ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.04.2024 Справа № 914/842/24

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Беркут» ЛТД, Львівська обл., с. Дережичі
до боржника:Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ, в особі філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Львівська обл., м. Старий Самбір
про:видачу судового наказу
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Беркут» ЛТД (надалі Заявник, ТОВ «Беркут») надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі Боржник) 973`056,65 грн. заборгованості за договорами про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом.

Подана заява обґрунтована тим, що між заявником (виконавець) та боржником (замовник) укладено ряд договорів про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом. Оскільки боржник належним чином не виконав свої зобов`язання з оплати за цими договорами, у нього утворилась заборгованість у розмірі 973`056,65 грн.

Ознайомившись зі змістом заяви та долучених до неї матеріалів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік становить 3`028,00 грн. Відтак, у межах наказаного провадження можуть розглядатися вимоги про стягнення грошової заборгованості у розмірі до 302`800,00 грн.

Зважаючи на те, що у своїй заяві заявник просить стягнути із боржника заборгованість у розмірі 973`056,65 грн., що перевищує встановлене процесуальним законом обмеження, то підстави для видачі судового наказу відсутні.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Таким чином, суд відмовляє ТОВ «Беркут» у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

За змістом ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Слід також зазначити, що згідно із п.п. 1, 21 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

18.10.2023 введено в дію положення Закону України №3200-IX від 29.06.2023, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України. Так, оновленою редакцією частини 6 статті 6 згаданого Кодексу передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Судом встановлено, що ТОВ «Беркут» не має зареєстрованого у встановленому порядку електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, а у заяві про видачу судового наказу відсутнє зазначення відомостей про наявність або відсутність відповідного кабінету, як того вимагає п. 2 ч. 1 ст. 150 ГПК України.

Вказане також слугує підставою для відмови у видачі судового наказу.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Беркут» ЛТД про видачу судового наказу про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі Боржник) 973`056,65 грн. заборгованості за договорами про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Крупник Р.В.