УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 920/248/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонера Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сумбуд"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024

(головуючий - Сітайло Л.Г., судді Шапран В.В., Андрієнко В.В.)

та рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2023

(суддя - Заєць С.В.)

у справі №920/248/23

за позовом акціонера Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сумбуд"

до ОСОБА_1

про стягнення 828 345,00 грн збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою,

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році акціонер Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" (далі - ПАТ "Сумбуд") ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) в інтересах ПАТ "Сумбуд" звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 828 345,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як посадова особа, своїми діями завдав ПАТ "Сумбуд" збитків у розмірі 828 345,00 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.11.2023 у справі №920/248/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024, у позові відмовлено повністю.

11.03.2024 акціонер ПАТ "Сумбуд" ОСОБА_2. в інтересах ПАТ "Сумбуд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 та рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2023 у справі №920/248/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №920/248/23 є стягнення 828 345,00 грн збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2023 рік - 1 342 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №920/248/23 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу акціонера ПАТ "Сумбуд" ОСОБА_2. в інтересах ПАТ "Сумбуд" подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонера ПАТ "Сумбуд" ОСОБА_2. в інтересах ПАТ "Сумбуд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 та рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2023 у справі №920/248/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонера Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 та рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2023 у справі №920/248/23.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

Н.М. Губенко