РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2024Справа № 910/17308/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/17308/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (03038, м. Київ, вул. Протасів яр, буд. 8)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, офіс 12)

про стягнення 45 466, 54 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» про стягнення 52 359, 10 грн заборгованості, а саме суму основного боргу у розмірі 39 894, 36 грн, пеню за період з 21.11.2022 по 20.05.2023 у розмірі 8 511, 71 грн, 3 % річних за період з 21.04.2022 по 20.10.2023 у розмірі 1 246, 84 грн та інфляційні втрати за період з 21.04.2022 по 20.09.2023 у розмірі 2 696, 19 грн.

13.11.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 13.11.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

17.11.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач керуючись п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК зменшив позовні вимоги та усунув недоліки, встановлені ухвалою від 13.11.2023.

Так, зокрема позивач в заяві про усунення недоліків позову просить стягнути 45 466, 54 грн, з яких 39 894, 36 грн основний борг, пеня за період з 21.04.2022 по 20.09.2022 у розмірі 715, 90 грн, 3 % річних за період з 21.04.2022 по 20.10.2023 у розмірі 3 991, 90 грн, інфляційні втрати за період з 21.04.2022 по 20.10.2023 у розмірі 864, 38 грн.

29.12.2023 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі. Суд вирішив розгляд справи № 910/17308/23 здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням зменшених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

01.08.2019 між ТОВ «Укрресурсхолдінг» (орендодавець) та ТОВ «Скела-Терциум» (орендар) укладено Договір №01/08/2019 оренди нежитлових приміщень, а саме нежилих приміщень з №1 по №13 (групи приміщень №6) (в літ. А) 545, 9 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, 7.

11.10.2019 між ТОВ «Житло-Сервіс» (далі - позивач, виконавець) та ТОВ «Скела Терциум» (далі - відповідач, споживач) був укладений Договір про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № КЛ7-6НП (далі - Договір), згідно п. 1.1. якого предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у будинку № 7, нежитлове приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №6) (в літ. А) на вул. Кловський узвіз, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2 Договору - виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг.

Згідно п. 3 Договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання цього договору становить: 6,09 грн. за 1 метр квадратний загальної площі.

Вказаний тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було затверджено розпорядженням КМДА № 206 від 08.04.2016.

Пунктом 5 Договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно п. 20 Договору - цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 р. Дія договору продовжується на кожний наступний строк, якщо жодна із сторін до його закінчення не попередить іншу сторону про припинення договору. Сторони погодили, що умови Договору розповсюджуються на відносини, які виникли між Сторонами з моменту фактичного надання послуг (набуття права користування нежитловим приміщенням споживачем).

Позивач зазначає, що у період березня 2022-лютий 2023 послуги надавались відповідачу належним чином, про що виставлялись рахунки на оплату, втім відповідач всупереч п. 5 Договору надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість на суму 39 894, 36 грн.

Пунктом 8 Договору зазначено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в установленому законом розмірі.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку основний борг на суму 39 894, 36 грн, а також керуючись статтею 625 ЦК України 3 % річних на суму 3 991,90 грн за період 21.04.2022 по 20.10.2023 та інфляційні витрати на суму 864, 38 грн за період 21.04.2022 по 20.10.2023, керуючись ст 230, ч. 6 ст. 231 ГК України просить стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка складає 715, 90 грн за період 21.04.2022 по 20.09.2022.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення 45 466, 54 грн, що складається з: 39 894, 36 грн основного боргу, 3 991,90 грн 3 % річних та 864, 38 грн інфляційних витрат за період прострочення з 21.04.2022 по 20.10.2023, а також 715, 90 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з 21.04.2022 по 20.09.2022.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) позивач виконав взяті на себе обов`язки відповідно до умов Договору про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № КЛ7-6НП від 11.10.2019;

(2) позивач зазначає, що не отримував жодних повідомлень від відповідача щодо припинення/розірвання Договору;

(3) позивач надсилав відповідачу рахунки на оплату щомісяця за надані послуги за період з 01.03.2022 по 28.02.2023;

(4) позивачем було надіслано претензію від 12.10.2023 № 371 відповідачу з вимогою сплатити заборгованість. Відповідач, в свою чергу, на претензію позивача не відповів та борг не сплатив.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України (оскільки, відповідач не мав станом на 29.12.2023 зареєстрованого електронного кабінету), ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.12.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, офіс 12.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи поштового повернення, ухвала суду від 29.12.2023 була повернута до Господарського суду міста Києва 13.02.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 27.06.2023 у справі №910/4473/21 (910/19757/21).

Ухвала про відкриття провадження у справі була опублікована в реєстрі судових рішень, тому відповідач мав вільний доступ для ознайомлення з нею. Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 у справі №910/17308/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду з 01.01.2024.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/17308/23, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними в матеріалах справи документами факт надання позивачем послуг відповідачеві?

- чи були порушені відповідачем обов`язки по оплаті за надані позивачем послуги та у якому розмірі, а відтак чи вірно позивач визначив суму основного боргу, пені, 3 % річних та інфляції?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Судом вище зазначалось, що пунктом 5 Договору сторони передбачили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як стверджує позивач та, що підтверджено матеріалами справи впродовж березня 2022-лютого 2023 тариф на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій залишався незмінним та був встановлений розпорядженням КМДА №206 від 08.04.2016 на рівні 6, 09 грн за 1м.кв. загальної площі, що відповідає п. 2 та п. 3 Договору.

З умов Договору вбачається, що відповідач щомісячно зобов`язаний самостійно оплачувати у порядку п. 5 Договору надані послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без фактично отримання від позивача рахунків на оплату послуг.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач упродовж квітня 2022-люотого 2023 надсилав відповідачеві рахунки на оплату за надані послуги на загальну суму 39 894, 36 грн за допомогою програмного забезпечення «M.Е.doc», а саме:

- № 1555 від 31.03.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 2030 від 29.04.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 2568 від 31.05.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 2950 від 29.06.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 3296 від 29.07.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 3724 від 31.08.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 4156 від 30.09.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 4492 від 31.10.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 4998 від 30.11.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 5422 від 31.12.2022 на суму 3 324, 53 грн;

- № 487 від 31.01.2023 на суму 3 324, 53 грн;

- № 1100 від 28.02.2023 на суму 3 324, 53 грн.

Керуючись п. 5 Договору, суд зазначає, що строк оплати наданих послуг, відповідно до умов Договору, настав:

- за надані послуги березня 2022 - 20.04.2022 (прострочення з 21.04.2022);

- за надані послуги квітня 2022 - 20.05.2022 (прострочення з 21.05.2022);

- за надані послуги травня 2022 - 20.06.2022 (прострочення з 21.06.2022);

- за надані послуги червня 2022 - 20.07.2022 (прострочення з 21.07.2022);

- за надані послуги липня 2022 - 22.08.2022 у порядку ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки, 20.08.2022 та 21.08.2022 вихідні дні (прострочення з 23.08.2022, а не з 21.08.2022 як зазначено позивачем);

- за надані послуги серпня 2022 - 20.09.2022 (прострочення з 21.09.2022);

- за надані послуги вересня 2022 - 20.10.2022 (прострочення з 21.10.2022);

- за надані послуги жовтня 2022 - 21.11.2022 у порядку ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки, 20.11.2022 вихідний день (прострочення з 22.11.2022, а не 21.11.2022 як зазначено позивачем);

- за надані послуги листопада 2022 - 20.12.2022 (прострочення з 21.12.2022);

- за надані послуги грудня 2022 - 20.01.2023 (прострочення з 21.01.2023);

- за надані послуги січня 2023 - 20.02.2023 (прострочення з 21.02.2023);

- за надані послуги лютого 2023 - 20.03.2023 (прострочення з 21.03.2023);

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вартості наданих послуг.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 39 894,36 грн.

Щодо вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно наданого суду розрахунку, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 3 991, 90 грн за період з 21.04.2022 по 20.10.2023.

Вказаний розрахунок позивач проводить помісячно по 20.10.2023 (тобто по 3 324, 53 грн за спірний місяць березень2022-січень 2023 по 20.10.2023), натомість з 21.03.2023 (тобто за лютий 2023) позивач вже обраховує 3 % річних з суми, що становить кінцеву заборгованість (тобто 39 894, 36 грн) по 20.10.2023. Суд звертає увагу, що саме по собі нарахування відповідних стягнень наростаючим підсумком не є неправильним розрахунком, проте в даному випадку обраховуючи з 21.03.2023 по 20.10.2023 3 % річних на кінцеву суму заборгованості, позивач фактично нараховує подвійну суму відсотків річних за попередні періоди, що розраховані помісячно та також по 20.10.2023. Таким чином, суд не виходячи за межі позовних вимог проводить власний розрахунок 3 % річних за надані послуги березня 2022-січня 2023 окремо по 20.03.2023, а за надані послуги лютого 2023 - з 21.03.2023 по 20.10.2023 на кінцеву суму заборгованості.

Провівши власний розрахунок 3 % річних за допомогою ІПС «Ліга:Закон», з урахуванням вище наведених висновків суду щодо корегувань початку та закінчення боргових періодів, суд встановив, що дійсний розмір 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 1 246, 02 грн, а не 3 991, 90 грн як визначено позивачем.

Також, позивач надав суду власний розрахунок інфляційних витрат у розмірі 864, 38 грн за період 21.04.2022 по 20.10.2023.

Провівши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою ІПС «Ліга:Закон», з урахуванням вище наведених висновків суду щодо корегувань початків періодів прострочення за надані послуги у липні 2022 та жовтні 2022, суд встановив, що дійсний розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача становить 857, 31 грн, а не 864, 38 грн як визначено позивачем.

Щодо вимог про стягнення пені.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що на думку позивача визначено ч. 6 ст. 231 ГК України, що становить 715, 90 грн у період прострочення з 21.04.2022 по 20.10.2022.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст 549 ЦК України).

Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Аналогічні приписи містяться у ч. 2 ст. 343 ГК України.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч. 4 ст 231 ГК України).

Натомість, дослідивши умови Договору про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № КЛ7-6НП від 11.10.2019 суд встановив, що сторонами у договорі не визначено методику обрахунку пені за несвоєчасне внесення споживачем плати, зокрема її розміру на рівні подвійної облікової ставки НБУ.

Твердження позивача про застосування розміру пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ, з огляду на те, що саме такий розмір визначений ч. 6 ст. 231 ГК України є безпідставними, з огляду на наступне.

Приписами ч. 6 ст. 231 ГК України передбачено порядок визначення розміру пені, а саме: у відсотковому співвідношенні від подвійної облікової ставки НБУ. Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено обмеження розміру пені, яка може бути стягнута за певний період, а не її розмір. Конкретний розмір пені (відсоток) у будь-якому разі повинен бути встановлений за згодою сторін.

Тобто, у ч. 6 ст. 231 ГК України не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення сторонами у договорі.

Проте, у п. 8 Договору сторони лише зазначили, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у встановленому законом розмірі.

Отже, договір не містить умов якими передбачається розмір пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ за порушення відповідачем договору в частині своєчасного внесення плати. Іншими актами цивільного законодавства конкретний розмір санкцій за вчинення зазначеного цивільного правопорушення також не встановлено, з огляду на що, вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 715, 90 грн задоволенню не підлягають.

6. Розподіл судових витрат.

В позовній заяві позивач зазначив, що ним були понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України внормовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, з огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, втім спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України покладає на відповідача 2 684, 00 грн судового збору.

Керуючись 13, 73-77, 86, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, офіс 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Серіс» (03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, буд. 8, ) 39 894 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 36 коп. - основного боргу, 1 246 (тисяча двісті сорок шість) грн 02 коп. - 3 % річних, 857 (вісімсот п`ятдесят сім) грн 31 коп. - інфляційних витрат, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» в частині стягнення 2 745, 88 грн 3 % річних, 7, 07 грн інфляційних втрат, а також 715, 90 грн пені - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких