ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

08 квітня 2024 року Справа № 915/336/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

розглянувши матеріали

заяви: Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Європейська, буд. 8; ідентифікаційний код 31948866)

про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 )

заборгованості за Договором №050-07/2670-3 від 15.07.2009 про надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2017 по 29 лютого 2024 року в сумі 41560,49 грн,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою за вих. №18/381 від 20.03.2024 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №050-07/2670-3 від 15.07.2009 про надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2017 по 29 лютого 2024 року в сумі 41560,49 грн та витрати на оплату судового збору у сумі 302,80 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що споживач не виконує зобов`язання за Договором щодо оплати спожитих послуг водо-теплопостачання та водовідведення.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частинами 1-3 ст. 150 ГПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, а саме: у заяві не зазначено номера і серії паспорта боржника.

З зазначено витікає, що заява не відповідає приписам п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу за приписами п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

У зв`язку з викладеним, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 152, ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №050-07/2670-3 від 15.07.2009 про надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2017 по 29 лютого 2024 року в сумі 41560,49 грн за заявою від 20.03.2024 про видачу судового наказу у справі № 915/336/24.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О.Ржепецький