РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2024Справа № 910/13763/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Грухаля Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 )

до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка,1)

про стягнення 213 528,00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Терлецький О.М.

від відповідача: Кучина Т.О.

В судовому засіданні 03.04.2023, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Грухаль Юрій Володимирович звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення 213 528,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Примірним договором про надання бюджетних коштів № Z001-01160 від 06.09.2022 в частині своєчасного надання бюджетних коштів за програмою "Підтримка фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції".

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя ОСОБА_1.) від 06.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.10.2023 до відділу діловодства суду представником Українського державного фонду підтримки фермерських господарств подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, оскільки належним чином виконав вимоги Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті, для надання підтримки фермерським господарствам та іншим виробникам сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою КМУ від 16.08.2022 №918, та вжив усіх залежних від нього заходів для перерахування коштів бюджетної субсидії, водночас неотримання позивачем коштів сталось внаслідок надання позивачем недостовірної інформації стосовно реквізитів банківського рахунку, та всупереч пункту 7.3. договору не повідомлено про відповідні зміни.

04.12.2023 через підсистему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №01.3-16/482/24 від 13.02.2024 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13763/23.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/13763/23 між суддями, справу передано на розгляд судді Пукшин Л.Г., що відображено у протоколі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024, у зв`язку з чим вказана справа приймається до провадження суддею Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 прийнято справу №910/13763/23 до свого провадження, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 20.03.2024.

19.02.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" представник позивача подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 20.03.2024 проголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 03.04.2024, у зв`язку з неявкою відповідача.

У судовому засіданні 03.04.2024 судом заслухано пояснення представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі та представника відповідача, який проти вимог заперечував, з підстав наведених у відзиві.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, 06.09.2022 між Фізичною особою-підприємцем Грухаль Юрієм Володимировичем (надалі - позивач/отримувач) та Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (надалі - відповідач/Укрдержфонд) було укладено примірний договір про надання бюджетних коштів № Z001-01160 (надалі - договір).

У вказаному договорі, як вказує позивач, останнім були вказані наступні банківські реквізити для отримання бюджетних коштів: ІВАN НОМЕР_2, код ЄДРПОУ/РНОКПП отримувача НОМЕР_3.

Відповідно до довідки з ПриватБанку, даний рахунок був закритий 14.10.2022 та був відкритий новий банківський рахунок, а саме: рахунок НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_2 , банк одержувача АТ КБ «Приватбанк», РНОКПП одержувача НОМЕР_3.

Однак, як зазначає позивач, банк не повідомляв Грухаля Юрія Володимировича та Укрдержфонд про закриття даного рахунку.

В подальшому, 23.05.2023 до Укрдержфонду було подано адвокатський запит вих. №1283, з проханням надати відомості, щодо причин відсутності чи затримки виплат (бюджетної субсидії) згідно з Примірного договору про надання бюджетних коштів Z001-01160 від 06.09.2022.

24.05.2023 отримано відповідь №53-01/205 на вказаний адвокатський запит, зі змісту якого вбачається, що Грухаль Юрія Володимировича було включено до переліку отримувачів бюджетних коштів за напрямом - бюджетна субсидія на одиницю оброблюваних угідь сільськогосподарського призначення (1 гектар) для провадження сільськогосподарської діяльності, затвердженого Мінагрополітики. Проте, платіж за вищезазначеною бюджетною програмою було повернуто банком у зв`язку з закритим рахунком одержувача. Кошти повернуті до Державного бюджету України. До відповіді додано витяг з виписки Державної казначейської служби від 04.11.2022.

07.08.2023 року до Укрдержфонду було подано адвокатський запит вих. №1335, з проханням здійснити перерахунок бюджетної субсидії в сумі 213 528,00 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» згідно Примірного договору про надання бюджетних коштів Z001-01160 від 06.09.2022.

07.08.2023 було надіслано відповідь №21 -2020-10-19134 на даний адвокатський запит, відповідно до якого, відповідач повідомив, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» Мінагрополітики не передбачені видатки за бюджетною програмою КПКВК 2801500 «Підтримка фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції».

Оскільки, на думку позивача, відповідачем порушено приписи ст. 221 ГК У та ст. 116, 117 БК України, та не було виконано зобов`язання за примірним договором й не здійснено перерахування бюджетних коштів на рахунок отримувача, а тому позивач звернувся до суду з вимогами стягнути з бюджетних асигнувань Українського державного фонду підтримки фермерських господарств на користь Фізичної особи - підприємця Грухаля Юрія Володимировича 213528,00 грн, призначеної бюджетної субсидії на одиницю оброблюваних угідь (1 га).

Відповідач проти вимог заперечував, зазначивши, що у відповідності до порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами Укрдержфондом, ФОП Грухаль Ю.В. включено до Реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, який спрямований на оплату органам Державної казначейської служби. Оплата здійснена Казначейством в сумі 213 528,00 грн на банківський рахунок, зазначений Грухаль Ю.В. в заявці та договорі № 2001-01160, проте зазначені кошти повернуті АТ КБ «Приватбанк» 06.11.2022 із зазначенням про закриття рахунку Грухаль Ю.В. , що підтверджується випискою Державної казначейської служби за 04.11.2022.

Також відповідач зазначив, що позивачем не доведені обставини, на які вій посилається в обґрунтування; своїх вимог, а саме, щодо посиланням на ст. 221 ГК України.

Окрім іншого, відповідач вважає, що обґрунтування позовних вимог позивача з посиланням на різні статті глави 18 Бюджетного Кодексу, які передбачають відповідальність та заходи впливу за вчинені порушення бюджетного законодавства є юридичною-нісенітницею, а тому просить суд відмовити у позові повністю.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено примірний договір про надання бюджетних коштів № Z001-01160, відповідно до п. 1 якого Укрдержфонд надає бюджетні кошти Грухаль Ю.В. , включеному до переліку отримувачів субсидії на одиницю оброблювальних угідь (1 га) в сумі 213 528,00 грн, а отримувач розпоряджається бюджетними коштами відповідно до цільового використання для провадження сільськогосподарської діяльності.

Підписанням цього договору отримувач підтверджує свою згоду отримати бюджетні кошти на банківський рахунок, що вказаний у п. 8 цього договору, в розмірі та на умовах, які визначені в цьому договорі та в Порядку використання коштів, передбачених в державному бюджеті на підтримку фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2022 року № 918.

За умовами п. 2 договору в рамках цього договору бюджетні кошти надаються відповідно до Порядку використання коштів, передбачених в державному бюджеті на підтримку фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2022 року № 918 з метою забезпечення безперебійного виробництва сільськогосподарської продукції, підвищення рівня продовольчої безпеки та економічної стійкості України.

За умовами п. 3.2.1. договору Укрдержфонд зобов`язаний надати обумовлено договром суму бюджетних коштів у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок отримувача, відкритий у банківській установі.

Згідно з п. 3.4.1. отримувач зобов`язаний отримати на банківський рахунок, що вказаний в пункті 8 цього договору, бюджетні кошти в розмірі, які визначені у цьому договорі.

Цей договір відповідно до п. 4 діє протягом одного року з моменту його підписання.

Відповідно до умов 7.4. договору сторони взяли на себе зобов`язання в триденний строк повідомляти про зміни відомостей, зазначених у пункті 8 цього договору.

Відповідно до п. 1 Порядку використання коштів, передбачених в державному бюджеті на підтримку фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2022 року № 918 (надалі - Порядок) цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Підтримка фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції" (далі - бюджетні кошти), що надаються з метою забезпечення безперебійного виробництва сільськогосподарської продукції, підвищення рівня продовольчої безпеки та економічної стійкості України.

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики. Розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня є Український державний фонд підтримки фермерських господарств (далі - Укрдержфонд) та його регіональні відділення (п. 2 Порядку).

У пункті 6 Порядку (редакції чинній на момент укладення договору Z001-01160 від 06.09.2022) визначено:

Заявка на отримання бюджетних коштів подається через особистий електронний кабінет до Державного аграрного реєстру отримувачами.

На заявку накладається електронний підпис отримувача, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Форму заявки затверджує Мінагрополітики.

Відповідальність за достовірність відомостей, що містяться у заявці, несе отримувач.

Судом встановлено, що на виконання умов Порядку та договору Z001-01160 від 06.09.2022, ФОП Грухаль Ю.В. було включено до Реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, який спрямований на оплату органам Державної казначейської служби.

Як вбачається із виписки Державної казначейської служби за 04.11.2022 (с.16-17), 04.11.2022 Державною казначейською службою здійснене перерахування в сумі 213 528,00 грн на банківський рахунок, зазначений Грухаль Ю.В. в заявці та договорі № 2001-01160. Проте, вказані кошти були повернуті АТ КБ «Приватбанк» із зазначенням «про закриття рахунку Грухаль Ю.В. ».

Як встановлено судом, умовами договору, а саме п. 1, 3.4.1, 7.4, 8, сторони погодили істотну умову договору - реквізити отримувача, а саме його банківський рахунок.

З урахуванням умов договору, позивач взяв на себе обов`язок отримати на банківський рахунок, що вказаний в пункті 8 цього договору, бюджетні кошти в розмірі, які визначені у цьому договорі (п. 3.4.1) та в триденний строк повідомляти про зміни відомостей, зазначених у пункті 8 цього договору (п. 7.3).

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведено факту виконання вказаного зобов`язання у строки та у спосіб визначний умовами такого договору.

Суд відзначає, що позивачем у позовній заяві, в супереч приписам ст. 73, 74 ГПК України, не доведено належними та допустимими доказами обставина про необізнаність останнього щодо закриття його банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» 14.10.2022.

Окрім іншого, судом встановлено, що 24.05.2023 позивач отримавши, відповідь відповідача на адвокатський запит вих. №1283 від 23.05.2023, був проінформований про закриття рахунку, вказаного у п. 8 договору, про що сам же позивач зазначає у позовній заяві, в той час як до матеріалів справи надає довідку банку про закриття рахунку 14.10.2022, яка датована лише 28.07.2023.

Також суд відзначає, що матеріалами справи не місять жодних доказів причини закриття такого рахунку, а також відсутні будь-які відомості щодо надсилання/не надсилання відповідного повідомлення банком позивачу, останнім лише заначено, що банк не повідомив ФОП Грухаль Ю.В. про закриття рахунку.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином виконано свої зобов`язання за договром Z001-01160 від 06.09.2022 та здійснено 04.11.2022 перерахування грошових коштів на рахунок позивача, в той час як, позивачем в порушення умов п.п. 3.4.1, 7.4, договору не виконано свого обов`язку щодо повідомлення у триденний строк зміни відомостей, зазначених у пункті 8 цього договору, що призвело до повернення таких коштів до Державного бюджету.

Окрім іншого, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не доведені обставини, на які вій посилається в обґрунтування на ст. 221 Господарського кодексу України та норми Бюджетного кодексу України.

Як вірно зазначив відповідач, позивачем не наведено в чому полягає незаконність дій відповідача із посиланням на норми Бюджетного кодексу України.

Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України визначено, що зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов`язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов`язань, у судовому порядку.

Також відповідачем зазначено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» не передбачені видатки за бюджетною програмою 2801500 "Підтримка фермерських господарств та інших виробників сільськогосподарської продукції", що додатковою підставою для відмови у позові.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені фактичні обстави по справі, оцінивши і співставивши надані докази в їх сукупності, та враховуючи, що термін дії договору Z001-01160 від 06.09.2022 закінчився 06.09.2023, а позивачем належними та допустимими доказами не доведено порушення його прав з боку відповідача, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.04.2024

Суддя Л. Г. Пукшин