ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

01.04.2024м. ХарківСправа № 922/646/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1
про визнання неплатоспроможним
ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Призначити керуючим реструктуризацією просить арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 29.02.2024 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/646/24 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 05.03.2024 було залишено заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність без руху.

18.03.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Також, в своїй заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначає, що звертається до Господарського суду Харківської області на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, оскільки він зареєстрований в місті Харків, однак фактично він проживає за адресою - АДРЕСА_1 .

На підтвердження фактичного місця проживання надав власну письмову заяву (розписку).

Розглянувши вищезазначені документи, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За частиною 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Вказані норми кореспондуються з положеннями статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для справ про банкрутство або неплатоспроможність.

При цьому, тлумачення статті 30 Господарського процесуального кодексу України повинно відбуватися з урахуванням принципу правової визначеності, який, в аспекті даного спору, полягає у забезпеченні здатності вірного тлумачення закону пересічною особою. Зокрема, встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.07.1995 у справі "Толстой-Милославський" (Tolstoy Miloslavsky) проти Сполученого Королівства (скарга №18139/91), визначаючи зміст терміну "передбачений законом" сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

З огляду на зазначений підхід Європейського суду з прав людини до тлумачення правових норм, положення частини 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності.

Як вбачається з поданих до заяви документів, а саме розписки ОСОБА_1 , місце проживання заявника є АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що Кодексом України з процедур банкрутства не надано визначення поняттю "місце проживання фізичної особи", однак відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Щодо застосування заявником до спірного питання вимог ст. 27 Господарського процесуального кодексу, суд зазначає, що в даному випадку Кодексом України з процедур банкрутства врегульовано питання щодо визначення територіальної підсудності справ та встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарськими судами саме за місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця.

Таким чином, при вирішенні питання щодо підсудності справи про банкрутство/неплатоспроможність слід керуватися саме спеціальними нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність направлення матеріалів заяви ОСОБА_1 вх. №922/646/24 до Господарського суду Полтавської області.

При цьому, суд зазначає, що оскільки з 18.03.2024 по 29.03.2024 суддя Прохоров С.А. перебував у відпустці, питання щодо прийняття заяви до розгляду вирішується після виходу судді з відпустки.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 115 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 20, 30, 31, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_1 (вх. №922/646/24) про визнання його неплатоспроможнім передати за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 01.04.2024.

Суддя Прохоров С.А.