УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/2190/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Ємця А.А., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат",

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти"

до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 1 090 506,57 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", відповідач, скаржник) звернулося 21.03.2024 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило: скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 у справі № 904/2190/23 в частині зміни резолютивної частини додаткового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023; ухвалити в цій частині нове рішення про зменшення суми відшкодування позивачу понесених ним витрат на надання правничої (правової) допомоги на 90% від заявленого до відшкодування обсягу.

Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 у справі № 904/2190/23.

ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" вдруге звернулося 28.03.2024 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 у справі № 904/2190/23. При цьому скаржник повторно просить: скасувати зазначену постанову в частині зміни резолютивної частини додаткового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023; ухвалити в цій частині нове рішення про зменшення суми відшкодування позивачу понесених ним витрат на надання правничої (правової) допомоги на 90% від заявленого до відшкодування обсягу.

Дослідивши повторно подані матеріали касаційної скарги відповідача, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 21.03.2024 вже оскаржувало до Верховного Суду постанову апеляційного господарського суду від 21.01.2024 зі справи № 904/2190/23.

Колегією суддів Верховного Суду під час первинного звернення відповідача вже встановлено, що предметом позову є вимоги про стягнення 1 090 506,57 грн боргу за виконані роботи по договору підряду (послуги з безпечного переміщення вантажів кранами) від 31.12.2021 № 1231. Отже, загальна сума позовних вимог не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню в супереч пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України. При цьому колегія суддів наголошувала, що в силу вимог пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залежать виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики. В той же час, предметом касаційного розгляду була постанова апеляційного господарського суду, якою, зокрема, змінено додаткове рішення місцевого суду та зменшено заявлену до стягнення суму понесених позивачем витрат на надання правничої (правової) допомоги з 50 000 грн до 20 270 грн. Однак скаржником не наведено жодного випадку та не обґрунтовано його відповідними доводами, визначеними приписами зазначеної процесуальної норми, які могли б стати обґрунтованою підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 904/2190/23.

Між тим вдруге звернувшись із касаційною скаргою 28.03.2024 на зазначену постанову апеляційного господарського суду від 23.01.2024, ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" аналогічно не наводить жодних випадків в розумінні вимог пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України необхідності відкриття касаційного провадження у цій справі.

Колегія суддів підкреслює, що статтею 244 ГПК України визначено додаткове судове рішення як похідне від первісного судового акта, яке є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати; для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржнику необхідно довести та обґрунтувати наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Отже, положення пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України поширюються на випадки оскарження додаткового судового рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Поряд із цим у силу положень статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями повторно встановлювати фактичні обставини справи та надавати оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Отже, імперативним змістом пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України визначено процесуальне обмеження щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення, яке є загальним для всіх суб'єктів звернення.

Оскільки конструкцією вказаної норми встановлено імперативне правило щодо наслідків повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на теж саме судове рішення, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення, або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, то відмова у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, не є реалізацією дискреції, а є виконанням судом процесуального обов'язку.

Пункт 3 частини першої статті 293 ГПК України не передбачає для суду касаційної інстанції можливості альтернативно обирати варіант дій та вирішувати про застосування чи не застосування цих положень процесуального закону на власний розсуд.

Відповідно, у випадку повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на те ж саме судове рішення, зокрема, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, суд касаційної інстанції зобов'язаний відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалі об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.11.2022 у справі № 903/682/21.

З огляду на те, що ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2024 зі справи № 904/2190/23 ухвалою Верховного Суду від 27.03.2024, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 43 ГПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що подальші звернення з касаційною скаргою на одне і те ж саме судове рішення, за якою вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження, може бути розцінене Верховним Судом як зловживання процесуальними правами.

Керуючись статтею 234, пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 зі справи № 904/2190/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова