ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2024 Справа № 914/2878/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, за участю секретаря судового засідання Марти Прищляк, розглянув у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області,

до відповідача 1: Львівської міської ради,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтекс Брухт», м. Львів,

до відповідача 3: Обслуговуючого кооперативу «Гаражно - будівельний кооператив «Автобудгараж»,

про визнання недійсним рішення, правочину та скасування державної реєстрації прав, представники сторін

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.;

відповідач 1: Цап П.М.;

відповідач 2: ОСОБА_1

відповідач 3: не з?явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області до Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтекс Брухт» та Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Автобудгараж» про визнання недійсним рішення, правочину та скасування державної реєстрації прав.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

14.12.2023 представник ТзОВ «Галтекс - Брухт» подав клопотання №5014/24 про зупинення провадження у даній справі.

01.04.2024 прокурор в підготовче судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, зазначив, що у вирішенні клопотання представника відповідача-2 про зупинення провадження у справі № 914/2878/23 покладається на розсуд суду.

01.04.2024 представник відповідача-1 в підготовче судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у відзиві. Стосовно клопотання представника відповідача-2 про зупинення провадження у даній справі, покладається на розсуд суду.

01.04.2024 представник відповідача-2 в підготовче судове засідання з`явився, проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі № 914/2878/23 та просив суд зупинити провадження у справі № 914/2878/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення учасників справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 925/1133/18 за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Черкаської міської ради, Приватного підприємства Інвестиційно будівельна компанія Будгарант про визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради та визнання недійсними змін до договору оренди землі судом ухвалено - справу № 925/1133/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у зазначеній справі передати на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Вказаною ухвалою встановлено, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 зазначив, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача у справі за наявності органу місцевого самоврядування, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не нівелює його обов`язку, щодо дотримання порядку представництва, дотримання процедури, встановленої частинами 3 і 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру та надання можливості такому органу самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав держави. Прокурор, при зверненні з позовом у справі № 908/1664/19 вказав, що є позивачем, оскільки Черкаська міська рада - один із співвідповідачів, рішення якого оскаржується через його невідповідність нормам чинного законодавства. Цим прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, тобто, навів підставу для представництва інтересів держави.

Виходячи з наведеного, а також обґрунтування прокурором порушення інтересів держави і заявлення прокурором позову про визнання незаконним і скасування рішення цього органу, колегія Касаційного господарського суду дійшла висновків про відсутність у прокурора обов`язку дотримання процедури, передбаченої абзацами 3 і ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

У зв`язку з цим, колегія суддів у справі № 925/1133/18, вважала за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 про те, що визначення прокурором свого правового статусу, як самостійного позивача, не нівелює його обов`язку дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру і, з огляду на розгляд судами значної кількості аналогічних справ (за предметом спору та суб`єктним складом), з метою формування єдиної правозастосовчої практики, для вирішення питання щодо наявності чи навпаки, відсутності підстав для відступу від висновків у справі з подібних правовідносин, передала справу № 925/1133/18 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Крім цього, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, ухвалою від 07.09.2023 у справі № 925/1133/18 передав дану справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вказавши, що перед Касаційним судом у цій справі постало питання щодо комплексного застосування норм матеріального та процесуального права, а саме частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та частин четвертої, п`ятої статті 53 ГПК України при вирішенні спорів про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування або органів державної виконавчої влади, визнання недійсними договорів купівлі-продажу або оренди, укладених на підставі цих рішень, та про повернення земельних ділянок цим органам як одному із відповідачів.

В ухвалі Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 07 вересня 2023 року у справі № 925/1133/18 зазначено: на розгляді колегій суддів Палати наразі перебувають більше 80 господарських справ за позовами прокурора як самостійного позивача (з них близько половини спорів виникли із земельних правовідносин, а інші спори з відносин відчуження об`єктів права державної та комунальної власності), провадження в яких зупинено до завершення касаційного перегляду цієї справи та судові рішення в яких є діаметрально протилежними з точки зору застосування норм частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та частин четвертої, п`ятої статті 53 ГПК України. Тобто правове питання, щодо якого існує проблема, постає не в одній конкретній справі, а в інших справах, які вже існують, та можуть виникнути у майбутньому з урахуванням того, що такі правовідносини мають постійний характер (п. 61).

У пункті 49 ухвали зазначено наступне. Положення статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 5, 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", статей 17, 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", пунктів 1, 3, 4, 51 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 у редакції, чинній на час звернення Прокурора з цим позовом, передбачають право органів Держгеокадастру звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі в частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням (стаття 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Схожі висновки сформульовано у пунктах 41-50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021р. у справі №925/929/19 (предмет позову прокурора як самостійного позивача - визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в оренду та визнання недійсним договору оренди землі), тобто у справі з подібними правовідносинами.

Пункт 50. При цьому, ухвалюючи постанову від 01.06.2021 у справі № 925/929/19, Велика Палата Верховного Суду не погодилася з доводами касаційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури про те, що органи Держгеокадастру не наділені правом звернення до суду з відповідними позовними вимогами, та дійшла висновку, що оскільки прокурор у 2018 році звертався до відділу у Жашківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, однак указаний орган не вчинив жодних дій щодо звернення до суду, то прокурор правомірно подав позов до суду, проте позивачем мав зазначити відповідний орган Держгеокадастру (пункти 51, 52 цієї постанови).

Пункт 51. Водночас під час розгляду цієї справи суди попередніх інстанцій встановили факт попереднього звернення прокурора до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з вимогою про вжиття заходів щодо захисту інтересів держави, а оскільки вказаний орган також не вчинив жодних дій зі звернення до суду з помилковим посиланням на відсутність у нього відповідних повноважень на оскарження рішень органу місцевого самоврядування в судовому порядку, то постає питання, чи в такому разі прокурор має подавати позов до господарського суду як самостійний позивач, чи із зазначенням позивачем відповідного органу Держгеокадастру як компетентного контролюючого органу в спірних правовідносинах, який у межах цієї справи, на відміну від Черкаської міської ради як видавника оспорюваного рішення, не міг бути одночасно одним із відповідачів.

Як вбачається із поданої прокурором до Господарського суду Львівської області позовної заяви у даній справі, в обґрунтування наявності підстав до вжиття заходів представницького характеру, прокурор зазначив про те, що відповідач-1 (Львівська міська рада) є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, однак, з врахуванням визначених прокурором предмета і підстав позову, Львівська міська рада може бути лише відповідачем.

З огляду на відсутність будь якого іншого органу з повноваженнями щодо захисту інтересів держави або територіальної громади у спірних правовідносинах, прокурор вказав про наявність підстав до представництва інтересів держави шляхом подання позовної заяви до Господарського суду Львівської області у цій справі.

З наведеного, суд дійшов висновків про те, що правовідносини у справі № 914/2878/23 та справі № 925/1133/18 є подібними за суб`єктним складом учасників та наведеними прокурором підставами здійснення представницьких функцій, шляхом подання позовної заяви до господарського суду і самостійного представництва інтересів держави в суді.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2021 у справі № 917/14/20.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, а також для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, суд вважає за необхідне задоволити клопотання представника відповідача-2 про зупинення провадження у справі № 914/2878/23 за вх. № 5014/23 від 14.12.2023 та зупинити провадження у справі № 914/2878/23 до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Керуючись ст. ст. 2, 15, 177, 182, 183, 195, 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника відповідача 2 № 5014/23 від 14.12.2023 задоволити.

2. Зупинити провадження у справі № 914/2878/23 до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18.

3. Зобов`язати учасників процесу повідомити Господарський суд Львівської області про результати перегляду в касаційному порядку справи № 925/1133/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.