РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2024Справа № 910/19968/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 31) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ №1" (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Олега Кошового, будинок 13-Б/1, нежиле приміщення 83) про стягнення 1205495,28 грн.

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.12.2023 в системі «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (далі - позивач) сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ №1" (далі - відповідач) про стягнення 1205495,28 грн та була передана 02.01.2024 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ №1» (далі - Споживач) шляхом подання Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - Постачальник) підписаної Заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 17.07.2023 приєдналося до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах публічної Комерційної пропозиції «Тимчасова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» для прийнятих в експлуатацію закінчених будівництвом багатоквартирних будинків, з незавершеною процедурою приєднання до електричних мереж та тимчасових споруд для життєзабезпечення населення (далі - Комерційна пропозиція).

Відповідачу присвоєно особовий рахунок № 73398021/1, а Договір з Відповідачем зареєстровано за реквізитами - № 73398021/1 ПУ від 17.07.2023. Датою початку постачання електричної енергії у згаданій Заяві-приєднання визначено 17.07.2023.

На підставі отриманих даних про спожиті Відповідачем обсяги електроенергії за розрахункові періоди «вересень 2023 р.» - «листопад 2023» Позивачем сформовано та видано рахунки:

- № 73398021/1/9/1 від 01.10.2023 на суму 342 899,04 грн;

- № 73398021/1/10/1 від 01.11.2023 на суму 427 658,88 грн;

- № 73398021/1/11/1 від 01.12.2023 на суму 434 937,36 грн.

Позивач зазначає, що в рахунок погашення описаних нарахувань Відповідачем не здійснено жодної оплати.

Таким чином позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість за період з 01.09.2023 - 30.11.2023 основну заборгованість у розмірі 1 205 495,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/19968/23 від 22.01.2024 була надіслана на адреси учасників справи в їх електронні кабінети та доставлена зокрема відповідачу 23.01.2024 о 09:49 год., що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 ГПК України та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ №1» (далі - Відповідач, Споживач) шляхом подання Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - Позивач, Постачальник) підписаної Заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 17.07.2023 приєдналося до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах публічної Комерційної пропозиції «Тимчасова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» для прийнятих в експлуатацію закінчених будівництвом багатоквартирних будинків, з незавершеною процедурою приєднання до електричних мереж та тимчасових споруд для життєзабезпечення населення (далі - Комерційна пропозиція).

Відповідачу присвоєно особовий рахунок № 73398021/1, а Договір з Відповідачем зареєстровано за реквізитами - № 73398021/1 ПУ від 17.07.2023.

Датою початку постачання електричної енергії у згаданій Заяві-приєднання визначено 17.07.2023.

Відповідно до п. 2.1. договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно абз. 1 п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

У відповідності до п. 5.2. договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Пунктом 5.3. договору визначено, що ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у п. 3.1. глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.

У п. 5.8. договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 13.4. договору передбачено, за умови відсутності заборгованості та виконання своїх зобов`язань перед постачальником споживач має право розірвати цей договір з урахуванням вимог положень цього договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику.

Крім того, сторонами підписано комерційну пропозицію «Тимчасова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги».

Так, згідно абз. 1 глави 5 комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк, вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника. У разі неотримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем (абз. 2, 3 глави 5 комерційної пропозиції).

Договір на умовах цієї Комерційної пропозиції припиняє свою дію після сплину одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, якщо до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляду його умов (абз. 3 глави 10 комерційної пропозиції).

Відповідно до абз. 7 глави 10 комерційної пропозиції, споживач має право розірвати договір в односторонньому порядку у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією, повідомивши постачальника не пізніше ніж за 20 робочих днів до дати розірвання договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у період з вересня 2023 року по листопад 2023 року включно, спожито електричної енергії на загальну суму 1 205 495,28 грн, що підтверджується рахунками: № 73398021/1/9/1 від 01.10.2023 на суму 342 899,04 грн; № 73398021/1/10/1 від 01.11.2023 на суму 427 658,88 грн; № 73398021/1/11/1 від 01.12.2023 на суму 434 937,36 грн.

Окрім того матеріали справи містять акти прийняття - передавання товарної продукції, які підписані з боку позивача.

Проте, відповідач за поставлену електричну енергії не розрахувався з огляду на що у відповідача обліковується заборгованість за період 01.09.2023 - 30.11.2023 у розмірі 1 205 495,28 грн.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви відповідачем заборгованість погашена не була, що підтверджується Довідкою про надходження коштів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За юридичним змістом укладений між сторонами договір є договором поставки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що 17.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ №1» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (з урахуванням комерційної пропозиції (додаток 2)) відповідно до якого у період з 01.09.2023 по 30.11.2023 року було здійснено постачання електричної енергії на загальну суму 1 205 495,28 грн, проте відповідач за спожиту електричну енергію не розрахувався, внаслідок чого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1 205 495,28 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно абз. 1 глави 5 комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Відповідно до абз. 2, 3 глави 5 комерційної пропозиції, рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника. У разі неотримання споживачем рахунку, споживач здійсню оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Проте, як встановлено судом, відповідач за спожиту електричну енергію у період з вересня 2023 року по листопад 2023 року включно не розрахувався.

Оскільки в суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження позивача з приводу факту та обсягів наданих послуг, а відповідачем дані обставини не спростовуються, суд вважає, що позивачем доведено надання відповідачу послуг на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

При цьому, суд зазначає, що факт не підписання актів зі сторони відповідача не може бути підставою для звільнення його від оплати отриманих послуг.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування позивачем за спожиту електричну енергію за період вересень 2023 року по листопад 2023 року.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості в сумі 1 205 495,28 грн є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ №1" (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Олега Кошового, будинок 13-Б/1, нежиле приміщення 83, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 31, ) 1 205 495 (один мільйон двісті п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 14 465 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн. 94 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 04.04.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ