ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 березня 2024 року Справа № 903/43/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Петрол Маркет", м. Луцьк

про стягнення 128218,82 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: Мороз О.В. - адвокат (ордер серії АС №1083511 від 29.01.2024),

в с т а н о в и в:

04.01.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №6-8846-10 від 27.11.2023 Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Петрол Маркет" 128218,82 грн. збитків, завданих державі внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу.

Ухвалою суду від 09.01.2024 залишено позовну заяву №6-8846-10 від 27.11.2023 Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) без руху; встановлено Державній екологічній інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання Господарському суду Волинської області впродовж 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали документів, які підтверджують направлення відповідачу копій позовної заяви і доданих до неї документів.

15.01.2024 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Волинської області від представника позивача надійшла заява від 12.01.2024 про усунення недоліків до якої приєднано докази надіслання відповідачу копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 19.01.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи призначити на 14.02.2024; запропоновано сторонам подати суду: позивачу: будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності); відповідачу: в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; позивачу (на власний розсуд): відповідно до ст. 166 ГПК України подати відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву.

05.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.02.2024 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі; просив суд надати строк на подачу відповіді на відзив.

14.02.2024 в судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 14.02.2024 було відкладено розгляд справи на 06.03.2024; запропоновано позивачу подати суду до 04.03.2024 відповідь на відзив відповідача.

27.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.03.2024 через систему «Електронний суд» та на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника позивача у розгляді кримінальної справи №385/840/20.

04.03.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

З метою дотримання принципів змагальності сторін та з метою забезпечення позивачу права на захист клопотання представника позивача було задоволено, розгляд справи відкладено на 20.03.2024.

20.03.2024 в судовому засіданні було оголошено перерву до 27.03.2024.

22.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Така гарантія статті 6 Конвенції передбачена і у відповідних процесуальних законах. Розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України). Порушення зазначеного принципу може негативно впливати на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: у рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» він роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Справу №903/43/24 розглянуто у розумні строки, що був об`єктивно необхідним для її розгляду.

У процесі судового розгляду встановлено, що на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 № 10033/1/1 -21 щодо проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог, зокрема, природоохоронного законодавства суб`єктами господарювання на об`єктах АЗС, та листа Державної екологічної інспекції України від 11.03.2021 №2361/9/2-3-21, керуючись абзацом 7 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з 24 по 25 березня 2021 року посадовими особами Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» вимог природоохоронного законодавства на об`єктах ЗАС, які знаходяться у Кіровоградській області.

За результатом проведеного позапланового заходу складено акт від 25.03.2021 №3.5- 25.

У ході позапланової перевірки на АЗС (АЗК), яка розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Садова, 43, виявлено стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які відсутній дозвіл на викиди, а саме: резервуар для зберігання бензину MUSTANG 95; резервуар для зберігання бензину А-95; резервуар для зберігання бензину MUSTANG 92, резервуар для зберігання ДП MUSTANG.

Також на АЗС (АЗК), яка розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова. 46, виявлено: резервуар для зберігання бензину Мustang 95, резервуар для зберігання бензину А-95, резервуар для зберігання бензину MUSTANG 95, резервуар для зберігання ДП MUSTANG, резервуар для зберігання СВГ, пістолети заправочні на MUSTANG 95. А-95, MUSTANG, ДП MUSTANG, СВГ.

З метою усунення виявлених порушень видано припис від 25.03.2021 №25.

За викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.03.2021 №211086 інженера з охорони праці ТОВ «Вест Петрол Маркет» Крамара О.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.. Штраф сплачено у повному обсязі 02.04.2021.

У січні 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лабораторний центр досліджень» проведено інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин відповідача. Звіт з інвентаризації викидів затверджено відповідачем 28.01.2022.

07.04.2022 відповідач отримав дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №UA, виданий Кіровоградською обласною військовою адміністрацією.

Таким чином, з 15.05.2020 (тобто, з моменту набрання чинності Методикою) по 06.04.2022 відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин без дозволу.

29.03.2023 Інспекція направила відповідачу запит про надання інформації про фактичний час роботи джерел викидів. Однак, відповідач відповіді не надіслав.

Тому на підставі п. 3.11. Методики фактичний час роботи джерел викидів визначено позивачем 24 годинним на добу (692 дні х 24 = 16608 год).

За формулою 16 Методики позивач обчислив збитки, завдані державі, внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу.

За розрахунком позивача завдані державі збитки становлять 128 218,82 грн.

Позивач пред`явив відповідачу претензію про відшкодування збитків, проте відповідач добровільно збитки не відшкодував.

А тому позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача завданих державі збитків.

Відповідно до положень статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 1).

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (частина 5).

Згідно з положеннями статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря передбачена статтею 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Зокрема, відповідальність згідно із законом несуть особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом (ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря").

Положеннями статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" також передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка заподіяла шкоду. Для відшкодування заподіяної шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, вину заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Водночас у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Приписами ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачою дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 № 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів гранично допустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами входить до Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (п. 30 додатку № 1 Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності додаток»).

З наведених приписів законодавства випливає, що суб`єкт господарювання перед початком експлуатації джерела забруднення атмосферного повітря зобов`язаний отримати дозвіл в установленому законом порядку, а експлуатація цього джерела без такого дозволу призводить до відповідальності, встановленої законом.

Наведеними нормами також встановлено правило поведінки, що полягає в необхідності утримання від експлуатації стаціонарних джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря до моменту отримання відповідного дозволу.

Отже, експлуатація відповідачем стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які знаходяться на АЗС (АЗК) за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова,46: резервуар для зберігання бензину Мustang 95, резервуар для зберігання бензину А-95, резервуар для зберігання бензину MUSTANG 95, резервуар для зберігання ДП MUSTANG, резервуар для зберігання СВГ, пістолети заправочні на MUSTANG 95. А-95, MUSTANG, ДП MUSTANG, СВГ, становить склад цивільно-правового правопорушення, що спричинило шкоду навколишньому природному середовищу.

За змістом ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Отже, протиправна поведінка відповідача полягає у порушенні вимог статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та здійсненні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.

Порядок визначення розміру збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів господарювання регулюються Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277 (надалі - наказ).

Відповідно до п. 1.2. наказу Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснених юридичними особами незалежно від форми власності та господарювання, фізичними особами-підприємцями, а також юридичними особами - нерезидентами.

Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони атмосферного повітря (п. 1.4. наказу).

Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб`єкта господарювання та/або розрахунковими методами (п. 2.2. Методики №277).

Зокрема, розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об`ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються стаціонарними джерелами суб`єкта господарювання без дозволу (п.п. 2.8.1. Методики №277).

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за: характеристиками джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб`єкта господарювання (Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, технологічні регламенти виробництва); результатами інструментально-лабораторних вимірювань, затвердженими методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди (п. 3.7. Методики №277).

Аналіз наведених положень Методики №277 дозволяє дійти висновку, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря заподіяного без відповідного дозволу може проводитися як за результатами інструментально-лабораторних досліджень, так і за характеристиками джерела викиду, зафіксованими у відповідній документації суб`єкта господарювання.

Позивач обчислив збитки, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 128218,82 грн. за період з 15.05.2020 (тобто, з моменту набрання чинності Методикою) по 06.04.2022 за параметрами джерел викидів, зафіксованих у документації відповідача (розрахунок - а.с.112-113).

Факт здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел, які знаходяться на АЗС (АЗК) за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова,46, відповідачем не заперечувався, що підтверджується актом №3.3.-25 від 25.03.2021, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, який був підписаний відповідачем без заперечень.

Розмір відшкодування збитків за період з 15.05.2020 по 06.04.2022, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, обчислено позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 277 від 28.04.2020 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 за N 414/34697.

В широкому розумінні термін "закон", як і термін "законодавство", включає в себе закони, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади ( рішення Конституційного Суду України від 30.05.2001 № 7-рп/2001).

Методика №277 була затверджена Міністерством енергетики та захисту довкілля України після того, як Закон України "Про охорону атмосферного повітря" (в т.ч. ст.34) був викладений в новій редакції згідно із Законом України від 21.06.2001 № 2556-ІІІ. Відповідний наказ про затвердження Методики був виданий саме на виконання цього закону. Отже, він і є тим самим нормативним актом, про який йдеться у ст.34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" і який підлягає застосуванню. При цьому цей наказ (від 28.04.2020 № 277) не визнаний незаконним, не скасований ні в судовому, ні в іншому порядку, а отже є чинним.

З огляду на викладені обставини, помилковою є позиція відповідача про те, що Методика №277 не повинна застосовуватись.

Відповідно до п.п. 2.1.2. п. 2.1. розділу 2. Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Акт перевірки № 3.3-25 від 25.03.2021, містить опис порушень відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, акт складений посадовими особами Державної екологічної інспекції у Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) - державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища, вручений та підписаний інженером з охорони праці Крамар О.М. без зауважень.

Відповідно до п.2.2. Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб`єкта господарювання та/або розрахунковими методами.

Факт наднормативного викиду (викиду без дозволу) встановлено за результатами документальної перевірки суб`єкта господарювання - ТОВ «Вест Петрол Маркет».

Згідно з п.3.7. Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за характеристиками джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб`єкта господарювання (Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, технологічні регламенти виробництва).

Характеристики джерел викидів, які працювали без відповідного дозволу на викиди наведені у таблиці 2.2. Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на АЗК №25-0 «Кіровоград Габдрахманова» ТОВ «Вест Петрол Маркет» та були використані та застосовані позивачем для здійснення розрахунків розміру відшкодування збитків, заподіяних державі у зв`язку з наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів ТОВ «Вест Петрол Маркет».

Звіт з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря для відповідача є джерелом отримання необхідної інформації для розрахунку маси наднормативного викиду, здійсненого без відповідного дозволу, та розміру завданих таким викидом збитків згідно з пунктами 3.7, 3.11, 4.1 Методики №277.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02.06.2022 у справі №924/519/21.

Відповідач не оскаржував дій позивача, пов`язаних з виявленням факту викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без спеціального дозволу. Тобто, факт здійснення господарської діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу на час перевірки, відповідач не спростував.

За таких обставин збитки, заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 128218,82 грн. підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов, представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що ТзОВ «Вест Петрол Маркет» вчиняв необхідні заходи для отримання дозволу на викиди.

Відповідно до ч. 4 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об`єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування) підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідальність за використання (експлуатацію) приміщень та обладнання покладається на особу, визначену відповідним договором.

Із змісту ч. 4 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» випливає, що у разі надання в оренду джерел викидів, які є потенційно небезпечними, орендар зобов`язаний отримати новий дозвіл.

АЗК №25-06 «Габрахманова» ТОВ «Вест Петрол Маркет», м. Кропивницький віднесено до об`єкта підвищеної небезпеки 3 класу та включено його до Державного електронного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки за №03-2310-33, що підтверджується копією листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій №3814/23 від 26.10.2023

Як вбачається із матеріалів справи, строк дії дозволу, який виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Дукат», закінчився 25.04.2019.

Відповідач отримав дозвіл лише 07.04.2022, тобто, через три роки після закінчення строку дії дозволу, виданого ТОВ «Дукат».

Позивач нарахував збитки з 15.05.2020 - з моменту набрання чинності Методикою №277.

Отже, з 15.05.2020 по 06.04.2022 відповідач здійснював викиди без дозволу.

Як зазначив Верховний Суд у п.8.16. постанови у справі № 906/840/21 від 22.11.2022 подальше отримання відповідного дозволу не виключає обов`язку правопорушника відшкодувати шкоду в повному обсязі.

Відповідач повинен був усвідомлювати наслідки невчасного звернення за відповідним дозволом та повинен був завчасно вчинити дії з метою отримання відповідного дозволу з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідач вчиняв заходи для отримання дозволу на викиди, проте, незважаючи на це, фактично у період з 15.05.2020 по 06.04.2022 відповідач здійснював викиди без дозволу.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для притягнення відповідача до цивільної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, встановивши наявність усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у викидах без відповідного дозволу; безпосереднього причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства; самої шкоди та вини.

Крім цього, згідно з п. 1.6. роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки. Відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відсутності своєї вини у тому, що у період з 15.05.2020 по 06.04.2022 викиди здійснювалися без дозволу, відповідач не довів.

Посилаючись на відмову у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря Головним управлінням Держпродспоживслужби у Кіровоградській області і вважаючи цю відмову протиправною, доказів оскарження таких дій відповідач суду не подав.

Також відповідач не був позбавлений можливості утриматись від правомочностей з користування джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря до отримання ним дозволу. У разі, закінчення строку дії одного дозволу і не отримання на цей час іншого, відповідач не був позбавлений можливості передати ці джерела викидів у тимчасове користування (у суборенду) чи в управління іншим особам, які відповідні дозволи мають, що дозволило б уникнути вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги доведеність матеріалами справи факту експлуатації відповідачем джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності необхідного дозволу слід вважати доведеним факт протиправної поведінки відповідача, а саме: порушення ним приписів ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", яка полягає в експлуатації джерел викидів в атмосферне повітря за відсутності необхідних дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 15.05.2020 по 06.04.2022.

У зв`язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти судові витрати у справі - 2684 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (43010, Волинська область, м. Луцьк. вул. Єршова, 1, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) ( 50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92, ) завдані державі збитки внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу у розмірі 128 218 грн. 82 коп. на р/р (IBAN) UA0011567, отримувач ГУК у Кіровоградській обл./ тг.м. Кропивницький, , код класифікації доходів бюджету 24062100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (43010, Волинська область, м. Луцьк. вул. Єршова, 1, ) на користь Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) ( 50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92, ) 2684 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.04.2024.

Суддя І. О. Якушева