ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/944/22

За позовом: заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси (65091, м. Одеса, вул. Головківська, 1) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, код ЄДРПОУ - 26597691)

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради (65074, м. Одеса, вул. Малиновського Маршала, буд.61-А, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор Енергії» (67300, Одеська обл, Березівський р-н, м. Березівка, вул. Пристанційна, буд.1, код ЄДРПОУ - 43418783)

про визнання недійсними додаткових угод та повернення безпідставно отриманих коштів

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Човган І.І.

Представники сторін:

Від прокуратури: Кривельова Т.М. - згідно посвідчення; Шунькіна Н.О. - згідно посвідчення;

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Вєтрова В.О.- в порядку самопредставництва.

В засіданні брали участь:

Від прокуратури: Кривельова Т.М. - згідно посвідчення;

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Вєтрова В.О.- в порядку самопредставництва.

Суть спору: Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Комунального некомерційного підприємства (далі - КНП) "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Оператор Енергії", в якій просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 15.06.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.07.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 14.07.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 27.07.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 04.08.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської і міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 05.08.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 06.08.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 16.08.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 19.10.2021р. до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- стягнути з ТОВ "Оператор Енергії" на користь КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 834 972 грн 73 коп.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.09.2022р.у справі №916/944/22 (суддя Щавинська Ю.М.) у задоволенні позову заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси відмовлено повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022р. апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022р. у справі №916/944/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022р. у справі №916/944/22 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2023р. касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022р. і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022р. у справі №916/944/22 скасовано, справу №916/944/22 направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023р. справу №916/944/22 передано на розгляд судді Рога Н.В.

Ухвалою суду від 21.08.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.09.2023р.

14 вересня 2023р. від заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої прокуратура просить суд розгляд п. №11 прохальної частини позовної заяви здійснювати у наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" (67300, Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка, вул. Пристанційна, буд.1, код ЄДРПОУ - 43418783, електронна пошта: , @mail.gov.ua) до бюджета м. Одеси в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, код ЄДРПОУ - 26597691, електронна пошта: ) безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 834 972 грн 73 коп. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок UA0032005, ДКСУ, м. Київ, МФО 820172 та їх перерахування одержувачем бюджетних коштів у дохід загального фонду бюджету м. Одеси".

Ухвалою суду від 14.09.2023р. відкладено підготовче засідання на 05.10.2023р.

Ухвалою суду від 05.10.2023р. позовну заяву заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2023р. відкладено підготовче засідання на 19.10.2023р.

Ухвалою суду від 19.10.2023р. залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради та відкладено підготовче засідання на 06.11.2023р. Ухвалою суду від 06.11.2023р. відкладено підготовче засідання на 01.12.2023р.

Ухвалою суду від 11.12.2023р. призначено розгляд справи на 09.01.2024р. Ухвалою суду від 09.01.2024р. закрито підготовче провадження у справі №916/944/22, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 01.02.24 р. Ухвалою суду від 01.02.2024р. відкладено розгляд справи на 29.02.2024р. Ухвалою суду від 29.02.2024р. розгляд справи по суті відкладено на 21.03.2024р.

Представник прокуратури у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову.

Представник позивача - Одеської міської ради при новому розгляді справи у судові засідання не з`являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Своєї позиції щодо спору позивач до суду не надав.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, явку свого представника у судові засідання не забезпечила. Міркувань щодо позову від третьої особи до суду не надходило.

Відповідач - ТОВ «Оператор Енергії» при новому розгляді справи письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав. В судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи все викладене вище, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси зазначив, що 19.04.2021р. на електронному майданчику Prozorro КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-04-19-003537-b з предметом закупівлі за ДК 021-2015 (CPV) 09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія) та з очікуваною вартістю 6 940 000 грн.

26 травня 2021р. за результатами проведеної процедури закупівлі UA-2021-04-19-003537-b переможцем визнано ТОВ "Оператор Енергії" з найменшою остаточною ціновою пропозицією 4 375 000 грн. Того ж дня КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради було оприлюднено повідомлення про намір укласти договір з ТОВ "Оператор Енергії"UA-2021-04-19-003537-b(розміщено за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-04-19-003537-b/print/active awards/pdf/7017a045aa95464a8b01a9e127b8ca9c ).

07 червня 2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради (Споживач) та ТОВ "Оператор Енергії" (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю електричної енергії № 120 та додатки №№1-4 до нього.

Як зазначає прокурор, предметом Договору є електрична енергія (код згідно ДК 021:20-5), за ціною 1 грн 75 коп. з ПДВ за 1 кВт /год, обсяг електричної енергії -2 500 000 кВт/год, загальна вартість - 4 375 000 грн. Фактичний обсяг електричної енергії визначається Споживачем з урахуванням його виробничих потреб у використанні електричної енергії.

Відповідно до п.12.1. Договору останній вступає в силу з дня його підписання та діє до 31.12.2021р., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Додатковою угодою №10 від 29.12.2021р. сторони продовжили строк дії договору до 30.06.2022р.

Згідно п.12.3. Договору умови цього договору можуть бути змінені за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України, шляхом укладання Сторонами додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 12.4. Договору передбачено, що істотні умови не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару до 10 відсотків у разі коливання цін такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; У разі коливання ціни товару на ринку постачальник письмово звертається до споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідками або листами (завіреними копіями довідок/листів) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, щодо розміру цін на товар на момент укладання договору та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій.

За умовами п. 12.5. Договору у разі внесення змін до договору на підставі п.п.1-8 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторона, з ініціативи якої пропонується внесення змін до договору, надає другій стороні документально підтверджений факт коливання ціни на ринку або зміни встановленого Регулятором (НКРЕКП) тарифу на передачу електричної енергії в кожному окремому випадку. Дані документи мають бути надані органами, установами, організаціями, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни електричної енергії на ринку. До документів, що підтверджують законне внесення змін до договору, але не виключно, відносяться: експертний висновок Торгово-промислової палати або довідка, видана ДП "Держзовнішінформ", або постанови Регулятора (НКРЕКП) та інші.

Відповідно до п.12.6. Договору у разі необхідності внесення змін та доповнень до цього договору кожна із сторін має право звернутися до іншої з відповідною пропозицією.

Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами обох сторін (п. 12.7. Договору).

Також, 07.06.2021р. між сторонами було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток №4 до договору).

Як зазначив прокурор, у подальшому сторонами до Договору №120 було укладено ряд додаткових угод, якими зменшено обсяги електричної енергії з урахуванням збільшення її ціни.

Так, сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 15.06.2021р., на підставі якої з 15.06.2021р. підвищено ціну на електричну енергію до 1,889 грн. за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 2 328 058,31318 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціну на товар збільшено на 7,9%.

При цьому, обгрунтування необхідності внесення змін до Договору у цій угоді не вказано, також відсутнє посилання на документ, який підтверджував факт коливання ціни товару на ринку.

Додатковою угодою №2 від 01.07.2021р. з 01.07.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 2,042 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 2 177 976,63565 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціну на товар збільшено на 8,1%.

При цьому, обгрунтування необхідності внесення змін до Договору у цій угоді не вказано, також відсутнє посилання на документ, який підтверджував факт коливання ціни товару на ринку.

Додатковою угодою №3 від 14.07.2021р. з 15.07.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 2,21 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 2 026037,34841 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціну на товар збільшено на 8,2%.

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 118 від 07.07.2021р., з якого вбачається, що до листа додається експертний висновок Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1336/21 від 15.06.2021Р. з зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 41,66 %, за період з першої декади травня 2021р. (01.05.2021 р. - 10.05.2021 р.) та першої декади червня 2021 р. (01.06.2021 р.-10.06.2021 р.).

Додатковою угодою №4 від 27.07.2021р. з 01.08.2021р. підвищено ціну на електричну енергію до 2,39 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 903 142,7364 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціну на товар збільшено на 8,1%.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 06.07.-10.07. та 11.07.-15.07.2021 р., та порівняння між вказаними періодами з 1 176,67 грн без ПДВ до 1 462,66 грн без ПДВ за 1 кВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1639/21 від 21.07.2021р., яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Додатковою угодою №5 від 04.08.2021р. з 04.08.2021р. підвищено ціну на електричну енергію до 2,59 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 792 778,91891 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціну на товар збільшено на 8,4%.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07. та 01.08.-03.08.2021 року, та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 кВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Додатковою угодою №6 від 05.08.2021р. якої з 05.08.2021р. підвищено ціну на електричну енергію до 2,81 грн. 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 687 771,43772 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціну на товар збільшено на 8,5%.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07. 2021р. та 01.08.-03.08.2021 р. та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 кВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою, згідно якої коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 %, за період з 01.07.2021 р. - 31.07.2021 р. по 01.08.2021 р. - 03.08.2021 р.;

Додатковою угодою №7 від 06.08.2021р. з 06.08.2021р. підвищено ціну на електричну енергію до 3,05 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 590 994,43278 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціна на товар збільшена на 8,5%.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020р. Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021р. та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07.2021р. та 01.08.-03.08.2021 року та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 кВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021р., яка видана Харківською торгово-промисловою палатою.

Згідно цієї довідки наявне коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 %, за період з 01.07.2021 р. - 31.07.2021 р. по 01.08.2021 р. - 03.08.2021 р.;

Додатковою угодою №8 від 16.08.2021р. з 16.08.2021р. підвищено ціну на електричну енергії до 3,319 грн 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 504 305,15607 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціна на товар збільшена на 8,8%.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020р. Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021р. та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.2021р. -31.07. 2021р. та 01.08.2021р.-03.08.2021 р. та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 кВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.202р, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою. Згідно цієї довідки наявне коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 %, за період з 01.07.2021 р. - 31.07.2021 р. по 01.08.2021 р. - 03.08.2021 р.

При цьому, прокурор зауважив, що, укладаючи додаткові угоди № 5,6,7,8 до Договору №120 від 07.06.2021 р., сторони Договору керувались висновками, викладеними у ціновій довідці Харківської торгово-промислової палати №1757/21 від 03.08.2021 р., яка не могла бути врахована сторонами Договору як підстава для укладання додаткових угод, оскільки попередня цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №1639/21 від 21.07.2021 р., на підставі якої укладено додаткову угоду №4 від 27.07.2021 р., вже передбачала період з 06.07-10.07.2021 р. та період 11.07.-15.07.2021 р., та фактично не відображає факту коливання рівня середньозважених цін на електричну енергію на ринку «на добу наперед (РДН)» у торговій зоні ОЕС за період з 16.07 по 31.07.2021 р. На переконання прокурора, внаслідок укладання додаткових угод №№ 5, 6, 7, 8 ціна на одиницю товару безпідставно збільшилась на 34,2 %.

Додатковою угодою №9 від 19.10.2021р. з 19.10.2021р. підвищено ціну на електричну енергії до 3,65 грн 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 451 444,1699 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. Отже, ціна на товар збільшена на 9,8%.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку зі зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.09.2021р.-30.09.2021р. та 01.10.2021р. -15.10.2021 р., та порівняння між вказаними періодами з 2 230,78 грн без ПДВ до 2 663,05 грн без ПДВ за 1 кВт*год,

Згідно довідки Харківської торгово-промислової палати за вих. № 2592/21 від 19.10.2021р. середньозважена ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" у торговій зоні ОЕС України у порівнянні між періодом з 01.09.2021 р. - 30.09.2021 р. та 01.10.2021 р. - 15.10.2021 р. зросла в бік збільшення на 19,33 %.

Прокурор наголосив, що з урахуванням того, що попередні додаткові угоди є недійсними, то й додаткова угода №9 від 19.10.2021 р. є недійсною, оскільки істотна умова угоди - ціна ґрунтується на попередніх недійсних угодах.

Таким чином, як зазначає прокурор, внаслідок укладання сторонами даних додаткових угод до Договору №120 за рахунок зменшення обсягів поставки вартість одиниці електричної енергії загалом збільшилась на 108,6 %.

Прокурор вважає, що додаткові угоди №№1-9 до Договору №120 мають бути визнані судом недійсними, посилаючись на те, що згідно ч.4 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Крім того, прокурор послався на положення ст.203, 215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України щодо недійсності правочинів.

Враховуючи недійсність додаткових угод №№1-9 до Договору №120, за розрахунком прокурора КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради на користь ТОВ «Оператор енергії», необгрунтовано сплачено за цим Договором 1 834 972 грн 73 коп., які є бюджетними коштами та мають бути стягнуті з відповідача на користь Одеської міської ради, як власника майна КНП «Міська клінічна лікарня №10», що фінансує цей комунальний заклад.

Щодо представництва прокуратурою інтересів держави в особі Одеської міської ради прокурор зазначив, що Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 зазначеної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Системне тлумачення положень ст.53 ГПК України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі № 925/383/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Прокурор зазначив, що бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

При цьому, прокурор звернув увагу на те, що вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору вважає, що достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Отже, прокурор звертаючись до суду в інтересах держави, має визначити компетентний орган та довести у чому полягає невжиття компетентним органом заходів для захисту порушених прав, які підлягають захисту у спосіб, який обрав прокурор, і зокрема, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Так при зверненні до суд з відповідним позовом в інтересах держави, прокурором, з урахуванням заяви, що надійшла до суду 22.08.2023р., зазначено позивачем Одеську міську раду, із урахуванням того, що КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, яке є стороною оспорюваних правочинів, є закладом охорони здоров`я, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Одеси та створене для здійснення некомерційної господарської діяльності відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України. Засновником підприємства, відповідно до п.1.2. статуту, є Одеська міська рада. Координацію діяльності підприємства здійснює уповноважений орган - Департамент охорони здоров`я Одеської міської ради. Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних ті інших результатів без мети одержання прибутку. Підприємство є неприбутковим (п.п.1.5, 1.6 статуту).

Заявляючи позов в інтересах Одеської міської ради, прокурор зазначає, що остання виступає в якості суб`єкта владних повноважень, приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяній державі.

Також прокурор вказує на те, що зазначені у позові порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" завдають шкоди державним інтересам у вигляді незаконних витрат коштів, унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів бюджету і здатне спричинити істотної шкоди інтересам держави.

Прокурор акцентує увагу на тому, що згідно умов закупівлі розрахунок з виконавцем робіт за закупівлею здійснюватиметься в межах виділених бюджетних призначень.

При цьому, прокурор зазначив, що звертався до позивача з повідомленням про порушення законодавства під час виконання договору №120 від 07.06.2021р., у відповідь на яке позивач зазначив про відсутність жодних порушень.

Позивач у справі - Одеська міська рада, при новому розгляді справи своєї позиції щодо позову до суду не надала.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради при новому розгляді справи своєї позиції щодо позову до суду не надала.

Відповідач у справі - ТОВ «Оператор Енергії» при новому розгляді справи відзив на позовну заяву до суду не надав. В судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у даному випадку прокуратурою до матеріалів справи не надано доказів витрачання КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради у якості оплати за Договором №120 бюджетних коштів, адже оплата здійснювалася коштом саме КНП.

Також, відповідач зауважив, що при наданні пропозиції про збільшення ціни за одиницю товару надавалось підтвердження того, що продовжуючи відпускати електричну енергію за первинною ціною електропостачальнику «вочевидь невигідно», а саме Довідки про розрахунок собівартості товару, адже, головною метою господарської діяльності є саме отримання прибутку.

Крім того, відповідач вважає, що у даному випадку у позовній заяві прокурор не зазначив, які саме права та інтереси Одеської міської ради він вважає порушеними та які підлягають відновленню, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. За таких обставин, відповідач вважає, що Одеська міська рада не є належним відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянув матеріали справи, керуючись чинним законодавством України та заслухав пояснення учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 19.04.2021р. на електронному майданчику Prozorro КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-04-19-003537-b з предметом закупівлі за ДК 021-2015 (CPV) 09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія) та з очікуваною вартістю 6 940 000 грн.

26 травня 2021р. за результатами проведеної процедури закупівлі UA-2021-04-19-003537-b переможцем визнано ТОВ "Оператор Енергії" з найменшою остаточною ціновою пропозицією 4 375 000 грн. Того ж дня КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради було оприлюднено повідомлення про намір укласти договір з ТОВ "Оператор Енергії"UA-2021-04-19-003537-b(розміщено за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-04-19-003537-b/print/active awards/pdf/7017a045aa95464a8b01a9e127b8ca9c ).

07 червня 2021р. між КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради (Споживач) та ТОВ "Оператор Енергії" (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю електричної енергії № 120 та додатки №№1-4 до нього.

Предметом Договору є електрична енергія (код згідно ДК 021:20-5), за ціною 1 грн 75 коп. з ПДВ за 1 кВт /год, обсяг електричної енергії -2 500 000 кВт/год, загальна вартість - 4 375 000 грн. Фактичний обсяг електричної енергії визначається Споживачем з урахуванням його виробничих потреб у використанні електричної енергії.

07 червня 2021р. між сторонами було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток №4 до Договору).

У подальшому сторонами до Договору №120 було укладено 9 додаткових угод, якими зменшено обсяги електричної енергії з урахуванням збільшення її ціни.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Оператор Енергії", в якій просить суд визнати недійсними додаткові угоди №№1-9 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р., укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії", а також стягнути з ТОВ «Оператор Енергії" на користь КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 834 972 грн 73 коп.

Ухвалою суду від 05.10.2023р. позовну заяву заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 19.10.2023р. залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради.

Отже, у даній справі КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради змінило свій процесуальний статус з позивача та третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно положень ч. 6 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Отже, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, не визнається, оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач самостійно визначає предмет, підстави позову, обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, зазначає суб`єктний склад у судовому процесі. Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, суб`єктний склад цих конкретних спірних правовідносин, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Верховний Суд у постанові від 26.01.2022р. у справі №917/2041/20 зазначив, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Адже, рішенням суду має вирішуватись питання про захист визначених, конкретних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин, а не ілюзорних та абстрактних, тобто ним мають усуватись перешкоди, які виникли на шляху здійснення особою, яка звернулася з позовом, свого права.

Під час розгляду справи суд має перевірити вищевказане у розрізі доводів та доказів як позивачів так і відповідачів, з огляду на тягар доказування, ураховуючи принцип змагальності та диспозитивності, завдань господарського судочинства в цілому.

При цьому, Верховний Суд окремо відзначив, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у господарському (судовому) процесі": сторонами в господарському (судовому) процесі є такі її учасники: позивач і відповідач, особи, які вказані у ст.4 ГПК України (частина 1 ст.45 ГПК України); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2018р. у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019р. у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 р. у справі № 712/8916/17).

Визначення відповідачів як одного із видів суб`єктів господарського процесу є правом позивача. Проте саме суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ГПК України, ураховуючи завдання господарського судочинства має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір.

За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому, відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги.

З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019р. у справі № 910/17792/17).

Отже, належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звідси, належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення.

Згідно положень ст.16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено ст.215 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.202 Цивільного кодексу України правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст.202 Цивільного кодексу України ).

Згідно ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (що і має місце у даній справі), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість заінтересованої особи законно реалізувати свої права.

Як неодноразово вказував Верховний Суд (зокрема, постанови від 30.07.2020р. у справі № 670/23/18, від 18.11.2020р. у справі № 318/1345/17, від 14.04.2021р. у справі № 552/3469/18) у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 523/9076/16-ц вказано, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо відповідача належного.

Заступником керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради при оспорюванні додаткових угод №№1-9 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. було визначено в якості відповідача лише одну із сторін оспорюваних правочинів.

Повноважень самостійно залучити іншу сторону правочинів в якості іншого відповідача суд не має, а прокурором /позивачем клопотання про залучення КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради такого клопотання подано не було.

У розумінні ст.50 ГПК України підставою участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є їх заінтересованість у результатах вирішення спору, а саме - ймовірність виникнення в них у майбутньому права на позов або можливості пред`явлення до них позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас, предмет спору повинен перебувати поза межами цих правовідносин, в іншому разі такі особи можуть мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб у принципі неможливий спір про право з протилежною стороною у відповідному судовому процесі. Якщо зазначений спір допускається, то ця особа обов`язково повинна мати процесуальний статус (становище) співвідповідача у справі, а не третьої особи (правовий висновок Верховного Суду у постановах від 20.08.2019р. у справі №910/13209/18, від 26.05.2020 р. у справі № 922/2743/18).

За таких обставин, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси щодо визнання недійсними додаткових угод №№1-9 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії", через неналежний склад відповідачів у цьому спорі.

Вимога щодо стягнення з ТОВ "Оператор Енергії" безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 1 834 972 грн 73 коп. у даному випадку є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод №№1-9 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р., у зв`язку із чим також не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" про визнання недійсними додаткових угод №№1-9 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021р. між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" та стягнення безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 1 834 972 грн 73 коп. - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 01 квітня 2024 р.

Суддя Н.В. Рога