РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2024Справа № 910/859/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" до Міністерства оборони України про стягнення 327 300,00 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Астра Люкс" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міністерство) про стягнення 327 300,00 грн забезпечення виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 31 серпня 2023 року № 286/3/23/344.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 січня 2024 року вищенаведену позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/859/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

13 лютого 2024 року через систему "Електронний суд" від Міністерства надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє зазначило, що грошові кошти в розмірі 327 300,00 грн, сплачені у забезпечення виконання позивачем зобов`язань за договором, не підлягають поверненню в зв`язку з простроченням останнім терміну поставки товару. Подальше продовження цього строку в укладених між сторонами додаткових угодах не спростовує факту неналежного виконання позивачем свого зобов`язання щодо своєчасної поставки продукції за договором. Крім того, позивач позбавлений права посилатися на форс-мажорні обставини, як на підставу звільнення від відповідальності за порушення його зобов`язань за договором, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням Міністерства про виникнення таких обставин.

16 лютого 2024 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла відповідь на відзив від цієї ж дати, у якій останнє вказало, що відповідач був належним чином повідомлений про виникнення форс-мажорних обставин та терміни їх дії. У свою чергу, позивач у рамках погоджених строків поставив весь обумовлений договором товар, що вказує на добросовісне виконання останнім зобов`язань за вказаним правочином.

19 лютого 2024 року через систему "Електронний суд" від Міністерства надійшли заперечення від цієї ж дати, у яких останнє навело свої доводи на спростування викладених позивачем у відповіді на відзив аргументів.

15 березня 2024 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від 14 березня 2024 року про те, що ціна позову не змінилася.

Будь-яких інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2023 року між Товариством та Міністерством укладено договір про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/23/344, за умовами якого позивач зобов`язався у 2023 році поставити відповідачу товар в асортименті, комплектності, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому правочині, а відповідач - забезпечити приймання та оплату товару.

Дана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих юридичних осіб.

Згідно специфікації, визначеної пунктом 1.3. договору, Товариство повинно було поставити товар - військову уніформу (35811300-5) (куртка вітровологозахисна зимова (тип 2), вид 1) у кількості 10 000 штук, загальною вартістю 32 730 000,00 грн з ПДВ, у строк до 15 жовтня 2023 року включно.

Товар постачається на умовах DDР - склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2020 року. Строк поставки товару визначений у специфікації до договору. Товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки та ростовки Міністерства, що є невід ємними частинами цього договору (пункти 5.1, 5.2. та 5.5. договору).

Відповідно до пункту 5.9. договору датою поставки товару вважається дата, вказана Міністерством у посвідченні, що оформлене та підписане відповідно до додатку 1 Порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що постачається для потреб Збройних Сил України (пункт 1 розділу ІІ), затвердженого наказом Міністерства від 19 липня 2017 року № 375 та затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 1 грудня 2017 року № 1461/31329.

Пунктами 12.1.- 12.2. зазначеного правочину встановлено, що Товариство забезпечило виконання своїх зобов`язань за цим договором у грошовій формі у розмірі 1 % від суми договору (платіжне доручення від 22 серпня 2023 року № 93 на суму 327 300,00 грн, копія якого знаходиться в матеріалах справи). За письмовим зверненням Товариства Міністерство зобов`язане повернути протягом 5-ти банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов`язань (у частині строків (термінів), асортименту, якості, кількості, комплектності і виключно за цінами згідно умов договору) вказане забезпечення виконання договору, крім випадків, передбачених пунктом 12.4. цього правочину.

Згідно з пунктом 12.4. вказаної угоди відповідач не повертає забезпечення виконання договору та перераховує грошові кошти, визначені пунктом 12.1. договору, до Державного бюджету України у разі, якщо позивач порушив умови угоди в частині якості, та/або кількості, та/або асортименту, та/або комплектності, та/або строків (термінів) постачання товару.

Відповідно до пунктів 8.1.- 8.3. вказаної угоди сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення даного правочину та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5-ти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ-сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Відповідно до пункту 12.5. договору зміни та доповнення до цього договору здійснюються тільки у письмовій формі шляхом укладання відповідних додаткових угод, які додаються до договору та будуть його невід`ємними частинами.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2023 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення (пункт 11.1. даного правочину).

Додатковою угодою до договору від 30 жовтня 2023 року № 1 на підставі сертифікату Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати (далі - ТПП України) від 16 жовтня 2023 року № 3200-23-4243 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), висновку Київської обласної (регіональної) ТПП України від 13 жовтня 2023 року № 598/03.2023 про істотну зміну обставин, листа Товариства від 17 жовтня 2023 року № 562/1 та листа Тилу Командування Сил логістики Збройних Сил України від 23 жовтня 2023 року № 370/6/4/4895 сторони дійшли згоди продовжити строк постачання обумовленого договором товару до 6 листопада 2023 року включно.

Додатковою угодою до договору від 22 грудня 2023 року № 2 на підставі сертифікату Київської обласної (регіональної) ТПП України від 18 грудня 2023 року № 3200-23-4776 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), висновку Київської обласної (регіональної) ТПП України від 18 грудня 2023 року № 784/03.23 про істотну зміну обставин, листа Товариства від 18 грудня 2023 року № 712 та листа Тилу Командування Сил логістики Збройних Сил України від 20 грудня 2023 року № 370/6/4/5740 сторони змінили строки (терміни) постачання товару за договором до 7 грудня 2023 року включно.

Судом встановлено, що на виконання умов даного правочину позивачем у повному обсязі поставлено, а відповідачем - прийнято без заперечень та зауважень обумовлений договором товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: видаткових накладних: від 31 жовтня 2023 року № 127 у кількості 3 500 штук на суму 11 455 500,00 грн з ПДВ; від 7 листопада 2023 року № 137 у кількості 3 078 штук на суму 10 074 294,00 грн з ПДВ та від 15 листопада 2023 року № 140 у кількості 3 422 штук на суму 11 200 206,00 грн з ПДВ; актів приймального контролю за якістю: від 7 листопада 2023 року № 392/380 та від 15 листопада 2023 року № 409/396; оголошень від 7 листопада 2023 року № 2 та від 15 листопада 2023 року № 3; повідомлень-підтверджень отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, оплачених у централізованому порядку, від 7 листопада 2023 року № 407 та від 15 листопада 2023 року № 488; повідомлень та посвідчення від 7 листопада 2023 року № 380 та від 15 листопада 2023 року № 396, що оформлені одержувачем Міністерства відповідного товару.

Судом також встановлено, що вищенаведені документи не містять жодних заперечень щодо кількості, асортименту та якості переданого товару. Будь-які докази, які б свідчили про наявність зауважень чи заперечень відповідача щодо поставленої позивачем продукції, матеріали справи не містять. Вказані обставини не заперечувались відповідачем у його заяві по суті спору.

21 грудня 2023 року Товариство звернулося до відповідача з листом вих. № 719 про повернення коштів, які були надані в якості забезпечення виконання зазначеного договору в розмірі 327 300,00 грн. Однак, Міністерство вказану вимогу не задовольнило, забезпечення виконання договору не повернуло.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору (з урахування укладених до нього додаткових угод) кінцевим терміном поставки спірної продукції визначено саме 7 грудня 2023 року, тоді як Товариство виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі 15 листопада 2023 року.

При цьому, жодних інших підстав для відмови Товариству в поверненні спірного забезпечувального платежу, окрім наявності, на думку Міністерства, порушення строків поставки обумовленого договором товару, останнє у своїй відмові не вказало.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що підписання сторонами додаткових угод після спливу встановленого договором первинного строку поставки товару є підставою для відмови в поверненні відповідного забезпечувального платежу, з огляду на таке.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (частина 1 статті 652 ЦК України).

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (частина 1 статті 652 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як вже було встановлено судом, у зв`язку з істотною зміною обставин, про які зазначено в укладених між сторонами додаткових угодах, останні продовжили строк постачання обумовленого цим правочином товару до 7 грудня 2023 року включно.

Статтею 653 ЦК України визначено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відтак, з моменту укладення додаткових угод у передбаченому законом та основним договором порядку, сторони змінили свої зобов`язання, зокрема, у частині граничного строку поставки товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач не порушив строк поставки товару за вказаною угодою.

Враховуючи те, що факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки обумовленого договору товару в частині строків, асортименту, якості, кількості та комплектності відповідної продукції підтверджений належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Міністерство на момент прийняття рішення не надало належних доказів, які свідчать про обґрунтованість його відмови в поверненні забезпечувального платежу в розмірі 327 300,00 грн, та документів, які підтверджують повернення вказаної суми позивачу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги останнього до відповідача про стягнення зазначеної суми.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" (03061, місто Київ, вулиця Бориславська, 54; ідентифікаційний код 19255777) 327 300 (триста двадцять сім тисяч триста) грн 00 коп. забезпечувального платежу та 4 909 (чотири тисячі дев`ятсот дев`ять) грн 50 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання: 4 квітня 2024 року.

СуддяЄ.В. Павленко