ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024м. ДніпроСправа № 904/5810/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 8, ідентифікаційний код 23357437) до Фізичної особи-підприємця Мірошниченка Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 32 900,75 грн. заборгованості за договором №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", 161,00 грн. інфляційних втрат, 83,83 грн. 3% річних, 259,00 грн. 1% пені та 2 590,00 грн. 10% штрафу

СУТЬ СПОРУ:

За допомогою системи "Електронний суд" Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 02.11.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мірошниченка Олександра Анатолійовича заборгованості на загальну суму 35 994,58 грн., з яких:

- 32 900,75 грн. заборгованість за договором №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" від 19.12.2017 за період з 01.02.2019 по 31.10.2023;

- 161,00 грн. інфляційні втрати за період з 28.08.2023 по 26.01.2023;

- 83,83 грн. 3% річних за період з 26.09.2023 по 26.10.2023;

- 259,00 грн. 1% пеня передбачена п.7.1 договору;

- 2 590,00 грн. 10% штраф передбачений п.7.2 договору.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2 684,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" від 19.12.2017 щодо своєчасної та повної оплати за організацію та експлуатацію майданчика для паркування за період з 01.02.2019 по 31.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5810/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/5810/23 відповідач повідомлявся належним чином.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/5810/23 направлялась за адресою відповідача, яка вказана в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.11.2023, повернулась до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2023, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради, (далі - позивач, балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Мірошниченко Олександром Анатолійовичем (далі - відповідач, оператор) укладено договір №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" (далі - договір) згідно з пунктом 1.1 якого балансоутримувач надає оператору у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, в районі буд. №107А (далі - майданчик для паркування);

- площа майданчика: 402,5 кв. м.

- кількість машино-місць: 35

- кількість пільгових місць: 4

- дні роботи: щоденно

- час роботи: цілодобово.

Розрахункова площа земельної ділянки для сплати збору за паркування - 356,5 кв.м. (виключені квадратні метри, які обладнані згідно пункту 2.2.17 договору).

Майданчик для паркування транспортних засобів вважається переданим в користування оператору з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.1.2 договору).

Оператор зобов`язується, зокрема використовувати майданчик для паркування транспортних засобів за призначенням та ефективно; забезпечувати паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування транспортних засобів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою користувачами майданчика для паркування вартості послуг за паркування транспортних засобів; своєчасно та у повному обсязі перераховувати балансоутримувачу плату за користування майданчиком для паркування (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору оператор, щомісячно сплачує балансоутримувачу за користування майданчиком для паркування плату у розмірі 700,00грн., в тому числі 116,67 грн. за один календарний місяць.

Визначена у пункті 4.1 договору плата за користування сплачується грошовими коштами на поточний рахунок балансоутримувача, визначений у реквізитах цього договору. Визначена у п. 4.1 договору сплачується оператором щомісячно, авансом, не пізніше 25-го числа кожного місяця, що передує оплачуваному місяцю (пункти 4.2, 4.3 договору).

Нарахування плати починається з дня підписання договору і закінчується в день припинення дії договору (пункт 4.4 договору).

Згідно з пунктами 10.1, 10.2 договору договір набирає чинності з дати підписання сторонами договору, а в частині початку ведення діяльності - з моменту підписання акту введення в експлуатацію майданчику для паркування. Договір діє до проведення конкурсу з визначення оператора на право обслуговування майданчика для паркування. Датою втрати чинності даного договору вважати дату укладення договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування між балансоутримувачем та переможцем конкурсу з визначення оператора.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

19 грудня 2017 року сторонами підписано Акт приймання-передачі майданчика для паркування транспортних засобів комунальної форми власності загальною площею 402,50 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, в районі буд. №107А.

02 вересня 2019 року між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Мірошниченко Олександром Анатолійовичем (оператор) укладено додаткову угоду №1 до договору "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" №424ОП від 19.12.2017. Сторони домовились про те, що у зв`язку з проведенням ремонтних робіт на території майданчика для паркування дію договору №424ОП призупинено з 02.09.2019. Також п. 2 Додаткової угоди №1 встановлено, що строк дії договору вважається продовженим з моменту закінчення відповідних робіт, про що оператор зобов`язується письмово повідомити блансоутримувача, або у разі виявлення балансоутримувачем факту функціонування майданчику для паркування, підтвердженого Актом обстеження.

02 березня 2020 року Фізична особа-підприємець Мірошниченко О. А. повідомив КП "Транспортна інфраструктура міста" ДМР про початок функціонування майданчика для паркування за адресою: вул. В, в районі буд. №107А з 02.03.2020.

Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради посилається на те, що Фізичною особою-підприємцем Мірошниченко Олександром Анатолійовичем не здійснювалась своєчасна оплата за користування майданчиком для паркування у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 32 900,75 грн. за період з 01.02.2019 по 31.10.2023.

Предметом доказування у даній справі є наявність обставин укладання договору №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" від 19.12.2017, факт надання в платне користування майданчика для паркування, строк оплати, наявність прострочення оплати.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача плату за використання майданчика для паркування 32 900,75 грн. заборгованість за період з 01.02.2019 по 31.10.2023.

З урахуванням приписів пунктів 4.1, 4.4 договору, строк оплати є таким, що настав.

Позивач надав належні докази на підтвердження надання послуг за договором у сумі 32 900,75 грн., відповідач доказів оплати за користування майданчиком для паркування у розмірі 32 900,75 грн. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 32 900,75 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в частини 1 статті 230 та частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 7.1 договору, у разі прострочення оператором виконання зобов`язань по сплаті за користування майданчиком для паркування, сплаті інших платежів, передбачених цим договором, оператор зобов`язаний в кожному випадку сплатити балансоутримувачу за кожен день прострочення пеню у розмірі 1% від суми заборгованості.

У разі прострочення оператором виконання зобов`язань по сплаті плати за користування майданчиком для паркування, сплаті інших платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять днів, оператор зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 10 % місячного розміру плати за користування майданчиком для паркування (п. 7.2 договору).

Плата, зазначена у пунктах 7.1, 7.2 договору не звільняє від обов`язку щодо виконання щодо зобов`язань за цим договором (пункт 7.4 договору).

Позивач нарахував та просить стягнути 259,00 грн. 1% пені (0,01х700,00х37) за період з жовтня 2020 року по жовтень 2023 року передбачена п.7.1 договору та 2 590,00 грн. 10% штрафу (0,10х700,00х37) за період з жовтня 2020 року по жовтень 2023 року передбачений п.7.2 договору.

Разом з цим, у позовній заяві наведено розрахунок не пені, як це передбачено п. 7.1 договору, а штрафу.

Таким чином, нарахування позивачем штрафу відповідно до умов пункту 7.1. договору в розмірі 259,00 грн. є необґрунтованим та безпідставним, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також позивачем нараховані та заявлені до стягнення 161,00 грн. інфляційні втрати за період з 28.08.2023 по 26.01.2023, 83,83 грн. 3% річних за період з 26.09.2023 по 26.10.2023.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 161,00 грн. інфляційні втрати за період з 28.08.2023 по 26.01.2023, 83,83 грн. 3% річних за період з 26.09.2023 по 26.10.2023 та 2 590,00 грн. 10% штрафу передбачений п.7.2 договору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Ціна позову становить 35 994,58 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2 147,20 грн (2 684,00 грн х* 0,8).

Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №25 від 24.10.2023.

Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 536,80 грн (2 684,00 грн. 2 147,20 грн.), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Оскільки на час ухвалення рішення у справі клопотання особи, яка сплатила судовий збір не подано. господарський суд при ухваленні рішення не вирішує питання про повернення судового збору з Державного бюджету.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 131,75грн (35 735,58грн. * 2 147, 20грн. / 35 994,58грн).

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Мірошниченка Олександра Анатолійовича про стягнення 32 900,75 грн. заборгованості за договором №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", 161,00 грн. інфляційних втрат, 83,83 грн. 3% річних, 259,00 грн. 1% штрафу та 2 590,00 грн. 10% штрафу задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мірошниченка Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 8, ідентифікаційний код 23357437) 32 900,75 грн. заборгованості за договором №424ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", 161,00 грн. інфляційних втрат, 83,83 грн. 3% річних та 2 590,00 грн. 10% штрафу та витрати по сплату судового збору у сумі 2 131,75 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв