ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. Справа№ 910/10150/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін

від позивачів: Гайдар С.А. (в залі суду);

від відповідачів: Бабченко Ю.Ю. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023, повний текст рішення складено 30.10.2023

у справі № 910/10150/23 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни

до 1) Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

2) Антимонопольного комітету України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Фізична особа-підприємець Григоренко Сергій Сергійович (далі - позивач-1) та Фізична особа-підприємець Долуханян Анна Данієлівна (далі - позивач-2) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач-1) та Антимонопольного комітету України (далі - відповідач-2), в якій просить суд:

- скасувати рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 № 72/24-р/к у справі № 72/25-20, яким було визнано, що фізична особа-підприємець Григоренко Сергій Сергійович та фізична особа-підприємець Долуханян Аина Данієлівна своїми діями, які полягали в узгодженні свої конкурентної поведінки під час підготовки та участі у відкритих торгах UA-2019-09-09-001351-а щодо закупівлі: беретів сил спеціальних операцій ДК 021:2015:18440000-5 - Капелюхи та головні убори, що проводились протягом вересня 2019 року військовою частиною, вчинили порушення, що передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, та накладений штраф на фізичну особу-підприємця Григоренко Сергія Сергійовича та фізичну особу-підприємця Долуханян Анну Данієлівну у розмірі 29760,00 грн;

- зобов`язати Антимонопольний комітет України з метою організації діяльності Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надати офіційні роз`яснення з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачі пропустили двомісячний строк для оскарження рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 № 72/24-р/к у справі № 72/25-20, а пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присікальним, відповідно у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити. Доказами, зібраними Відділенням в процесі розгляду справи №72/25-20, доводиться що дії ФОП Григоренко С.С. та ФОП Долуханян А.Д., які полягали у: подачі пропозицій з одного і того ж електронного майданчика, використанні одних і тих же ІР-адрес, використанні одного і того ж телефону, використанні одного і того ж програмного забезпечення та інші, є узгодженою поведінкою, що стосується спотворення результатів відкритих торгів UA-2019-09-09-001351-a щодо закупівлі: беретів сил спеціальних операцій ДК 021:2015: 18440000-5 - Капелюхи та головні убори, що проводились протягом вересня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 та обмежує Замовника у виборі цінових пропозицій учасників, які мали б бути запропоновані в умовах добросовісної конкуренції. Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції ФОП Григоренко С.С. та ФОП Долуханян А.Д. тим самим усунули конкуренцію та змагальність, а отже спотворили результати проведених Замовниками Торгів, порушивши право Замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України "Про захист економічної конкуренції". Суд зазначає, що у даному випадку позивачі у разі незгоди з прийнятим рішенням Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не були обмежені у праві звернутися до Антимонопольного комітету України з відповідно заявою про перевірку рішення, прийнятого адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, як і не були обмежені у праві звернутися до Комітету за роз`ясненням з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. Тож, суд не може втручатися в повноваження Комітету та зобов`язувати Антимонопольний комітет України надавати офіційні роз`яснення з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23, Фізична особа-підприємець Григоренко Сергій Сергійович та Фізична особа-підприємець Долуханян Анна Данієлівна звернулись до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23; застосувати переривання позовної давності щодо оскарження рішення Південно-західного міжобласного територіальне відділення Антимонопольного комітету України № 72/24-р/к від 07.04.2023 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 72/75-20; повністю скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23; ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 №72/74-р/к у справі №72/75-20; зобов`язати Антимонопольний комітет України з метою організації діяльності Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надати офіційні роз`яснення з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення Рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу; судові витрати покласти на Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржники вказують на те, що відбулось переривання позовної давності щодо оскарження рішення Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72/24-р/к від 07.04.2023, оскільки скаржниками, 05.06.2023, тобто у строк, встановлений ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для оскарження, звернулись до Господарського суду міста Києва із позовною вимогою про скасування рішення № 72/24-р/к та № 72/23-р/к, що підтверджується копіями опису цінного листа, накладної та фіскального чеку, які були додані до позовної заяви. Натомість ухвалою від 21.06.2023 у справі № 910/9269/23 Господарський суд міста Києва повернув позовну заяву для роз`єднання позовних вимог.

Так, скаржники зазначають про те, що повернення позовної заяви для роз`єднання позовних вимог не є відмовою у прийнятті позовної заяви і не є залишенням позову без розгляду, отже, оскарження до Господарського суду міста Києва рішення першого відповідача від 07.04.2023 № 72/24-р/к та № 72/23-р/к перериває позовну давність для оскарження вказаних рішень. Єдиною підставою для повернення позовної заяви - була необхідність роз`єднання позовних вимог у зв`язку із тією обставиною, що суд не зміг самостійно здійснити роз`єднання позовних вимог.

Скаржники разом із позовною заявою подавали клопотання про переривання позовної давності, тобто, скаржники не просили відновити строк для оскарження рішення, а вказували на обставини, надавали докази, які їх підтверджують, що мало місце переривання позовної давності щодо оскарження рішення № 74/24-р/к, оскільки ч. 3 ст. 264 ЦК України передбачає, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув, до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, двомісячний строк для оскарження до господарського суду рішення першого відповідача необхідно рахувати з 21.06.2023, а позовна заява у справі була подана 23.06.2023, тобто через 3 дні після початку обчислення нового строку.

На думку скаржників, не відповідає обставинам справи висновок суду першої інстанції, що дружина першого позивача перебувала у трудових відносинах із другим позивачем та висновок про узгодженість дій з метою спотворення результатів торгів. У листі ГУ ДПС у місті Києві від 28.02.2020 № 7122/9/26-15-02-06-19 лише вказано, що для подання звітності використовувалась певна електронна адреса, але не вказано чия саме звітність була подана з цієї електронної адреси. Не надано належних доказів, що це саме перший позивач та другий позивач вказали однакові номери телефонів.

Скаржники зазначають, що не вчинили та не могли вчинити будь-які дії щодо обмеження конкуренції та/або спотворення результатів торгів, оскільки замовник проводив закупівлі за процедурою відкритих торгів - тобто в них мають можливість прийняти участь будь-який суб`єкт господарювання; до початку аукціону учасники процедури закупівлі не знають скільки та які саме учасники виявили бажання прийняти участь у аукціоні; ціни запропоновані скаржниками приблизно відповідали мінімальній ціні на берети у 2019 році (фактично були найнижчими в регіоні), але при цьому не були аномально низькими, чим не могло бути завдано збитків і запропоновані учасниками ціни на берети не могли призвести до обмеження чи спотворення конкуренції.

Скаржники вказують на те, що вони не є монополістами на ринку беретів, є конкуренти із значно більшою ринковою часткою, тобто скаржники з об`єктивних причин не змогли б перешкодити 30 іншим учасникам закупівель беретів перешкодити взяти участь в закупівлі.

На переконання скаржників, прийняття рішення № 72/24-р/к усуває з процедур закупівлі учасників, які пропонують на торги найбільш економічно вигідні (найнижчі) цінові пропозиції в регіоні.

Також скаржники зазначають про відсутність у Витягу з Рішення Адміністративної колегії № 72/24-р/к адреси (місцезнаходження) і Реєстраційних номерів облікової картки платників податків скаржників, що робить зазначені витяги нікчемними документами, які не мають жодної юридичної сили для скаржників. В порушення ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та п. 16 Правил розгляду справ, скаржникам не була надана можливість ознайомитись із матеріалами справи.

Скаржники не просять суд втрутитись в дискредиційні повноваження відповідачів, а лише просить надати офіційні роз`яснення з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, перший відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що господарськими судами не можуть братися до аги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження рішення Відділення, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Комітету. Жодних клопотань про ознайомлення з матеріалами справи № 72/25-20 від позивачів не надходило. Копії подання Відділення від 01.02.2022 № 72-03/23-п були направлені позивачам, кожна обставина, яка підтверджує узгоджену поведінку позивачів детально описана у зазначеному поданні та підтверджена доказами, які зазначені в рішенні адміністративної колегії № 72/24-р/к.

Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, а змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи ст. 1, 5, 9 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією. У цьому випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). (постанови Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 924/381/17, від 24.04.2018 у справі № 924/380/17, від 22.07.2021 у справі № 924/1096/20).

Другий відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення, зазначив про те, що позивачами, всупереч ч. 1 ст. 173 ГПК України, порушено правила об`єднання позовних вимог, що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині Комітету. Комітет звертає увагу на відсутність в позовній заяві будь-яких доводів та доказів порушеного права діями Комітету, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині Комітету. Позовні вимоги позовної заяви спрямовані на втручання у дискреційні повноваження, оскільки у разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення коректного змісту є втручанням у дискреційні повноваження (постанова Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 1640/2594/18).

Узагальнені доводи додаткових пояснень у справі

Скаржники у додаткових поясненнях у справі, поданих до суду 01.03.2024, зазначили, що у суді першої інстанції, в порядку, визначеному ст. 264 ЦК України, просили застосувати переривання позовної давності щодо оскарження рішення. За приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/3405/19 від 29.06.2021).

У постанові Верховного Суду ввід 15.05.2020 у справі № 922/1467/19, зазначено, що суд апеляційної інстанції не врахував, що причини пропуску строку позовної давності в даному випадку пов`язані з обставинами, що залежать не тільки і не стільки від позивача, а й з обставинами, які знаходяться поза межами його контролю, зокрема, з фактом прийняття Дзержинським районним судом м. Харкова відповідної позовної заяви позивача до відповідача та її розгляду судом впродовж певного строку до закриття провадження у справі.

Відповідачем не здійснено комплексного економічного аналізу щодо механізму формування цінових пропозицій скаржниками, з якого б вбачалася наявність відхилення від встановлених законом вимог, спотворення результатів торгів та завищення вартості товарів. Участь у закупівлі лише двох учасників не могло призвести до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції. Певна схожість в оформленні учасниками торгів їх конкурсних пропозицій не свідчить про наявність попередньої змови. Перебування скаржників у фінансових та господарських відносинах не суперечить принципам чинного законодавства України.

На думку скаржника, суд першої інстанції лише на підставі окремих співпадінь, в одній окремо взятій процедурі закупівлі; за відсутності будь-яких вказівок про дослідження першим відповідачем обставин, пов`язаних з формуванням розрахунку цінової складової пропозицій; за відсутності будь-яких доказів, що доводять неможливість співпадіння; без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 917/1424/17; не врахувавши, визначений в абзаці 4 ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" такий принцип діяльності Антимонопольного комітету, як захист конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів, дійшов хибного висновку, що скаржники, які запропонували на торги цінові пропозиції, які є нижчими за цінові пропозиції ан аналогічних товар інших учасників в інших закупівлях - спотворили результати торгів і перешкодили замовнику вибрати найбільш економічно вигідну (найнижчу) цінову пропозицію; усунення першим відповідачем з процедур закупівлі учасників, які пропонують на торги найбільш економічно вигідні (найнижчі) цінові пропозиції в регіоні сприятиме економічні конкуренції і інтересам замовників торгів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/10150/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 залишено без руху. Запропоновано скаржникам усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 8 026,00 грн.

08.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків до якого додано платіжну інструкцію № 1612 від 07.12.2023, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 8 026,00 грн.

Також, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому скаржники просять поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 у зв`язку із тим, що повний текст рішення Апелянт 2 отримав в за стосунку "Електронний суд" - 15.11.2023, а Апелянт 1 -17.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 поновлено Фізичній особі-підприємцю Григоренку Сергію Сергійовичу та Фізичній особі-підприємцю Долуханян Анні Данієлівні строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23. Призначено справу № 910/10150/23 до розгляду у судовому засіданні 30.01.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2024, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного розподілу справи між суддями від 25.01.2024, для розгляду справи № 910/10150/23 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 прийнято справу № 910/10150/23 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

У судовому засіданні 30.01.2024 оголошено перерву до 05.03.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 05.03.2024 надав для огляду колегії суддів оригінал позовної заяви, яка була повернута ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2023 у справі № 910/9369/23.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/10150/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиція учасників справи

Представник позивачів у судовому засіданні 05.03.2024 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 №72/74-р/к у справі №72/75-20; зобов`язати Антимонопольний комітет України з метою організації діяльності Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надати офіційні роз`яснення з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення Рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу.

Представник відповідачів у судовому засіданні 05.03.2024 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 07.04.2023 першим відповідачем (Південно-західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України) прийнято рішення № 72/24-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 72/25-20, яким визнано, що перший позивач (Фізична особа-підприємець Григоренко Сергій Сергійович) та другий позивач (Фізична особа-підприємець Долуханян Анна Данієлівна) своїми діями, які полягали в узгодженні своєї конкурентної поведінки під час підготовки та участі у відкритих торгах UA-2019-09-09-001351-a щодо закупівлі: беретів сил спеціальних операцій ДК 021:2015: 18440000-5 - Капелюхи та головні убори, що проводились протягом вересня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 , вчинили порушення, що передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (п. 1 резолютивної частини рішення).

За вчинення порушення, що зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено штраф на:

2.1. Фізичну особу-підприємця Григоренко Сергія Сергійовича у розмірі 29 760,00 грн;

2.2. Фізичну особу-підприємця Долуханян Анну Данієлівну у розмірі 29 760,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначають, що: позивачі є суб`єктами мікропідприємництва, в свою чергу, Закон України "Про захист економічної конкуренції" не розглядає суб`єктів мікропідприємництва як суб`єктів господарювання, які самостійно на ринку можуть здійснювати антиконкурентні узгоджені дії; в діях позивачів відсутні антиконкурентні узгоджені дії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правовідносини у справі виникли між контролюючим органом та Компаніями, які звернулися до такого органу, вважаючи порушеним своє право. Спір у справі стосується правомірності ухваленого контролюючим органом рішення щодо дотримання норм конкурентного законодавства.

Правові засади захисту суб`єктів господарювання і споживачів від недобросовісної конкуренції визначені Законом України "Про захист від недобросовісної конкуренції". Закон спрямований на встановлення, розвиток і забезпечення торгових та інших чесних звичаїв ведення конкуренції при здійсненні господарської діяльності в умовах ринкових відносин.

Статтею 27 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" передбачено, що процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як вже зазначалось, 07.04.2023 адміністративною колегією Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 72/24-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 72/25-20.

Копія оскаржуваного рішення отримана першим позивачем - 19.04.2023 та другим позивачем - 20.04.2023, що підтверджується копіями поштових конвертів, якими було направлено позивачам копії рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72/24-р/к від 07.04.2023 та відстеженням пересилання поштових відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за штрихкодовими ідентифікаторами: 314 та 264 (додані позивачем до позовної заяви).

Тож, двомісячний строк з дня одержання першим позивачем рішення Відділення для його оскарження закінчився 19.06.2023, а другим позивачем - 20.06.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі зверталися до Господарського суду міста Києва з позовом до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Антимонопольного комітету України про скасування рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 № 72/23-р/к у справі № 72/24-20; скасування рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 № 72/24-р/к у справі № 72/25-20 та зобов`язання Антимонопольний комітет України з метою організації діяльності Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надати офіційні роз`яснення з питань застосування законодавства про захист економічної конкуренції до суб`єктів мікропідприємництва та оформлення рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Проте, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2023 у справі № 910/9269/23 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни і додані до неї документи повернуто, на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачами заявлено до відповідача 1 дві окремих позовні вимоги: 1) щодо скасування рішення від 07.04.2023 № 72/23-р/к у справі № 72/24-20; 2) щодо скасування рішення від 07.04.2023 № 72/24-р/к у справі № 72/25-20. Крім того, до другого відповідача позивачем було заявлено окрему позовну вимогу. Отже, позивачами у поданій до суду позовній заяві об`єднано три позовні вимоги, що є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України. Суд роз`яснює, що за поданою позивачами позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори між сторонами. При цьому, суд також звертає увагу, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачами вимог значно ускладнить судовий розгляд та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті. При цьому, суд виходить з того, що обсяг наданих матеріалів і доказів не дозволяє суду самостійно здійснити роз`єднання позовних вимог на підставі положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно частини восьмої статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Тобто, після повернення позовної заяви повторне звернення з вказаним позовом здійснюється в загальному порядку.

Однак, позивачі звернулися до суду з позовом про скасування спірного рішення Відділення лише 23.06.2023 (згідно із накладною Укрпошти на поштовому конверті, в якому було надіслано позовну заяву до суду), тобто з пропуском встановленого двохмісячного строку на оскарження.

Верховний Суд неодноразово та послідовно висловлював правову позицію, зокрема, про те, що:

- за приписами частини першої статті 60 Закону передбачені вказаною нормою строки оскарження рішень АМК не може бути відновлено;

- зазначені строки є присічними;

- закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є самостійною підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення АМК (близька за змістом правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2020 у справі №905/1605/19, від 12.02.2019 у справі №915/352/18, від 08.07.2019 у справі №915/756/18, від 27.08.2019 у справі №922/3685/18 від 23.04.2019 у справі №910/6538/18, від 14.03.2023 у справі №910/4518/22, від 20.04.2023 у справі №910/20438/21).

Отже, спеціальним законом чітко врегульовано строк оскарження рішень АМК та визначено, що такий строк є присічним.

Крім того, неможливість застосування у даному випадку приписів статті 223 ГК України та статей 257-259 ЦК України визначена, тим, що цивільні правовідносини (особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників), господарські відносини (сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини; господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб`єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності; під організаційно-господарськими відносинами у ГК України розуміються відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю; внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб`єкта господарювання, та відносини суб`єкта господарювання з його структурними підрозділами) не є подібними з правовідносинами, які виникають на підставі Закону між АМК (в силу приписів частини четвертої статті 4 Закону АМК здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень) і особою, що оскаржує відповідні рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом 08.06.2023 у справі № 910/4032/22.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на те, що позивачами пропущено двомісячний строк для оскарження рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2023 № 72/24-р/к у справі № 72/25-20, а пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присічним, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, процесуальне законодавство визначає чіткі стандарти мотивування судових рішень. Зокрема, п. п. 4 та 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України імперативно зобов`язують суд надати в мотивувальній частині судового рішення мотивовану оцінку кожному наявному в матеріалах справи доказу щодо обставин, які є предметом доказування у справі, з урахуванням правил вірогідності доказів та кожному наведеному учасниками справи аргументу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Враховуючи викладене, доводи скаржників щодо незаконності та необґрунтованості рішення № 72/24-р/к, не можуть братись до уваги, оскільки такі доводи заявлено після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Хоча судом першої інстанції у рішенні у справі № 910/10150/23, в мотивувальній частині, і досліджувались аргументи позивачів щодо незаконності та необґрунтованості рішення № 72/24-р/к, наявність таких висновків суду, вцілому, не впливає на суть ухваленого рішення про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржників в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284, 325 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Григоренка Сергія Сергійовича та Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/10150/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржників.

4. Справу № 910/10150/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 01.04.2024.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун