ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. Справа№ 910/138/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024

про повернення зустрічної позовної заяви

За зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

про стягнення 179 335, 20 грн та зобов`язання забрати товар

у справі № 910/138/24 (суддя Пукшин Л.Г.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Прокредит Банк"

про стягнення 528 743, 55 грн та зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі, -

В С Т А Н О В И В :

У 2023 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 528 743,55 грн та зобов`язання виконання умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про закуплю матеріально-технічних ресурсів №ПК/МТЗ/23440/Ю від 19.07.2023 з додатковою угодою №1 від 15.08.2021 на поставку товару, укладений за процедурою закупівлі "Пральний порошок для промислових пралень Пасажирської Компанії", ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-04-007644-а. Проте відповідач порушив умови договору, а саме в частині оплати поставленої продукції, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 459 600,00 грн, крім цього останній нарахував до стягнення 0,1 % річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн.

16.01.2024 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" про стягнення 179 335, 20 грн та зобов`язання забрати товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 залишено зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без руху, встановлено позивачу за зустрічним позовом п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2023 у відповідності до положень ст. 268, 269 ГК України, 673 Цивільного кодексу України та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 № П-7, позивачем за зустрічним позовом направлено відповідачу за зустрічним позовом вимогу про заміну неякісного товару, яка залишена без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним зустрічним позовом про стягнення 91 920, 00 грн штрафу, 39 985, 20 грн пені, 10 150, 00 грн витрат, понесених позивачем за зустрічним позовом на проведення лабораторних досліджень, 17 280, 00 грн витрат на оплату послуг з експертизи якості, 20 000, 00 грн витрат на оплату товарознавчої експертизи, а також зобов`язання відповідача за зустрічним позовом забрати неякісний товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 зустрічну позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

26.01.2024 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подано до Господарського суду міста Києва заяву про усунення недоліків у зустрічній позовній заяві, в якій позивачем за зустрічним позовом виключено з прохальної частини зустрічної позовної заяви таку позовну вимогу, як зобов`язання відповідача забрати неякісний товар зі складу.

Крім того, 26.01.2024 року від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла зава про зміну предмета позову, у якій позивач за зустрічним позовом просить суд прийняти до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов зі зміненою прохальною частиною, за якою просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 91 920, 00 грн штрафу, 39 985, 20 грн пені, 10 150, 00 грн витрат, понесених позивачем за зустрічним позовом на проведення лабораторних досліджень, 17 280, 00 грн витрат на оплату послуг з експертизи якості, 20 000, 00 грн витрат на оплату товарознавчої експертизи. Тобто позивачем виключено вимогу про зобов`язання забрати неякісний товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" про стягнення 179 335, 20 грн та зобов`язання забрати товар та додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач може подати або заяву про зміну предмету позову, або про зміну підстав позову, однак одночасна зміна предмета і підстав позову процесуальним кодексом не передбачено. Разом з тим, місцевий господарський суд також зазначає, що право позивача на збільшення/зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету, відмову від позовних вимог в частині може бути реалізовано лише після відкриття провадження у справі (прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви), а не на стадії залишення позовної заяви без руху.

Отже, враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 24.01.2024, а здійснено подання нової позовної заяви у межах вже поданої позовної заяви, що суперечить приписам процесуального закону.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року скасувати та прийняти нове рішення, яким скасувати ухвалу місцевого господарського суду та направити зустрічну позовну заяву до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що позивачем за зустрічним позовом змінено прохальну частину зустрічної позовної заяви шляхом виключення вимоги про зобов`язання відповідача забрати неякісний товар зі складу, однак підстави позову, тобто обставини на яких грунтуються позовні вимоги, залишились незмінними. Разом з тим, апелянт також зазначає, що первісний позов так само як і зустрічний позов подані у зв`язку виникненням між позивачем та відповідачем спору щодо одного й того самого предмету. Крім цього, первісний та зустрічний позови виникають з одного і того самого договору, тобто обидва позови виникають з одних тих самих правовідносин.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 та витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи №910/138/24.

26.02.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», позивача за зустрічним позовом, надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору за подання апеляційнлї скарги.

26.02.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №910/138/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Місцевий господарський суд, повертаючи зустрічний позов зазначив, що одночасна зміна предмета і підстав позову процесуальним кодексом не передбачено та дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не усунуто недоліки, однак, колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком та акцентує на наступному.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовні заяві зазначається зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Відповідно до пунктів 5, 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, відповідно до частин другої та третьої статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Одночасно, колегія суддів відмічає, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Проаналізувавши зміст направленої на усунення недоліків позовної заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем було усунуто недоліки, про які суд першої інстанції зазначив в ухвалі від 24.01.2024 року, а тому суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 року зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без руху та зазначено, що позивачу необхідно подати заяву в якій чітко та конкретно сформулювати позовну вимогу спрямовану на захист порушеного права позивача у передбачений законом спосіб, а також надати докази на підтвердження визначення ціни позову, оскільки суд позбавлений можливості визначити, яка саме сума судового збору підлягає сплаті.

Проаналізувавши подану відповідачем заяву про усунення недоліків, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом змінено прохальну частину зустрічної позовної заяви шляхом виключення вимоги про зобов`язання забрати неякісний товар зі складу, при цьому, в даній завяі відсутні самостійні матеріально-правовові вимоги та не наведено в їх обґрунтування інших обставини і норм права, що не були визначені позивачем при звернення з зустрічною позовною заявою.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що своєю заявою про усунення недоліків у зустрічній позовній заяві, позивачем за зустрічним позовом, виконано в повному обсязі вимоги ухвали місцевого господарського суду від 24.01.2024 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави позову на яких ґрунтуються зустрічні позовні вимоги, залишились незмінними, а відтак, заява про усунення недоліків на виконання ухвали місцевого господарського суду від 24.01.2024 року про залишення зустрічної позовної заяви без руху, не може вважатися новою позовною заявою.

Разом з цим, колегія суддів також підкреслює, що відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі, а відтак позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про зміну предмета позову і до прийняття позовної заяви до розгляду.

Отже, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що на підтвердження усунення недоліків, позивачем за зустрічним позовом фактично надано нову позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви у даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року про повернення зустрічного позову підлягає задоволенню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду та передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним спору, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/138/24 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року у справі №910/138/24 про повернення зустрічної позовної заяви скасувати.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року у справі №910/138/24 повернути до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко