ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Черкаси справа № 925/1228/21(925/684/23)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.М., за участі представників сторін: позивача (у режимі відеоконференції) адвоката Яременка О.В., відповідача не з`явились, третьої особи не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства Агропросперіс Банк до Фермерського господарства Престиж Агролюкс, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача арбітражного керуючого Звездічева М.О. про звернення стягнення на предмет застави, встановлення способу реалізації заставного майна,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 року позивач Акціонерне товариство Агропросперіс Банк звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фермерського господарства Престиж Агролюкс (далі - відповідач), в якому просив суд:

в рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства Престиж Агролюкс в розмірі 2247457 грн. 65 коп., з яких: 1460999 грн. 96 коп. заборгованість по тілу кредиту, 340713 грн. 22 коп. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, 9526 грн. 52 коп. строкова заборгованість за процентами за користування кредитом, 404717 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту, 31500 грн. 95 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, перед Акціонерним товариством Агропросперіс Банк за договорами застави № 614-облад від 03.12.2019 року та № 614-с/г-тех від 03.12.2019 року, звернути стягнення на належне Фермерському господарству Престиж Агролюкс майно, що є предметом застави, а саме:

Жниварка для збирання кукурудзи, ЖК-80 (рік випуску: 2018, заводський номер:263254);

Сівалка причіпна, пневматична, точного висіву з центральним замком, ТЕРМО TPF 8 (рік випуску: 2018, заводський номер: НОМЕР_1 );

Жниварка для збирання соняшнику, ЖНС-7,4 (рік випуску: 2019, заводський номер:927465);

Жниварка для збирання соняшнику, ЖНС-7,4 (рік випуску: 2019, заводський номер:867565);

Трактор колісний БЕЛАРУС-1025 (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 , рік випуску: 2009, заводський номер:10305381);

Трактор колісний БЕЛАРУС-1025 (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 , рік випуску: 2009, заводський номер:10304252), що знаходяться за адресою: 19343, Черкаська обл., Лисянський район, с. Рубаний Міст;

встановити спосіб реалізації заставного майна шляхом прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

відшкодувати судові витрати.

Позов мотивований неналежним виконанням позичальником - Фермерським господарством Престиж Агролюкс кредитних зобов`язань за генеральним кредитним договором № 614 від 03.12.2019 року, кредитною угодою № 1-614 від 03.12.2019 року, на забезпечення яких між сторонами укладені договори застави № 614-облад від 03.12.2019 року та № 614-с/г-тех від 03.12.2019 року, щодо спірного майна. Позивач ознайомлений з наявністю провадження у справі № 925/1228/21 про визнання банкрутом Фермерського господарства Престиж Агролюкс, припинення дії мораторію у вказаній справі за відсутності прийнятої судом постанови про визнання боржника банкрутом чи ухвали про введення процедури санації, у зв`язку з чим подано відповідний позов.

Позивач разом з позовною заявою подав суду заяву (вх. № 8332/23), в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

накладення арешту на належне Фермерському господарству Престиж Агролюкс на праві власності майно, а саме:

Жниварка для збирання кукурудзи, ЖК-80 (рік випуску: 2018, заводський номер:263254);

Сівалка причіпна, пневматична, точного висіву з центральним замком, ТЕРМО TPF 8 (рік випуску: 2018, заводський номер: НОМЕР_1 );

Жниварка для збирання соняшнику, ЖНС-7,4 (рік випуску: 2019, заводський номер:927465);

Жниварка для збирання соняшнику, ЖНС-7,4 (рік випуску: 2019, заводський номер:867565);

Трактор колісний БЕЛАРУС-1025 (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 , рік випуску: 2009, заводський номер:10305381);

Трактор колісний БЕЛАРУС-1025 (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 , рік випуску: 2009, заводський номер:10304252), що знаходяться за адресою: 19343, Черкаська обл., Лисянський район, с. Рубаний Міст;

заборони відчуження майна та передачу в заставу і вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо майна, до набрання чинності рішенням у справі.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 22.05.2023 року позовну заяву залишено без руху, встановлено Акціонерному товариству Агропросперіс Банк строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів доплати судового збору у сумі 33711 грн. 86 коп. протягом десяти днів з дня одержання цієї ухвали; відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову за вх. № 8332/23 від 18.05.2023 року у справі № 925/1228/21(925/684/23).

Ухвалами суду від 15.06.2023 року, 04.09.2023 року, 07.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/684/23, ця справа розглядається в межах справи № 925/1228/21 про банкрутство відповідача, тому їй присвоєно єдиний унікальний № 925/1228/21(925/684/23), розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.09.2023 року, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича, відмовлено у задоволенні заяви представника позивача (вх. № 14558/23 від 05.09.2023 року) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через відсутність вільних залів у суді.

Товариство з обмеженою відповідальністю Центр лойєр компані в особі представника подало суду 27.06.2024 року засобами електронного зв`язку заяву (вх. № 10744/23, а.с. 78), в якій просило залучити їх до у часті у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки є його ініціюючим кредитором у справі про банкрутство.

Відповідач в особі свого представника через систему «Електронний суд» подав 03.07.2023 року відзив на позовну заяву (вх. №10967/23, а.с. 81-84), в якому заперечував проти позову повністю, свої заперечення мотивував тим, що позивачем обрано невірний спосіб захисту його порушеного права, розрахунки заборгованості в частині пені, процентів проведені неправильно, не враховано наявний діючий мораторій на задоволення вимог кредиторів. У відзиві виклав орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які планує понести у даній справі, в розмірі 10000 грн.

Представник позивача подав суду 19.09.2023 року відповідь на відзив (вх. № 15394/23, а.с. 101-107), в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

В підготовчому засіданні ухвалами суду від 20.09.2023 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Центр лойєр компані (вх. № 10744/23 від 27.06.2023 року про залучення до участі у справі третьою особою (протокольною ухвалою), оголошено перерву до 15.11.2023 року, забезпечено проведення судового засідання для представника позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів.

Ухвалами суду від 15.11.2023 року, 29.11.2023 року підготовче провадження у справі № 925/1228/21(925/684/23) закрито, призначено справу до судового розгляду по суті, який за клопотанням позивача відкладено на 01.02.2024 року.

В судове засідання 01.02.2024 року відповідач та третя особа явку своїх представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду відповідно до довідок Господарського суду Черкаської області про доставку електронних листів з ухвалою суду від 29.11.2023 року до їх електронних кабінетів, причини неявки не повідомили.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача, третьої особи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 01.02.2024 року представник позивача позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.

03.12.2019 року між позивачем Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк», як кредитором, та відповідачем Фермерським господарством «Престиж Агролюкс», як позичальником, укладено генеральний кредитний договір № 614 (далі Генеральний кредитний договір або Договір -1, а.с. 14-20), за умовами п. 1.1. якого кредитор на підставі цього договору, надає позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах , визначених цим договором та кредитними угодами, що укладатимуться в межах даного договору, а позичальник. В свою чергу , зобов`язується повернути отримані кошти та сплатити кредитору проценти та інші платежі в порядку та на умовах, що визначені цим договором та відповідними кредитними угодами, укладеними в межах цього договору

Сторони погодили усі істотні умови Договору-1, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 1.2. кредитні кошти згідно умов цього договору надаються кредитом на умовах їх забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування;

п. 1.4. сума кредиту, наданого в межах цього договору , не може перевищувати еквівалент 10000000 грн. за курсом встановленим НБУ на дату надання/погашення чергового траншу кредиту за договором та/або укладення кредитної угоди в межах цього договору щодо надання кредитних коштів (загальний ліміт кориcтування);

п. 1.5. підставою для надання кредитором позичальнику кредитних коштів є цей договір та укладена між сторонами відповідна кредитна угода, що є невід`ємною частиною цього договору , щодо надання кредитних коштів;

п. 1.6 термін дії цього договору встановлюється -02.12.2026 року. Строк користування кредитом, виданого в межах цього договору встановлюється кредитною лінією;

п. 15.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до дати погашення всіх зобов`язань, що виникли на підставі цього договору.

Договір-1 підписаний повноважними представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють.

03.12.2019 року до Договору-1 сторонами складено кредитну угоду № 1-614 (далі -Кредитна угода-1, а.с. 21-22), пунктом 1 якої погоджено, що дана кредитна угода укладена в межах ліміту фінансування, на умовах та в межах строків дії генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року.

Сторони погодили усі істотні умови Кредитної угоди-1, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 2. кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) у формі не відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії 2000000 грн. , а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором;

п. 3. кінцевий термін надання кредиту 15.09.2020 року;

п. 4. погашення кредиту здійснюється відповідно графіку зменшення ліміту кредитної лінії (додаток №1). Кінцевий термін погашення кредиту 15.11.2020 року;

п. 6. протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору щомісяця в строк з 1 по 5 число кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані , проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 23% річних;

п. 7. позичальник сплачує на користь кредитора комісію за встановлення ліміту в розмірі 1% від суми ліміту, встановленого п.2 кредитної угоди;

п. 10. позичальник зобов`язується протягом строку дії цієї угоди підтримувати коефіцієнт покриття кредиту заставою на рівні прийнятному для кредитора;

п. 16. кредитна угода набирає законної сили з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін.

Кредитна угода-1 підписана повноважними представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють.

31.12.2020 року до Кредитної угоди-1 сторонами складено договір про внесення змін та доповнень № 1 (далі Договір доповнень, а.с. 23), п.п. 1, 2, 3 якого сторони підтвердили наявність фактичної заборгованості позичальника за кредитом станом на 31.12.2020 року в сумі 1460999 грн. 97 коп.; змінено кінцевий термін погашення кредиту на - 15.09.2021 року; змінено графік зменшення ліміту; змінено розмір процентної ставки до 14% в рік.

Також 03.12.2019 року на виконання Договору-1, Кредитної угоди-1 сторонами складено договір застави майна № 614-облад (далі Договір застави № 1, а.с. 25-26), п.п. 1.1, 1.2., якого сторони погодили, що в забезпечення виконання забов`язань за генеральним кредитним договором № 614 від 03.12.2019 року щодо повернення кредитних коштів, наданих в рамках кредитної лінії з максимальним лімітом в розмірі 10000000 грн., шляхом сплати його за графіком погодженим у кредитних угодах до нього; заставодавець передає у заставу мано (предмет зстави), а саме сільськогосподарське обладнання згідно опису майна, що передається у заставу, наведеного у додатку №1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.3. Договору застави №1 визначено ринкову вартість предмету застави 2595487 грн., без врахування ПДВ. Заставна вартість предмету застави розраховується за ринковою вартістю предмету застави з урахуванням ПДВ, зважаючи на дисконт відповідно до внутрішніх підходів заставодержателя та оцінюється за взаємною згодою сторін станом на дату укладення цього договору в розмір 2037549 грн.

Згідно з п. 1.4. Договору застави №1, заставне майно залишається на зберіганні у заставодавця, який зобов`язується створити належні умови для його зберігання, та знаходиться за адресою: 19343, Черкаська обл., Лисянський район, с. Рубаний Міст.

Заставодержатель набуває права звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, у випадках, передбачених чинним законодавством, а також при ліквідації або реорганізації позичальника чи смерті заставодавця. Звернення стягнення на майно здійснюється на підставі рішення суду в порядку встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (п.п. 3.2.2., 4.1. Договору застави №1)

Додаток №1 (а.с. 27) до Договору застави №1 місить опис майна, що передається в заставу:

Жниварка для збирання кукурудзи, ЖК-80 (рік випуску: 2018, заводський номер:263254);

Сівалка причіпна, пневматична, точного висіву з центральним замком, ТЕРМО TPF 8 (рік випуску: 2018, заводський номер: НОМЕР_1 );

Жниварка для збирання соняшнику, ЖНС-7,4 (рік випуску: 2019, заводський номер:927465);

Жниварка для збирання соняшнику, ЖНС-7,4 (рік випуску: 2019, заводський номер:867565).

Договір застави №1 підписано представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють.

Також 03.12.2019 року на виконання Договору-1, Кредитної угоди-1 сторонами складено договір застави № 614-с/г-тех (далі Договір застави № 2, а.с. 28-29), п.п. 1.1, 1.2., якого сторони погодили, що в забезпечення виконання зобов`язань за генеральним кредитним договором № 614 від 03.12.2019 року щодо повернення кредитних коштів, наданих в рамках кредитної лінії з максимальним лімітом в розмірі 10000000 грн., шляхом сплати його за графіком погодженим у кредитних угодах до нього; заставодавець передає у заставу мано (предмет зстави), а саме:

Трактор колісний БЕЛАРУС-1025 (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 , рік випуску: 2009, заводський номер:10305381);

Трактор колісний БЕЛАРУС-1025 (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 , рік випуску: 2009, заводський номер:10304252), що знаходяться за адресою: 19343, Черкаська обл., Лисянський район, с. Рубаний Міст;

Пунктом 1.3. Договору застави №2 визначено ринкову вартість предмету застави 561500 грн., без врахування ПДВ. Заставна вартість предмету застави розраховується за ринковою вартістю предмету застави з урахуванням ПДВ, зважаючи на дисконт відповідно до внутрішніх підходів заставодержателя та оцінюється за взаємною згодою сторін станом на дату укладення цього договору в розмір 370590 грн.

Згідно п. 1.5. Договору застави №2 заставне майно залишається на зберіганні у заставодавця, який зобов`язується створити належні умови для його зберігання, та знаходиться за адресою: 19343, Черкаська обл., Лисянський район, с. Рубаний Міст.

Заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на заставлене майно згідно із законодавством України, в т.ч. Законом України «Про заставу» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Звернення стягнення на майно здійснюється шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, на підставі рішення суду в порядку встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (п.п. 3.3.5., 4.1. Договору застави №2).

Договір застави №2 підписано представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють та посвідчено держаним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчич Ф.І., зареєстровано в реєстрі за № 1874.

Із меморіального ордеру № 18385735 від 04.12.2019 року (а.с. 32) вбачається, що позивач перерахував на користь відповідача 2000000 грн. на підставі кредитного договору № 1-614 від 03.12.2019 року.

За твердженням позивача ці грошові кошти відповідачем не повернені в повному обсязі, що стало причиною звернення позивача 22.10.2021 року до Господарського суду Черкаської області із заявою про визнання його забезпеченим кредитором у справі № 925/1228/21 про визнання банкрутом Фермерського господарства Престиж агролюкс, а також 18.05.2023 року поданням даного позову.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача перед ним за Генеральним кредитним договором № 614 від 03.12.2019 року та кредитною угодою № 1-614 від 03.12.2019 року станом на 17.04.2023 року складає 2 247 457 грн. 65 коп., із якої: 1 460 999 грн. 97 коп. заборгованість по тілу кредиту, 340 713 грн. 22 коп. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 28.12.2019 року по 17.04.2023 року, 9526 грн. 52 коп. строкова заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 28.12.2019 року по 17.04.2023 року, 404 717 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту за період з 16.09.2021 року по 15.09.2022 року, 31500 грн. 95 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 16.09.2021 року по 15.09.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Центр лойєр компані відкрито провадження у справі № 925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства Престиж агролюкс, визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Центр лойєр компані, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів та мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О., вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; визначено дату попереднього засідання суду.

21.09.2021 року на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено повідомлення за № 67249 про відкриття провадження у справі № 925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства «Престиж агролюкс».

22.10.2021 року Акціонерне товариство Агропросперіс Банк подало суду заяву з грошовими вимогами до боржника, що забезпечені заставою (вх. № 16718/21), в якій просив суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 1 533 031 грн. 84 коп., з якої: 1 460 999 грн. 97 коп. заборгованість по тілу кредиту, 40 908 грн. сума відсотків за період з 10.09.2021 року по 19.10.2021 року, 29 274 грн. 08 коп. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту за період з 17.08.2021 року по 19.10.2021 року, 1 849 грн. 79 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 16.11.2020 року по 19.10.2021 року, на підставі генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року, внести окремо до реєстру відомості про майно боржника Фермерського господарства Престиж агролюкс, яке є предметом застави за договором застави майна № 614 - облад від 03.12.2019 року та договором застави № 614 - с/г - тех від 03.12.2019 року, укладених на виконання генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року заяву АТ Агропросперіс Банк з грошовими вимогами до боржника за вх. № 16718/21 від 22.10.2021 року прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.12.2021 року. Попереднє засідання у справі № 925/1228/21 не завершене, розгляд вимог кредиторів боржника триває.

Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), про звернення стягнення на належне відповідачу майно, що є предметом застави, в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідача, з встановленням судом способу реалізації заставного майна шляхом прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження.

Спірні правовідносини сторін виникли із генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року, кредитної угоди № 1-614 від 03.12.2019 року на забезпечення яких між сторонами укладені договори застави № 614-облад від 03.12.2019 року та № 614-с/г-тех від 03.12.2019 року, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цими правочинами.

За правовою природою правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань кредиту і застави, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 ЦК України, ст.ст. 346, 347 ГК України, про заставу параграфом 6 глави 49 розділу 1 книги п`ятої «Про зобов`язальне право» ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 розділу IV ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України. Крім того, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Законів України «Про заставу», Про виконавче провадження, Кодексу України з процедур банкрутства, які з урахуванням предмета позову є спеціальними нормативними актами.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1046, 1047, ч. 1 ст. 1048, 1054 ЦК України:

за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості;

договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей;

позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики;

за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.ст. 572, 574 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 584 ЦК України визначено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, 03.12.2019 року відповідач уклав з позивачем генеральний кредитний договір на виконання якого укладено кредитну угоду № 1-614 від 03.12.2019 року та договори застави майна № 614-облад, ;№ 614-с/г-тех від 03.12.2019 року, якими відповідач взяв на себе зобов`язання виконувати умови цих договорів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі № 925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства Престиж агролюкс, визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Центр лойєр компані, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів та мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О., вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; визначено дату попереднього засідання суду.

21.09.2021року на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено повідомлення за № 67249 про відкриття провадження у справі № 925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства «Престиж агролюкс».

22.10.2021 року Акціонерне товариство Агропросперіс Банк подало суду заяву з грошовими вимогами до боржника, що забезпечені заставою (вх. № 16718/21), в якій просив суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 1533031 грн. 84 коп., з якої : 1460999 грн. 97 коп. заборгованість по тілу кредиту, 40908 грн. сума відсотків за період з 10.09.2021 року по 19.10.2021 року, 29274 грн. 08 коп. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту за період з 17.08.2021 року по 19.10.2021 року, 1849 грн. 79 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 16.11.2020 року по 19.10.2021 року, на підставі генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року, внести окремо до реєстру відомості про майно боржника Фермерського господарства Престиж агролюкс, яке є предметом застави за договором застави майна № 614 - облад від 03.12.2019 року та договором застави № 614 - с/г - тех від 03.12.2019 року, укладених на виконання генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року заяву АТ Агропросперіс Банк з грошовими вимогами до боржника за вх. № 16718/21 від 22.10.2021 року прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.12.2021 року. Попереднє засідання у справі № 925/1228/21 не відбулося у зв`язку з витребуванням справи Північним апеляційним господарським судом для розгляду апеляційних скарг учасників справи. В попередньому засіданні 10.01.2024 року відбувся розгляд заяви АТ Агропросперіс Банк, проте рішення (ухвала) за результатами розгляду вимог усіх кредиторів і затвердження реєстру їх вимог в попередньому засіданні у справі № 925/1228/21 не прийняте, розгляд заяв кредиторів триває.

Відповідач допустив порушення зобов`язань із повернення отриманих кредитних коштів у розмірі 2000000 грн. за кредитною угодою №1-614 від 03.12.2019 року та Генеральним кредитним договором № 614 від 03.12.2019 року у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом, вказуючи про заборгованість відповідача перед ним станом на 17.04.2023 року у розмірі 2247457 грн. 65 коп., з якої: 1460999 грн. 97 коп. заборгованість по тілу кредиту, 340713 грн. 22 коп. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 28.12.2019 року по 17.04.2023 року, 9526 грн. 52 коп. строкова заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 28.12.2019 року по 17.04.2023 року, 404717 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту за період з 16.09.2021 року по 15.09.2022 року, 31500 грн. 95 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 16.09.2021 року по 15.09.2022 року.

За змістом статті 12 ГПК України провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених спеціальним законом про банкрутство.

За правилами юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з грошовими вимогами до боржника, позовне провадження у яких відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача.

Майнові вимоги кредиторів у розумінні статті 1 КУзПБ не тотожні позовним майновим вимогам (предмет позову) до боржника, які підлягають розгляду в порядку статті 7 КУзПБ, суд не може на власний розсуд трансформувати позовні вимоги у вимоги до кредиторів, що подаються відповідно до статті 45 КУзПБ.

Ця позиція підтверджується порівняльним аналізом регулювання процесуальних норм щодо розгляду позовних матеріалів у межах справи про банкрутство в порядку статті 7 КУзПБ та заяв кредиторів з вимогами до боржника в порядку статті 45 КУзПБ, що виявляє суттєві розбіжності, окрім предмета судового розгляду, також у змісті звернення до суду, правилах розгляду, виді судового рішення та суб`єктному складі.

У відповідності до положень ст. 1 КУзПБ, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 6 ст. 41 КУзПБ, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

Тобто, правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство.

Відтак, не можна вважати правомірними дії державного виконавця щодо звернення стягнення на предмет іпотеки боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень Закону України "Про виконавче провадження", без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

У межах дотримання наведеного принципу з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність боржника, зважаючи на відсутність нормативного врегулювання співвідношення процедур виконавчого провадження та процедур банкрутства, з огляду на мету та цілі КУзПБ, такими, що відповідають положенням чинного законодавства України, можна вважати лише ті дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, які були дозволені (санкціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

Таким чином, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими (висновки про застосування норм права, які викладені у постанові Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 905/1923/15).

Позовні вимоги Акціонерного товариства Агропросперіс Банк у даній справі направлені на задоволення вимог, які забезпечені заставою сільськогосподарського обладнання та техніки у спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

З наведеного можна дійти висновку про те, що позов у даній справі не є за своєю суттю зверненням до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, про отримання згоди на реалізацію майна боржника у порядку положень ч. 5 ст. 41 КУзПБ, а тому задоволення такого позову матиме наслідком недотримання положень ч. 6 ст. 41 КУзПБ, згідно з якими задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Судом враховано правову позицію СП КГС Верховного суду, викладену у постанові від 04.10.2023 року у справі № 910/20057/16.

Твердження позивача про відсутність мораторію на задоволення вимог кредиторів станом на дату розгляду позовної заяви про звернення стягнення на предмет застави не мають правового навантаження на зміст прийнятого судового рішення, позаяк обставина відсутності мораторію не звільняє від необхідності подання, заяви про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке є предметом забезпечення, до суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги Акціонерного товариства Агропросперіс Банк задоволенню не підлягають.

Всі інші доводи сторін, судом розглянуті та відхилені як такі, що не впливають на результат вирішення даного спору.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору, наведені норми законодавства і судової практики суд надає перевагу доводам відповідача, викладеним у його запереченнях проти позову, а позов про звернення стягнення на предмет застави, встановлення способу реалізації заставного майна визнає необґрунтованим і з цих підстав у його задоволенні відмовляє повністю.

Судові витрати позивача, у відповідності до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2024 року.

Суддя В.М.Грачов