РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2024Справа № 926/3764/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМОНТАЖСЕРВІС I"

про стягнення 7 917 487,15 грн

за участю представників:

від позивача: Терлецький Р.М., Кузьменко С.О.

від відповідача: Максименко Я.О.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМОНТАЖСЕРВІС І" про стягнення коштів в сумі 7917437,15 грн за неналежне виконання відповідачем умов укладеного сторонами державного контракту від 27.10.2021 № 362/7/21/176 на виконання робіт за державним оборонним замовленням, з яких: штрафні санкції в сумі 5515068,49 грн, інфляційні втрати в сумі 1914199,48 грн та 3 % річних в сумі 488219,18 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2023 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Господарському суду міста Києва позовну заяву з додатками Міністерства оборони України.

29.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №926/3764/23.

В результаті автоматизованого розподілу справи № 926/3764/23, зазначена справа була передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

17.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 14.11.2023.

13.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

14.11.2023 у зв`язку з оголошенням у місті Києві повітряної тривоги судове засідання у справі № 926/3764/23 не відбулося.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.11.2023 викликав учасників процесу у підготовче засідання на 05.12.2023.

20.11.2023 через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМОНТАЖСЕРВІС I" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в справі №926/3764/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 заяву ТОВ "БУДМОНТАЖСЕРВІС I" задоволено, постановлено судові засідання проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua, забезпечити участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМОНТАЖСЕРВІС I" у розгляді справи № 926/3764/23 у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовчому засідання 05.12.2023 суд зобов`язав представника позивача надати відповідь на відзив у строк до 15.01.2024, представника відповідача надати заперечення на відповідь на відзив у строк до 22.01.2024, оголосив перерву в підготовчому засіданні до 30.01.2024.

16.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засідання 30.01.2024 суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, відклав підготовче засідання на 13.02.2024.

02.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, суд відмовив в його задоволенні з огляду на наступне.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд звертає увагу, що неможливість забезпечити явку в судове засідання представника відповідача, у розумінні Господарського процесуального кодексу України, не є достатньою підставою для відкладення підготовчого засідання чи оголошення перерви.

За таких обставин, оскільки поважних причин неявки у судове засідання свого представника відповідачем не підтверджено, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 13.02.2024 суд оголосив про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.02.2024, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 27.02.2024 суд оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 26.03.2024.

26.03.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Оскільки відповідач не подав заяви про продовження процесуального строку, встановленого судом, з обґрунтуванням неможливості подання додаткових доказів у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про долучення доказів по справі.

Представники позивача в судовому засіданні 26.03.2024 надали пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.03.2024 надав пояснення по суті своїх заперечень, проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача повідомив про надання протягом 5 днів з дня проголошення рішення клопотання про витрати на правничу допомогу.

У судовому засіданні 26.03.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов державного контракту від 27.10.2021 № 362/7/21/176, згідно Рішення Заступника Міністра оборони України від 24.12.2021 №20146/з позивач надав відповідачу попередню оплату у сумі 22 000 000,00 грн на строк, який визначений Порядком державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1764, до 30.06.2022.

Рішенням Заступника Міністра оборони України від 10.10.2022 №20146/з/1 термін погашення відповідачем попередньої оплати перенесено до 30.09.2022.

Однак, всупереч умовам державного контракту від 27.10.2021 № 362/7/21/176, відповідач відзвітувався за використання коштів наданих в якості попередньої оплати лише 29.06.2023, тобто з порушенням, встановленого Міністерством оборони України, строку.

У зв`язку із простроченням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом в частині повернення попередньої оплати, позивачем нараховані штрафні санкції у сумі 5 515 068,49 грн, інфляційні втрати у сумі 1 914 199,48 грн, 3% річних у сумі 488 219,18 грн.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідачу було надано попередню оплату на максимальний строк, який визначений законодавством України, що у свою чергу не дозволяє перенести строки погашення та звітування за кошти надані у якості попередньої оплати більше ніж 18 місяців.

Позивач звертає увагу, що прострочення кредитора стосується лише виконання робіт, однак останні не впливають на повернення коштів.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив посилаючись на те, що в діях виконавця відсутня вина, оскільки останній був готовий побудувати та передати об`єкт будівництва у визначені строки, проте позивач коригував проектно-кошторисну документацію майже рік та передав її виконавцю лише 19.06.2023.

Відповідач зазначає, що після отримання проектно-кошторисної документації одразу підготував та передав позивачу документи для погашення попередньої оплати.

Відповідач вважає, що саме неналежне виконання замовником власних зобов`язань стало причиною того, що виконавиць приступив до передачі виконаних будівельних робіт лише 19 червня 2023 року. Отже, відповідач, посилаючись на ч. 4 ст. 612 та ч. 1 ст. 613 ЦК України, вважає, що прострочення відповідача, сталося в силу існування прострочення позивача.

Також відповідач посилався на існування обставин непереборної сили (форс-мажору), що підтверджується сертифікатом № 530/05-4 від 18.09.2023.

Відповідач у відзиві зазначив, що поведінка позивача є непослідовною, суперечливою та недобросовісною - тобто такою, що порушує принцип venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки).

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач повідомив, що використав 100% попередньої оплати та сторонами підписано акти, а отже, узгоджено спосіб погашення авансу шляхом надання актів виконаних робіт. Тому, за доводами відповідача, прострочення кредитора, яке мало вплив на строки виконання робіт, має досліджуватися судом для об`єктивного розгляду справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

27.10.2021 між Міністерством оборони України (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖСЕРВІС I» (виконавець, відповідач) укладений Державний контракт № 362/7/21/176 на виконання робіт за державним оборонним замовленням (надалі - Контакт), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати та здати згідно з кошторисною документацією та Календарним графіком виконання робіт (Додаток №1 до Контракту) (далі - Календарний графік) роботи з проектування нового будівництва, реконструкції (технічного переоснащення) об`єктів зберігання ракет (боєприпасів) паливно-мастильних матеріалів і обладнання зазначених об`єктів технічними засобами охорони (за специфікацією), а саме по об`єкту "Будівництво захищеного пункту управління військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1)" (далі - Роботи), а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх (п. 1 Контракту).

Відповідно до п. 2 Контракту підставою для укладення Контракту є основні показники державного оборонного замовлення на 2021 рік, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2021 335-4-2.

Згідно з пунктами 3-5 Контракту технічні, фінансові та інші вимоги до якості, об`ємів робіт зазначені у проектній документації. Обсяг робіт і календарний графік за Контрактом на кожний наступний бюджетний період за потреби уточняються після затвердження основних показників державного оборонного замовлення на відповідний бюджетний період. Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені замовником залежно від реального обсягу фінансування видатків з внесенням відповідних змін до Календарного графіку.

Пунктом 6 Контракту визначено, що договірна ціна робіт є динамічною і встановлена сторонами під час проведення переговорів щодо укладення Контракту Протокол проведення переговорів на виконання робіт за державним оброним замовленням (Додаток №3 до Контракту), зафіксована у Протоколі погодження договірної ціни за державним замовленням (Додаток № 4 до Контракту) на підставі розробленого виконавцем кошторису на виконання робіт та становить 36 996 178, 62 грн, в тому числі ПДВ 6 166 029,77 грн.

Договірна ціна робіт за Контрактом не може бути збільшена виконавцем, а в разі її збільшення замовник не зобов`язаний оплачувати таке збільшення (п. 7 Контракту).

Відповідно до п. 11 Контракту, у редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2022, визначено, що відповідно до основних показників державного оборонного замовлення на 2021 рік зобов`язання сторін за загальним фондом бюджетної програми КПКВ 2101210/2 становлять 22 000 000,00 грн, в тому числі ПДВ - 3 666 666,67 грн.

Зобов`язання сторін у 2022 році за загальним фондом бюджетної програми КПКВ 2101210/2 становлять 0,0 грн, в тому числі ПДВ - 0,0 грн.

Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2023 році, будуть уточнені після затвердження зведеного трирічного пану закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення за закритими закупівлями, або затвердження переліку та обсягу закупівель товарів, робіт і послуг державним замовником та укладання додаткової угоди до Контракту.

За змістом п. 12 Контракту розрахунки за виконані роботи проводяться протягом 30 календарних днів від дати підписання замовником «Актів приймання виконаних будівельних робіт» за формою КБ-2в та «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт» за формою КБ-3. Разом з «Актами приймання виконаних будівельних робіт» за формою КБ-2в виконавець надає товарно-матеріальні накладні та акти прихованих робіт. «Акти приймання виконаних будівельних робіт» за формою КБ-2в та акти прихованих робіт надаються виконавцем замовнику після їх перевірки та підписання інженером технічного нагляду.

Згідно з п. 17 Контракту, за письмовою згодою між сторонами, за наявності належним чином оформленого Рішення керівництва Міністра оборони України та на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури, замовник має право здійснити попередню оплату для виконання робіт, відповідно до абзацу 30 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 (із змінами і доповненнями) "Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва", у розмірі до 80% вартості робіт за Контрактом на строк не більше як 18 місяців а у межах кошторисних призначень, передбачених державним оборонним замовленням на поточний рік. Попередня оплата не здійснюється в разі порушення умов державних контрактів (договорів) щодо попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти, укладених із замовником. В разі надання коштів у якості попередньої оплати виконавець в п`ятиденний строк письмово інформує замовника про отримання коштів.

Пунктом 18 Контракту сторони погодили, що початок виконання робіт не залежить від дати отримання та/або розміру попередньої оплати.

Відповідно до п. 19 Контракту у разі надання попередньої оплати виконавець, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1764 (із змінами і доповненнями) "Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва" у якості звіту за отримані кошти, зобов`язаний у термін, який визначений у Рішенні керівництва Міністерства оборони України, надати відповідно оформленні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), які засвідчують фактичне використання коштів, наданих в якості попередньої оплати.

Виконавець щомісячно надає відповідно оформленні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), які засвідчують фактичне використання коштів наданих в якості попередньої оплати на виконання робіт передбачених Календарним графіком.

Згідно з п. 20 Контракту невикористані кошти, які надані в якості попередньої оплати, виконавець повертає замовнику не пізніше ніж в останній день строку на який здійснювалася попередня оплата (аванс).

За умовами п. 52 Контракту строки виконання робіт зазначені в Календарному графіку.

Пунктом 67 Контракту визначено види порушень та санкцій за них, які застосовуються до виконавця згідно з умовами Контракту, зокрема у випадку не повернення попередньої оплати (її частини) або ненадання в зазначений термін звітних документів ("Акт приймання виконаних годівельних робіт" за формою КБ-2в та "Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" за формою КБ-3), що підтверджують факт виконання робіт, виконавець сплачує штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення від суми невикористаних коштів.

Контракт набирає чинності з дати його підписання сторонами, засвідчення підпису замовника гербовою печаткою Міністерства оборони України, реєстрації в книзі реєстрації (обліку) договір, додаткових угод замовника та діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами зобов`язань по контракту (п. 90 Контракту, у редакції Додаткової угоди №2 від 19.06.2023).

Відповідач звернувся до позивача з листом від 17.12.2021 №07/12-1 з проханням згідно п. 17 Контракту надати попередню оплату для виконання робіт за Контрактом у розмірі до 80% від вартості контракту.

24.12.2021 заступником Міністра оборони України прийнято рішення №20146/з про здійснення попередньої оплати в сумі 22 000 000,00 грн за державним контрактом від 27.10.2021 №362/7/21/176 з терміном погашення попередньої оплати - до 30.06.2022.

Позивач на виконання умов Контракту сплатив на користь відповідача в якості попередньої оплати грошові кошти у загальному розмірі 22 000 000,00 грн, що підтверджується вимогою на оплату №362/1212233 від 25.12.2021 та не заперечується відповідачем.

17.06.2022 відповідач листом №16/06-1 від 16.06.2022 повідомив позивача, що станом на 24 лютого 2022 року будівельні роботи за державним контрактом № 362/7/21/176 від 27.10.2021 виконані на 33%.

17.06.2022 відповідач звернувся до позивача з листом №16/06-2 від 16.06.2022, в якому просив перенести строк погашення авансу строком на три місяці, що пов`язано з настанням форс-мажорних обставин та неможливістю виконувати роботи протягом значного проміжку часу.

20.06.2022 позивачем у відповідь на лист №16/06-2 від 16.06.2022 повідомив відповідача листом №362/5/1147 про розгляд питання щодо відтермінування строків після надання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

23.06.2022 відповідач звернувся до ТПП України з заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями.

20.07.2022 за результатами розгляду заяви відповідача ТПП України видано сертифікат №3100-22-0442 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за період з 24.02.2022 по 26.05.2022.

21.07.2022 відповідачем листом №21/07-1 надав позивачу належним чином завірену копію сертифікату №3100-22-0442 про форс-мажорні обставини.

Листом №362/5/237 від 01.08.2022 позивач повідомив відповідача, що не надано оригіналу інформації про внесення сертифікату до Реєстру сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

29.08.2022 відповідач листом №29/08-1 надав позивачу оригінал листа з ТПП України №1055/05-5 від 08.08.2022, яким підтверджено, що сертифікат №3100-22-0442 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) внесений до реєстру сертифікатів.

10.10.2022 заступником Міністра оборони України прийнято рішення №20146/з/1 про продовження роботи відповідно до вимог чинного законодавства, з терміном погашення попередньої оплати - до 30.09.2022.

03.11.2022 позивач направив відповідачу претензію за вих. № 362/4/7406 від 03.11.2022, в якій вимагав повернути попередню оплату у сумі 22 000 000,00 грн та сплатити нараховані штрафні санкції.

Відповідач листом №20/01-1 від 20.01.2023 повідомив позивача про те, що виконавцем не отримано від замовника повного комплекту відкоригованої проєктно-кошторисної документації, у зв`язку із чим виконавець не може скласти виконавчу технічну документацію, необхідну для оформлення актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

Позивач листом за вих. № 362/4/1999 від 14.04.2023 надіслав на адресу відповідача проектно-кошторисну документацію по об`єкту разом з актом приймання-передачі документації по об`єкту.

29.06.2023 відповідач на виконання п. 19 Контракту надіслав позивачу супровідний лист за вих.№ 29/06-1 від 29.06.2023 разом з оформленими Актами виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3), які засвідчують фактичне використання коштів, наданих в якості попередньої оплати.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що відповідач у встановлений Контрактом термін не надав позивачу відповідним чином оформлені Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) на підтвердження фактичного використання сплаченої позивачем попередньої оплати, на підставі п.67 Контракту позивач на суму 22 000 000,00 грн нарахував пеню у сумі 5 515 068,49 грн за період з 01.10.2022 по 01.04.2023, 3% річних у сумі 488 219,18 грн за період з 30.09.2022 по 26.06.2023, інфляційні втрати у сумі 1 914 199,48 грн за період з жовтня 2022 року по червень 2023 року.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч.1 ст. 875 ЦК України).

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 18 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1764 від 27.12.2001 (надалі - Порядок), розрахунки за виконані роботи, поставлену продукцію та надані послуги в будівництві (далі - роботи) здійснюються за договірними цінами відповідно до укладених договорів (контрактів), вимог законодавства та проводяться платежами за об`єкт у цілому або проміжними платежами (за етапи, черги будівництва, пускові комплекси або окремі види робіт, конструктивні елементи). Розрахунки здійснюються на підставі актів приймання виконаних робіт.

Для виконання робіт з нового будівництва, реконструкції об`єктів зберігання ракет та боєприпасів і обладнання зазначених об`єктів технічними засобами охорони, замовники можуть здійснювати попередню оплату (виплату авансу) в розмірі до 80 відсотків вартості робіт за договором (контрактом) на строк не більш як 18 місяців (абз. 30 п. 19 Порядку).

Як встановлено судом, на виконання рішення заступником Міністра оборони України №20146/з від 24.12.2021 позивачем надано відповідачу в якості попередньої оплати грошові кошти у загальному розмірі 22 000 000,00 грн, з терміном погашення попередньої оплати - до 30.06.2022.

У подальшому, на підставі рішення заступника Міністра оборони України №20146/з/1 від 10.10.2022 позивачем продовжено термін погашення попередньої оплати - до 30.09.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пунктах 19 та 20 Контракту сторони погодили, що у разі надання попередньої оплати виконавець, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1764 (із змінами і доповненнями) "Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва" у якості звіту за отримані кошти, зобов`язаний у термін, який визначений у Рішенні керівництва Міністерства оборони України, надати відповідно оформленні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), які засвідчують фактичне використання коштів, наданих в якості попередньої оплати. Виконавець щомісячно надає відповідно оформленні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), які засвідчують фактичне використання коштів наданих в якості попередньої оплати на виконання робіт передбачених Календарним графіком.

Невикористані кошти, які надані в якості попередньої оплати, виконавець повертає замовнику не пізніше ніж в останній день строку на який здійснювалася попередня оплата (аванс).

Отже, у відповідності до пункту 19 Контракту відповідач зобов`язаний у строк до 30.09.2022 надати замовнику оформлені Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), які засвідчують фактичне використання коштів у сумі 22 000 000,00 грн, наданих в якості попередньої оплати, або у випадку ненадання документів, які засвідчують фактичне використання коштів - повернути позивачу невикористані кошти у термін до 30.09.2022.

За змістом до п.13 Контракту виконавець щомісячно надає відповідно оформленні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), які засвідчують фактичне виконання робіт передбачених Календарним графіком, а замовник приймає виконану виконавцем роботу та протягом 10 (десяти) календарних днів підписує оформлені у встановленому порядку Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) і Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), які перевірені та підписані інженером технічного нагляду, після оформлення виконавчої технічної документації.

Отже, згідно умов Контракту (п. 13, п. 19) первинними документами, що підтверджують використання відповідачем суми попередньої оплати, є Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, 29.06.2023 відповідач на виконання п. 19 Контракту надіслав позивачу супровідним листом за вих.№ 29/06-1 від 29.06.2023 Акти виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3) від 27.06.2023, які засвідчують фактичне використання коштів, наданих в якості попередньої оплати у сумі 22 000 000,00 грн.

Отже, як підтверджено матеріалами справи, відповідач надав позивачу Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) у якості звіту за використання коштів у сумі 22 000 000,00 грн, наданих в якості попередньої оплати на виконання робіт передбачених Календарним графіком, - 29.06.2023, тобто з порушенням терміну, встановленого рішення заступника Міністра оборони України №20146/з/1 від 10.10.2022.

Втім, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилаючись на ч. 4 ст. 612 та ч. 1 ст. 613 ЦК України, відповідач вважає, що прострочення відповідача, сталося в силу існування прострочення позивачем зобов`язань за Контрактом в частині надання відкоригованої проектно-кошторисної документації, що унеможливлювало складання належним чином оформлених актів КБ-2в та довідок КБ-3.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав лист №20/01-1 від 20.01.2023 про повідомлення позивача про не отримання повного комплекту відкоригованої проєктно-кошторисної документації, лист позивача за вих. № 362/4/1999 від 14.04.2023 про надання відповідачу проектно-кошторисної документації та акт приймання-передачі документації по об`єкту, копію Додаткової угоди № 2 від 19.06.2023 до Контракту №362/7/21/176 від 27.10.2021, якою, зокрема, внесено зміни до Додатку №1 до Контракту «Календарний графік виконання будівельних робіт».

Частиною 4 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною 4 статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (частини 1, 2 статті 613 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, забезпечення робіт проектною документацією покладається на замовника (п. 40 Контракту).

Пунктом 60.2. Контракту визначено, що замовник зобов`язався своєчасно, не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати укладання Контракту передати виконавцю будівельний майданчик для будівництва об`єкта за актом приймання-передачі. Передати виконавцю проекту документацію на будівництво об`єкта, що оформлюється відповідними актами приймання-передачі.

Отже, невиконання замовником обов`язку щодо надання виконавцю проектної документації на будівництво об`єкта зумовлює об`єктивну неможливість виконавця оформити належним чином акти КБ-2в та довідки КБ-3 на підтвердження використання авансу.

Судом враховано, що листом №20/01-1 від 20.01.2023 відповідач повідомив позивача про не отримання від замовника повного комплекту відкоригованої проектно-кошторисної документації, у зв`язку із чим виконавець не може скласти виконавчу технічну документацію, необхідну для оформлення актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

Позивач листом за вих. № 362/4/1999 від 14.04.2023 надіслав на адресу відповідача проектно-кошторисну документацію по об`єкту разом з актом приймання-передачі документації по об`єкту.

Судом прийнято до уваги обставини того, що у зв`язку із коригуванням робочого проекту і отриманням експертного звіту щодо розгляду проектної документації за робочим проектом "Будівництво захищеного пункту управління військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Коригування" та рішенням Міністра оборони України від 19.12.2092 № 39569/з щодо розподілу видатків на 2023 рік, сторонами укладено Додаткову угоду № 2 від 19.06.2023 до Контракту, якою вносено змінім до Контракту, зокрема до Додатку №1 «Календарний графік виконання робіт», відповідно до якого визначено виконання робіт протягом 2023 року - 2024 року.

Тобто, представлені до матеріалів справи докази у сукупності свідчать про обґрунтованість тверджень відповідача про відсутність в діях відповідача вини щодо невиконання зобов`язань у терміни, визначені рішенням заступника Міністра оборони України №20146/з/1 від 10.10.2022, так як має місце прострочення замовника у виконанні обов`язку з надання відповідачу відкоригованої проектної документації.

Отже, у спірних правовідносинах мало місце прострочення кредитора (замовника) (частина перша статті 613 ЦК України).

При цьому суд відзначає, що відповідачем після отримання проектної документації у незначний термін (з 19.06.2023 до 29.06.2023) складено та передано позивачу Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) на підтвердження використання попередньої оплати у сумі 22 000 000,00 грн.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 67 Контракту визначено види порушень та санкцій за них, які застосовуються до виконавця згідно з умовами Контракту, зокрема у випадку не повернення попередньої оплати (її частини) або ненадання в зазначений термін звітних документів ("Акт приймання виконаних годівельних робіт" за формою КБ-2в та "Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" за формою КБ-3), що підтверджують факт виконання робіт, виконавець сплачує штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення від суми невикористаних коштів.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено наявними в матеріалах справи доказами правових підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення пені за порушення визначених термінів повернення попередньої оплати, а також 3% річних та інфляційних втрат, оскільки несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання за Контрактом було зумовлено діями позивача, який в порушення умов Контракту допустив затримку передачі проектної документації.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що прострочення виконання робіт не впливає на прострочення зобов`язання з повернення авансу, з огляду на приписи ч.1 ст. 875 ЦК України, які визначають обов`язок замовника надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію та виключає можливість застосування до відповідача штрафних санкцій у разі затримки у наданні Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) на використання попередньої оплати, або затримки повернення позивачу невикористаних коштів, внаслідок відсутності у відповідача необхідних даних для проведення робіт та оформлення належним чином первинних документів.

Щодо посилання позивача на рішення суду у справі № 910/9080/22 та у справі №910/17689/19, суд зазначає наступне.

Для встановлення подібності правовідносин враховується склад таких правовідносин, а саме: суб`єкт, об`єкт та зміст (взаємні права та обов`язки). Разом з тим наявності простої тотожності цих трьох критеріїв замало і врахування лише їх не завжди є правильним. Тому, судова практика визнає судовими рішеннями у подібних правовідносинах такі рішення, де подібними є: 1) предмети спору, 2) підстави позову, 3) зміст позовних вимог, 4) встановлені судом фактичні обставини, а також має місце 5) однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 зі справи №910/17999/16; пункт 40 постанови від 25.04.2018 зі справи №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови від 19.06.2018 у справі №922/2383/16).

Так, у справі № 910/17689/19 предметом позову були вимоги про стягнення суми попередньої оплати за державним контрактом та суми пені та судом досліджувались обставини виконання підрядником робіт за контрактом, що зумовило призначення будівельно-технічної експертизи у справі.

Предметом позову у справі № 910/9080/22 також були вимоги про стягнення суми попередньої оплати за державним контрактом та штрафних санкцій, при цьому судом встановлено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасного та у повному обсязі виконання підрядних робіт.

Відтак, правовідносини, які виникли між сторонами у справах № 910/17689/19, № 910/9080/22 та даній справі не є подібними, а тому суд відхиляє посилання позивача на рішення судів у справах № 910/17689/19, № 910/9080/22.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖСЕРВІС І».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.04.2024.

Суддя О.В. Гулевець