ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024м. ХарківСправа № 922/4786/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Кончаренко В.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватне акціонерне товариство «Київстар» вулиця Дегтярівська, будинок 53,Київ,03113
до Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Теко ЛТД" вул. Залютинська 10,Харків,61177
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Ральченко Ю.Г. (дов. №326-2023 від 26.09.2023), після відкладення в судове засідання 01.04.2024 не з`явився

відповідача - Підлісний М.О. (ордер АХ №1161264)

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Київстар» (Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» (Відповідач) 666 010,56 грн неустойки у зв`язку з неналежним виконанням договору поставки №386394 від 13.03.2020 в частині порушення строків здійснення безоплатного ремонту моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13. Позивач також просить покласти на Відповідача судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 13.11.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/4786/23 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 16.11.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання Позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, визначено справу малозначною та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 28.11.2023 року задоволено клопотання представника Відповідача та призначено проводити судові засідання у справі №922/4786/23 за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосування системи «Захищений відеоконференцзв`язок з судом» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (vkz.court.gov.ua).

08.12.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву Відповідача (вх. №33823/23) разом із заявою про письмове опитування ПрАТ «Київстар» як свідка в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у відзиві заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що дефекти моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13 були спричинені неналежним виконанням Позивачем вимог експлуатаційної документації в частині монтажу, введення в експлуатацію та технічного обслуговування моноблочного кондиціонеру, а надані Позивачем документи не підтверджують настання у Відповідача обов`язку зі здійснення безоплатної гарантійної заміни такого товару. В обргрунтування заперечень Відповідачем долучено Інструкцію по монтажу та експлуатації моноблочних кондиціонерів підлогового типу внутрішньої установки TAIC 7000 FLOOR INSTALLATION, роздруківку електронного листування між сторонами спору, а також копію технічного висновку по UF1901, наданого ФОП Гончаром С.С.

До відзиву на позовну заяву Відповідачем також долучено заяву про письмове опитування Позивача як свідка в порядку ст. 90 ГПК України.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року відкладено судове засідання у справі на 17 січня 2024 року о (б) 13:15 год.

18.12.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив Позивача (вх. № 34724/23), у якій Позивач просить залишити відзив на позов Відповідача та додані до нього документи без розгляду. У відповіді на відзив Позивач заперечує проти доводів Відповідача, наголосивши, що складання акту рекламації в односторонньому порядку передбачено положеннями укладеного договору, а наданий Відповідачем технічний висновок щодо причин виникнення дефектів обладнання складений без діагностики обладнання за місцем його встановлення, а про факт наявність такого технічного висновку Відповідач вперше повідомив у відзиві на позовну заяву.

На виконання вимог ст. 90 ГПК України Позивач повідомив, що національними документами та умовами договору поставки обладнання для кондиціонерів складання акту вводу в експлуатацію не передбачено. Підрядна організація, яка монтувала кондиціонер відповідає за кваліфікацію свого персоналу та якість виконаних робіт, а факт виконання таких робіт підтверджується актом виконаних робіт 386451-320 від 25.09.20р. Підтвердженням технічного обслуговування моноблочного кондиціонеру є електронна фіксація в ТТWOZ. Журнали про технічне обслуговування в паперовому вигляді не ведуться. Аварії виявлені згідно інформації на панелі індикації приладу та згідно п.4.1. Інструкції з монтажу та експлуатації моноблочних кондиціонерів підлогового типу внутрішньої установки TAIC 7000 FLOOR INSTALLATION. Підтверджує наявність переписки підтверджує, на яку посилається Відповідач у відзиві, та наголошує на тому, що намагання відвідати об`єкт представниками Відповідача висловлено лише після чергового листа від 18.08.23.

Позивач також надав суду додаткові пояснення (вх.№35961/23 від 29.12.2023), у яких просив долучити до матеріалів справи копії документів, зазначених в додатках, а також наголосив на проведенні технічними спеціалістами Позивача технічного обслуговування моноблочного кондиціонера, а також повідомив про наявність у технічних спеціалістів Позивача належного рівня кваліфікації для цього.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року прийнято рішення перейти до розгляду справи №922/4786/23 за правилами загального позовного провадження та здійснювати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі.

16.01.2024 року від Позивача надійшло клопотання (вх.№1347/24) про приєднання доказів відправки копії додаткових пояснень Позивача від 25.12.2023 року з додатками Відповідачу.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року перенесено підготовче засідання у справі на 29 січня 2024 року о(б) 11:20 год.

26.01.2024 року на адресу суду надійшли заперечення Відповідача (вх.№2456/24), у яких останній просить суд долучити приєднані до заперечення докази до матеріалів судової справи та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У запереченнях спирається на тому, що Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у Відповідача обов`язку з безоплатного усунення виявлених недоліків, не надано доказів проведення експертних досліджень Обладнання, доказів на підтвердження з`ясування дійсної якості Обладнання та встановлення причин, характеру та часу виникнення його недоліків. Повторно наголошує, що причиною виникнення дефектів обладнання слугувало невиконання Позивачем вимог технічного обслуговування моноблочного кондиціонеру, обґрунтовуючи ці посилання актом висновком №63, складеним ТОВ «КВІНТАКОМ» за результатами дослідження технічного стану обладнання від 11 жовтня 2023 року.

29.01.2024 року на адресу суду надійшло клопотання Позивача (вх.№2563/24) про залишення заперечень Відповідача на відповідь на відзив без розгляду.

13.02.2024 року від Позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№4098/24), у яких Позивач просить суд долучити до матеріалів справи копії документів, зазначених у додатках. Додатково наголосив на тому, що акт рекламації складений відповідно до вимог укладеного договору виходячи із індикації на панелі кондиціонера. Стверджує, що представники ТОВ «КВІНТАКОМ» та ФОП Гончар С.С. безпосередній огляд моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13 не здійснювали, а фотозображення моноблочного кондиціонеру, долучені до таких висновків, неможливо ідентифікувати, а тому надані Відповідачем висновки не є належними та допустимими доказами.

Ухвалою суду від 13.02.2024 підготовче засідання у справі перенесено на 19 лютого 2024 року о(б) 13:20 год.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів, надано достатньо часу для підготовки до судового засідання.

Протокольною ухвалою суду від 19.02.2024 було закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04 березня 2024 року о(б) 12:30 год.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року призначено наступне судове засідання у справі на 01 квітня 2024 року о(б) 11:00 год.

Представник Позивача приймав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції. В судовому засіданні 04.03.2024 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, просив стягнути з товариства обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» на користь Приватного акціонерного товариства «Київстар» 666 010,56 грн. (шістсот шістдесят шість гривень 56 коп) неустойки та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 9990,16 грн.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання 01.04.2024 представник позивача не вийшов на зв`язок, в примішення суду для участі в розгляді справи не з`явився.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд зазначає наступне.

Відповідач є виробником та постачальником моноблочних кондиціонерів TAIC7000 Floor installation.

13 березня 2020 року між Позивачем у якості замовника та Відповідачем у якості постачальника укладено договір поставки №386394 (надалі по тексту - «Договір»).

Згідно із п.п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язався на умовах та в порядку, передбаченому цим договором передати у власність Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином поставлений Товар та сплатити за нього відповідну грошову суму. Асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики Товару визначені у Додатках/Замовленнях до цього Договору.

Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.1.2 Договору Постачальник зобов`язаний поставити Товар у строк, належної якості та у визначеній Сторонами кількості, забезпечувати виконання гарантійних зобов`язань відповідно до умов договору та застосовного законодавства.

Відповідно до пункту 4.7 Договору поставки Товар приймається по кількості, якості, цілісності тари/упаковки, належності маркування, згідно зі специфікацією, що вказана у відповідному Замовленні (Додаток №3 до цього Договору) та відповідності Товару вимогам Додатку №2 та Додатку №4 до цього Договору.

Пунктом 4.7.1 Договору поставки передбачено, що у випадку відповідності переліченим у цьому Договорі вимогам до Товару та як результат перевірки - Сторони підписують відповідну видаткову накладну та/або відповідний Акт приймання-передачі Товару, чим підтверджується поставка Товару.

На виконання Договору між Позивачем та Відповідачем укладено Замовлення №386394-1 від 31.03.2020 р., відповідно до якого Відповідач зобов`язався поставити Позивачу на його склад до 30.06.2020р. на умовах поставки DDP, а Позивач - прийняти та оплатити товар згідно із специфікацією, а саме моноблочний кондиціонер холодопродуктивністю 6,4-7,6 кВт у кількості 20 штук, загальною вартістю 2111685 грн. з ПДВ.

Додатковою угодою №1 про внесення змін до Замовлення було продовжено строк поставки товару до 27.07.2020 р. включно.

Актом приймання-передачі виконаних робіт до Додаткової угоди №386451-320 від 25 серпня 2020 року до Договору №386451 від 20.03.2020 року підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МС-Зв`язок» (, місце реєстрації: 29018, м. Хмельницький, вул. Малиницька, 31) виконало роботи по базовій станції NRP IFR101 (Івано-Франківська обл., Тлумацький район, с. Братишів, вул. Горішня), а саме заміну (демонтаж-монтаж) моноблочного прецизійного кондиціонера (з функцією Free cooling).

Відповідно до пункту 2.1.7. Договору Постачальник зобов`язаний надавати безоплатно, цілодобово, необхідну консультаційну підтримку по телефону на запитання співробітників Замовника стосовно проблем з експлуатації Товару та/або його комплектуючих, його налагоджування, управління, збоїв в роботі.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що Постачальник гарантує належну комплектність та якість Товару, що поставляється за цим Договором, його відповідність сертифікату якості,

сертифікату відповідності УкрСЕПРО, технічним та санітарним нормам і стандартам, діючим в Україні, наявність технічної документації, що входить до цього Договору, специфікації відповідного Замовлення (Додаток №3 до цього Договору) та умовам цього Договору.

Відповідно до пункту 6.2 Договору Постачальник зобов`язується забезпечувати гарантійне обслуговування Товару упродовж строку, зазначеного у відповідному Додатку/Замовленні, але у будь-якому випадку не менше 36 місяців з дати вводу в експлуатацію Товару на об`єкті Замовника.

Згідно із пунктом 6.4 Договору Постачальник гарантує якість Товару як у процесі його експлуатації, так і при зберіганні.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що рекламації щодо виявлених прихованих дефектів Товару або його складових частин, поставлених за відповідним Додатком, а також вимоги про безоплатне усунення вказаних дефектів, можуть бути заявлені Замовником письмово упродовж гарантійного строку.

Відповідно до пункту 7.2 Договору у випадку виходу із ладу або виявлення невідповідності вказаним у додатку №4 до цього Договору та/або Замовленні (Додаток №3 до Договору), вимогам та/або технічним характеристикам, визначеним у технічній документації, наданій разом із товаром, до закінчення гарантійного строку, Замовник складає Акт рекламації та направляє Постачальнику його електронну копію терміново на e-mail. Постачальник, отримавши по e-mail електронну копію Акту рекламації, зобов`язаний упродовж 48 годин направити своїх представників до місця знаходження Товару, що вийшов із ладу та/або який не відповідає вказаним у відповідному Додатку/Замовленні вимогам та/або технічним характеристикам, та здійснити своїми силами і за свій рахунок діагностику, ремонт/заміну Товару або його частин. В будь-якому випадку діагностика, ремонт/заміна Товару або його частин мають бути здійснені Постачальником упродовж строку, що не перевищує 72 години з моменту отримання Постачальником по e-mail електронної копії Акту рекламації від Замовника. Постачальник зобов`язаний надати на час такого ремонту/заміни функціонально аналогічний товар (його частини).

Згідно із п.7.3 Договору усі витрати, пов`язані із відновленням працездатності Товару, впродовж гарантійного терміну, покладаються на Постачальника.

Відповідно до п.8.2 Договору у разі прострочення терміну (строків) поставки та/або ремонту (заміни) товару Постачальник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 5% (п`яти відсотків) від вартості недопоставленого та/або невідремонтованого товару за кожен робочий день прострочення.

Зі змісту пунктів 10.1., 10.1.2 Договору всі повідомлення, запити, вимоги або будь-яка інша кореспонденція за цим Договором виконується в письмовій формі українською мовою та доставляється кур`єром або передплаченим рекомендованим поштовим відправленням та для зручності можуть дублюватися електронною поштою відповідній Стороні (надалі - «Повідомлення» за такими реквізитами: якщо направляється Постачальнику: вул. Залютинська, 10, Харків, Україна, до уваги: ОСОБА_1 , тел.: НОМЕР_1 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторонами підтверджено, що Відповідач на виконання вимог пункту 2.1.6 Договору надав Позивачу експлуатаційну документацію на поставлений товар, а саме Інструкцію з монтажу та експлуатації моноблочних кондиціонерів підлогового типу внутрішньої установки TAIC 7000 FLOOR INSTALLATION» (надалі за текстом - «Інструкція»).

За змістом розділу 1 Інструкції вбачається, що: «…данное руководство содержит всю необходимую информацию по монтажу, подключению, настройке и дальнейшей эксплуатации, и обслуживанию кондиционеров внутренней установки напольного типа TAIC700 Floor installation. Это руководство пользователя является неотъемлемой частью оборудования, поэтому сохраните его должным образом для будущего использования…».

У розділі 2 Інструкції визначено, що «…монтаж и эксплуатация оборудования, описанного в данном руководства, должны производиться исключительно обученным персоналом. Также персонал должен иметь опыт работы с электроустановками и быть аттестован на право работы в электроустановках до 1000В, не менее 3 группы… … ввод в эксплуатацию данного оборудования должен производиться в соответствии с рекомендациями, представленными в данном документе…».

Розділом 3 Інструкції визначені умови та вимоги до проведення монтажу обладнання.

Розділом 5 Інструкції передбачені вимоги до технічного обслуговування обладнання, а саме: «…Климатическая установка требует периодического технического обслуживания (чистка фильтров, осмотр, дозаправка фреоном и т.д.) которое необходимо проводить не реже двух раз в год (например, в мае и сентябре каждого года)…».

Позивач у листах від 11.12.2023 року (додаток №4 до відповіді на відзив) зі скріншотами нарядів на виконання робіт із технічного обслуговування №13,242,625 №11,928,218 із інформаційної системи TTWOS ПрАТ «Київстар» підтвердив, що журнали технічного обслуговування обладнання в паперовій формі не ведуться.

11.07.2022р. Позивачем зафіксовано несправність кондиціонера TAIC7000/FLOOR S/N34785/13 поставлений та введений в експлуатацію на об`єкті Позивача UF1901 за адресою: Івано-Франківська обл., Тлумацький р-н, с. Братишів, про що було направлено відповідне звернення Відповідачу електронною поштою на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність усунення дефектів товару упродовж гарантійного строку.

06.10.2022р. працівниками Позивача було перевірено об`єкт UF1901 за адресою: Івано-Франківська обл., Тлумацький р-н, с.Братишів, та встановлено, що дефекти не усунені, (повторно встановлено візуально за інформацією з панелі індикації та управління, що не працює вентилятор конденсатора, аварія вентилятора), про що складено акт рекламації №007 від 06.10.2022р.).

У акті рекламації №007 від 06.10.2022, складеному комісією зі складу працівників Позивача, а саме начальника сектору ОСОБА_3, інженера електрозв`язку ОСОБА_2 та інженера-енергетика ОСОБА_4, визначено, що обладнання введено в експлуатацію 17.09.2020 року, а при огляді кліматичної установки виявлено аварію вентилятора, а саме не працює вентилятор конденсатора. Метод визначення несправності: Інформація з панелі індикації та управління. Візуально. Висновок комісії: кліматична система не придатна для використання за призначенням; необхідне обслуговування/ремонт обладнання спеціалістами Постачальника обладнання в рамках гарантійних зобов`язань згідно договору поставки №386394/08/02-01 від 13.03.2020 року.

09.05.2023 Позивачем направлено поштове повідомлення на ім`я ОСОБА_1 із вимогою про безкоштовне усунення дефектів, до якого долучений акт рекламації №007 від 06.10.2022.

Позивачем також направлено Відповідачу претензію щодо стягнення одного мільйона двісті двох тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 50 коп у якості оплати неустойки за затримку із виконання зобов`язань зі здійснення гарантійного ремонту обладнання за Договором.

Відповідач у листі від 13.10.2023 року №55/08-02 у відповідь на претензію за вих.№27465/02 від 28.09.2023 року повідомив Позивача про те, що після повномасштабного вторгнення через обмеження пересування, проблеми з організацією допусків та активні мобілізаційні заходи Позивач не може виконати у 72 годинний строк виконати ремонтні роботи. Виходячи з наданої Позивачу інформації (опис проблеми, фотографії (наявність пробоїв по вхідному живленню, бруд всюди тощо), відсутність журналів сервісного обслуговування, відсутність графіків по якості напруги живлення тощо свідчить про те, що поломка та вихід зі строю на об`єкті UF1901 мала місце через неналежне технічне обслуговування (чистка фільтрів, огляд, дозаправка фреоном тощо), яке необхідно проводити не рідше двох разів на рік (наприклад, у травні та вересні кожного року), та значні скачки перенапруги у мережі. Зі свого боку, розуміючи, що мобільний зв`язок є критично важливою інфраструктурою, та як відповідальний постачальник ремонтні роботи були виконані та працездатність обладнання відновлена.

Відповідач долучив до матеріалів справи акт висновок №63 за результатами дослідження технічного стану обладнання від 11 жовтня 2023 року за вих.№171, складений ТОВ «КВІНТАКОМ». За змістом цього акту висновку вбачається, що за результатами дослідження моноблочного кондиціонеру підлогового типу внутрішньої установки TAIC7000 Floor installation за серійним номером 34785/13 встановлені дефекти обладнання, а саме: поломка плати контролера вентилятора конденсатора сталася внаслідок попадання вологи через пошкоджений ущільнювач дроту. Пошкодження ущільнювача дроту призвело до розбалансування колеса вентилятора внаслідок неналежного обслуговування (через попадання бруду на крильчатку і порушення балансу), перетерся ущільнювач, що призвело до короткого замикання і пробою на платі. Причини виникнення дефектів обладнання: характер виявлених дефектів обладнання свідчить про те, що вини спричинені порушенням умов періодичного технічного обслуговування, визначених у розділі 5 Інструкції. Це підтверджується тим, що замовником не надані акти, що підтверджують планове періодичне обслуговування. Ці обставини свідчать про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між виникнення дефектів обладнання та порушенням користувачем умов експлуатації обладнання внаслідок непроведення періодичного технічного обслуговування. Загальний висновок: причиною виникнення зазначених дефектів обладнання є порушення користувачем правил експлуатації, визначених виробником, а саме нездійснення періодичного технічного обслуговування обладнання, що не може розглядатись як гарантійний випадок (дефект виробника).

Відповідач також долучив технічний висновок, складений ФОП Гончаром Сергієм Станіславовичем, який за результатами проведення діагностики обладнання дійшов до висновку, що «…на сайті UF1901 вийшов з ладу вентилятор конденсатора в наслідок пошкодження герметизуючої резинки, через що потрапила вода на плату керування двигуном вентилятора. До цього призвело не належне та не своєчасне обслуговування, а саме: відсутність чистки фільтра вентилятора конденсатора, в наслідок якого бруд з фільтру попав на крильчатку вентилятора та порушив баланс. При порушенні балансу вентилятор почав вібрувати (до цього було дві заміни контролера, Замовник думав в цьому причина). Внаслідок чого сталося перетирання кабелю та герметизуючого ущільнювача, що призвело до потрапляння вологи на плату керування вентилятора. Метод визначення: інформація надана в телефонному режимі та через месенжер. Висновок (гарантійний не гарантійний випадок): не гарантійний…».

На підтвердження наявності у ФОП Гончара С.С. та ТОВ «КВІНТАКОМ» належної кваліфікації для складання відповідних висновків Відповідач долучив копії сертифікатів, виданих Відповідачем за вих.№341/08-02 від 23.09.2019 року та за вих.№274/08-02 від 26.07.2019 року, які засвідчують проходження ФОП Гончаром С.С. та працівниками ТОВ «КВІНТАКОМ» курсу навчання з ремонту та обслуговування кондиціонерів серії TAIC XXXX FLOOR, та які є сертифікованими спеціалістами з діагностики, ремонту та обслуговуванню виробів ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Суд наголошує, що договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець відповідно до статті 673 Цивільного кодексу України повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Положеннями частини другої статті 679 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Частиною першою статті 268 Господарського кодексу України передбачено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Згідно з частиною шостою статті 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Положеннями частини другої статті 679 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Отже, викладене вище свідчить, зокрема про те, що гарантійний строк експлуатації - це період в часі, протягом якого постачальник гарантує використання товару за призначенням за умови дотримання споживачем правил експлуатації. Тобто саме протягом вказаного строку постачальник виконує гарантійні зобов`язання, несе відповідальність за дотримання вимог щодо якості поставленого товару, які обумовлено сторонами або установлено положеннями чинного законодавства.

Відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І, відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, від 30.09.2020 у справі № 927/787/19, від 29.07.2021 у справі № 904/5217/19.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Разом з тим, необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

Суд також наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Матеріалами справи підтверджено факт поставки Відповідачем моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N34785/13 відповідно до умов Договору, монтаж якого здійснений ТОВ «МС-Зв`язок» (, місце реєстрації: 29018, м. Хмельницький, вул. Малиницька, 31) за адресою Івано-Франківська обл., Тлумацький район, с. Братишів, вул. Горішня на підставі Акту приймання-передачі виконаних робіт від 17.09.2020 року до Додаткової угоди №386451-320 від 25.08.2020 року до Договору №386451 від 20.03.2020 року.

На момент поставки моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N34785/13 та його монтажу ТОВ «МС-Зв`язок» Позивачем претензій щодо якості товару пред`явлено не було.

При цьому, судом встановлено, що разом із поставкою моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N34785/13 Відповідачем було надано Позивачу Інструкцію з монтажу та експлуатації моноблочних кондиціонерів підлогового типу внутрішньої установки TAIC 7000 FLOOR INSTALLATION», у якій встановлені вимоги щодо монтажу, введення в експлуатацію та технічного обслуговування обладнання.

Зокрема, розділом 5 Інструкції визначено, що кліматична установка потребує періодичного технічного обслуговування (чистка фільтрів, огляд, дозаправка фреоном тощо), яке необхідно проводити не рідше двох разів на рік.

Водночас, зі змісту положень пунктів 7.1., 7.2., 8.2. укладеного Договору вбачається обов`язок Відповідача здійснити безоплатний ремонт/заміну товару або його частин у разі виявлення прихованих дефектів товару або його складових частин, за порушення якого встановлений штраф у розмірі 5% (п`яти відсотків) від вартості недопоставленого та/або невідремонтованого товару за кожен робочий день прострочення.

При цьому, положеннями укладеного Договору не встановлено порядку двостороннього підтвердження характеру та причин виникнення дефектів поставленого товару.

11.07.2022 року Позивачем зафіксовано несправність кондиціонера TAIC7000/FLOOR S/N34785/13, на підставі чого 06.10.2022 року комісія зі складу працівників Позивача здійснила огляд кліматичної установки та виявила аварію вентилятора візуальним методом шляхом дослідження інформації з панелі індикації та управління, що підтверджується актом рекламації №007, долученим до матеріалів справи.

Факт отримання Відповідачем зазначеного акту рекламації 10.05.2023 року підтверджується матеріалами справи останнім не заперечується.

Слід зазначити, що з урахуванням положень ч. 6 ст. 269 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 679 Цивільного кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усувати дефекти або здійснювати заміну виробу, крім випадків, коли дефекти якого виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

У листі Відповідача від 13.10.2023 року №55/08-02, долученого Позивачем, Відповідач повідомив про те, що з наданої Позивачу інформації (опис проблеми, фотографії (наявність пробоїв по вхідному живленню, бруд всюди тощо), відсутність журналів сервісного обслуговування, відсутність графіків по якості напруги живлення тощо свідчить про те, що поломка та вихід зі строю на об`єкті UF1901 мала місце через неналежне технічне обслуговування (чистка фільтрів, огляд, дозаправка фреоном тощо), яке необхідно проводити не рідше двох разів на рік (наприклад, у травні та вересні кожного року), та значні скачки перенапруги у мережі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт повідомлення Позивача про те, що виявлені дефекти моноблочного кондиціонеру спричинені в результаті неналежного технічного обслуговування.

На підтвердження зазначених висновків Відповідач долучив до матеріалів справи технічні висновки, складені ФОП Гончаром С.С. та ТОВ «КВІНТАКОМ» за результатами дослідження фотозображень поставленого обладнання. Зі змісту наведених технічних висновків встановлені наступні дефекти моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N34785/13: поломка плати контролера вентилятора конденсатора сталася внаслідок попадання вологи через пошкоджений ущільнювач дроту. Пошкодження ущільнювача дроту призвело до розбалансування колеса вентилятора внаслідок неналежного обслуговування (через попадання бруду на крильчатку і порушення балансу), перетерся ущільнювач, що призвело до короткого замикання і пробою на платі. Причиною виникнення зазначених дефектів моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N34785/13 визначено, що відповідні дефекти спричинені порушення користувачем правил експлуатації, визначених виробником, а саме нездійснення періодичного технічного обслуговування обладнання, що не може розглядатись як гарантійний випадок (дефект виробника).

Відповідач також долучив копії сертифікатів, виданих Відповідачем за вих.№341/08-02 від 23.09.2019 року та за вих.№274/08-02 від 26.07.2019 року на підтвердження проходження ФОП Гончаром С.С. та працівниками ТОВ «КВІНТАКОМ» курсу навчання з ремонту та обслуговування кондиціонерів серії TAIC XXXX FLOOR та наявності у відповідних осіб кваліфікації на проведення діагностики, ремонту та обслуговування виробів Відповідача.

При цьому, суд наголошує, що надані Відповідачем технічні висновки, складені ФОП Гончаром С.С. та ТОВ «КВІНТАКОМ», не можуть вважатись висновками експерта у розумінні ст. 98 ГПК України, адже не містять відомостей, передбачених ч.ч. 6, 7 ст. 98 ГПК України. Відтак ці висновки можуть розцінюватись за загальними правилами як письмові докази в порядку ст. 91 ГПК України.

Суд враховує заперечення Позивача щодо належності наведених висновків через неможливість ідентифікувати зазначені фотозображення, які містяться у висновках як такі, що містять зображення саме моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13.

При цьому, суд зауважує, що за винятком акту рекламації №007 від 06.10.2022, складеного Позивачем одноособово, останнім не було долучено жодних доказів письмових, речових доказів, на підставі яких комісія у складі представників Позивача дійшла до висновку, що кліматична система не придатна для використання за призначенням з огляду на аварію вентилятора.

Суд звертає увагу, що сторонами у справі не заявлялося клопотань про проведення експертизи щодо встановлення характеру та причин виникнення дефектів моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13.

Водночас, із наданих Позивачем доказів, у тому числі скріншотів нарядів на виконання робіт із технічного обслуговування №13,242,625 №11,928,218 із інформаційної системи TTWOS ПрАТ «Київстар», не вбачається можливим достеменно підтвердити факт проведення періодичного технічного обслуговування моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13 у відповідності до вимог розділу 5 Інструкції, у тому числі щодо огляду, чистки фільтрів, дозаправки фреоном обладнання не рідше двох разів на рік.

Жодних інших доказів на підтвердження виконання Позивачем вимог Інструкції в частині здійснення технічного обслуговування моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13 надано не було.

Суд також критично сприймає пояснення представника Позивача щодо того, що Відповідач не повідомляв про те, що виявлені дефекти моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13 не є гарантійними, адже це спростовується листом Відповідача від 13.10.2023 року №55/08-02, долученим Позивачем до матеріалів справи.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи наданого сторонами експертного висновку щодо змісту та причин виникнення дефектів моноблочного кондиціонеру TAIC7000 Floor installation S/N 34785/13, позаяк жодною зі сторін, зокрема, Позивачем, під час судового розгляду відповідне клопотання про проведення експертного дослідження (судової експертизи) заявлене не було, суд на підставі здійсненого аналізу наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності зазначає, що наданими Позивачем доказами не доведені наявність підстав для стягнення з Відповідача неустойки за порушення строку здійснення гарантійного ремонту (заміни) товару, а також не спростовані доводи Відповідача щодо виникнення відповідних дефектів внаслідок невиконання Позивачем вимог розділу 5 Інструкції з проведення періодичного технічного обслуговування кліматичної установки, що відповідно до положень частини 2 статті 679 Цивільного кодексу України та частини 6 статті 269 Господарського кодексу України є підставою для звільнення Відповідача від виконання гарантійних зобов`язань.

За таких обставин, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість застосувати до Відповідача відповідальність у вигляді неустойки за порушення зобов`язань.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Судовий збір та інші судові витрати Позивача, покладається судом на Позивача, оскільки за результатами розгляду спору суд дійшов висновку про відмову у позові.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено про можливі наявні судові витрати.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Встановити відповідачу строк на подання доказів понесення судових витрат - 5 днів з дня прийняття рішення.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП ТЕКО ЛТД" (61177, м. Харків, вул. Залютинська, 10, ).

Повне рішення складено "08" квітня 2024 р.

Суддя С.А. Прохоров