ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2024 р. м. Львів Справа №907/936/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів О.С. Скрипчук

О.І. Матущак

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, б/н від 19.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3855/23 від 20.12.2023)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року (суддя Лучко Р.М., повний текст рішення складено та підписано 04.12.2023, м. Ужгород)

у справі №907/936/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, м. Київ

до відповідача Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, смт.Тересва Тячівського району Закарпатської області

про стягнення 9426,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.10.2023 на розгляд Господарського суду Закарпатської області поступила позовна заява ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про стягнення 9426,56 грн.

Дані позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості поставленого за договором постачання природного газу №06-2193/22-БО-Т від 12.12.2022, в березні 2023 року природного газу, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 8268,49 грн., за несвоєчасну сплату якої позивачем нараховано 1077,70 грн. пені, 65,49 грн. 3 % річних та 14,88 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року у справі №907/936/23 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 3805,20 грн. заборгованості за спожитий природний газ, 644,90 грн. пені, 39,10 грн. 3% річних, 7,43 грн. втрат від інфляції та 1280,31 грн. у повернення сплаченого судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Позивач ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдинг», не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що таке в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 4463,29 грн., пені в сумі 432,80 грн., 3% річних в сумі 26,39 грн. та інфляційних втрат в сумі 7,45 грн. прийнято з порушенням процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Скаржник вказує, що судом не вимагалось надання більш повного та детального розрахунку основного боргу на підтвердження здійснених коригувань в оплатах відповідача, чим порушено норми процесуального права, щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Не враховано висновків, щодо дослідження доказів в їх сукупності, які викладені в постанові Верховного Суду від 12.07.2023 у справі №910/5080/21, касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №757/28231/13-ц, постановах касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №910/6210/20, від 30.03.2023 у справі №905/2307/21 (905/496/22).

Відповідно до цього просить, скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2023 у справі №907/936/23, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 4463,29 грн., пені у сумі 432,80 грн. , 3% річних у сумі 26,39 грн. та інфляційних втрат у сумі 7,45 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення таких.

В апеляційній скарзі скаржник, в порядку ст. 269 ГПК України, просить долучити нові докази до матеріалів справи та прийти такі апеляційним судом, а саме: лист відповідача від 16.03.2023 №05-27/352 про зміну призначення платежу в платіжному дорученні №50 від 21.02.2023 на суму 3 821,31 грн.; лист відповідача від 07.08.2023 №05-17/962 про зміну призначення в платіжному дорученні №222 від 17.05.2023 як доказів заліку коштів відповідача в загальній сумі 4 463,29 грн. на інші договори. При цьому зазначає, що вказані документи не надавались до місцевого суду, оскільки саме відповідач був ініціатором таких заліків коштів та зміни призначення платежу в платіжних документах, а тому повважав, що такі обставини відповідачем визнаються і не заперечуються.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27 грудня 2023 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Скрипчук О.С., Матущак О.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, б/н від 19.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3855/23 від 20.12.2023) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року у справі у №907/936/23 та ухвалено розглядати таку без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ціна позову у справі №907/936/23 є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з урахуванням цієї обставини та предмету спору вказана справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження ухвалою суду від 27.12.2023 шляхом доставки електронних листів (ухвали від 27.12.2023) до їх електронних кабінетів в системі ЄСІТС 28.12.2023, що підтверджується довідками про доставку електронних листів, підписаних відповідальним працівником суду.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року у справі №907/936/23 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи.

12 грудня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю " Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», як постачальником та Тересвянською селищною радою Тячівського району Закарпатської області, як споживачем укладено договір постачання природного газу №06-2193/22-БО-Т (а.с.14-24), згідно п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «газове паливо» (природний газ»), а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг природного газу у період з січня по березень 2023 року (включно) в кількості 9,4 тисяч м. куб.

За змістом п. 2.4. договору вбачається, що споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором.

В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5. цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

Розділом 3 договору визначено порядок та умови передачі природного газу, а саме згідно п. 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором (-ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п. 3.5.1. Договору).

За змістом п.п. 3.5.2., 3.5.3. договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі акт), підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Ціна одного кубічного метру (куб. м.) природного газу визначена п. 4.1. договору та становить всього (з урахуванням ПДВ та тарифу на його транспортування) 16,55389 грн. за 1 м.куб. природного газу.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Відповідно до п. 13.1. Договору він набирає чинності з « 01» січня і діє в частині поставки газу до « 31» березня 2023 року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Як вказує, позивач, в позовній заяві, ним на виконання умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу №06-2193/22-БО-Т від 12.12.2022 за період з січня по березень 2023 року включно поставлено, а відповідачем, в свою чергу, прийнято природний газ в обсязі 9629,87 куб. м. на загальну суму 159 411,77 грн., в підтвердження чого посилається на копії актів приймання-передачі природного газу.

Позивач зазначає наступне, що газ спожитий у січні 2023 року, обсягом 3469,42 куб. м, оформлений актом приймання-передачі від 31 січня 2023 року на суму 57 432,38 грн; газ спожитий у лютому 2023 року, обсягом 4352,10 куб. м (не підписано відповідачем), оформлений актом приймання-передачі від 28 лютого 2023 року на суму 72 044,17 грн; - газ спожитий у березні 2023 року, обсягом 1808,35 куб. м, оформлений актом приймання-передачі від 31 березня 2023 року на суму 29 935,22 грн.

Також, позивачем відмічено, що означені обсяги спожитого відповідачем за договором природного газу в період з січня по березень 2023 року включно підтверджуються наданою оператором ГТС на запит позивача (лист від 28.09.2023 №ТОВВИХ-23-13631) інформацією, щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS000049PGY00N (відповідача у справі) за період з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року.

Водночас, позивачем подано суду, в обґрунтування своїх вимог лист АТ «Ощадбанк» №16/2-09/46009/2023 від 14.08.2023, розрахунок заборгованості станом на 08.08.2023, довідку АТ «Ощадбанк» - Інформація про надходження коштів на рахунки позивача за період з 01.01.2023 по 10.08.2023, відповідно до яких вбачається сплата відповідачем вартості отриманого від позивача природного газу на загальну суму 155 606,57 грн. (23.02.2023 75 865,48 грн., 24.02.2023 57 432,38 грн., 23.05.2023 4672,14 грн. та 23.05.2023 17 636,57 грн.).

За твердженням позивача, відповідачем не виконано зобов`язання з оплати вартості переданого йому за договором природного газу у визначений договором строк, у зв`язку з чим, станом на 08.08.2023 заборгованість відповідача склала 8268,49 грн., яка в добровільному порядку не сплачена.

Відповідно, позивач, звертаючись з позовом до Господарського суду Закарпатської області, керуючись положеннями ст. 625 ЦК України та п. 7.2. договору нарахував відповідачу пеню в сумі 1 077,70 грн., три проценти річних в сумі 65,49 грн. та інфляційні втрати в сумі 14,88 грн.

Господарський суд Закарпатської області, здійснивши перерахунок штрафних санкцій прийшов до висновку в рішенні суду від 04 грудня 2023 року про часткове задоволення позову, а саме стягнуто з відповідача на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 3805,20 грн. заборгованості за спожитий природний газ , 644, 90 грн. пені, 39,10 грн. 3% річних, 7,43 грн. втрат від інфляції та 1280,31 грн. в повернення судового збору; в решті позовних вимог відмовлено. З даним рішення, в частині відмови в позові, не погодився позивач, подавши апеляційну скаргу.

При перегляді рішення Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року у справі №907/936/23, Західний апеляційний господарський суд керувався наступним.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно вимог ст. 712 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник) , який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання, щодо повної оплати вартості природного газу у визначений п. 5.1. Договору строк не виконав, у зв`язку з чим на час подання позову за ним рахувалася заборгованість за поставлений йому за договором (з урахуванням абз. 3 п. 2.4. договору) та відповідно до актів приймання-передачі від 31.03.2023, 28.08.2023 та 31.03.2023 природний газ в розмірі 3805,20 грн.

Однак, як вірно відмічено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості в сумі 8268,49 грн. (як це зазначено в позовній заяві), а математичний підрахунок вартості поставленого відповідачу природного газу за зазначеними позивачем в позовній заяві та доданими до позову актами приймання-передачі від 31.03.2023, 28.08.2023 та 31.03.2023, з урахуванням його часткової сплати згідно з листом АТ «Ощадбанк» №16/2-09/46009/2023 від 14.08.2023, довідкою АТ «Ощадбанк» - Інформацією про надходження коштів на рахунки позивача за період з 01.01.2023 по 10.08.2023 свідчить, що різниця між вартістю переданого відповідачу природного газу та сумою його сплати становить 3805,20 грн.

Згідно вимог ч.1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 ГПК України).

Статтею 75 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Слід відмітити, що згідно положень ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом . Кожна сторона повинна довести обставини, яків мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч.8 ст. 252 ГПК України встановлено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Отже, враховуючи вищевказані процесуальні норми, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що доказів підставності проведених позивачем відповідно до розрахунку заборгованості заліків на суму 3821,31 грн. (23.03.2023) та на суму 641,98 грн. (08.08.2023) матеріали справи не містять, а позовні вимоги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ґрунтуються на неналежному виконанні відповідачем умов договору постачання природного газу №06-2193/22-БО-Т від 12.12.2022 в березні 2023 року природного газу, відповідно до цього вірним є висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 4463,29 грн. заборгованості за договором постачання природного газу №06-2193/22-БО-Т від 12.12.2022 за недоведеністю, оскільки докази такого позивачем не подано.

Долучені до апеляційної скарги нові докази, а саме лист відповідача від 16.03.2023 №05-27/352 про зміну призначення платежу в платіжному дорученні №50 від 21.02.2023 на суму 3 821,31 грн.; лист відповідача від 07.08.2023 №05-17/962 про зміну призначення в платіжному дорученні №222 від 17.05.2023, як доказів заліку коштів відповідача в загальній сумі 4 463,29 грн. на інші договори, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, з огляду на те, що такі не були долучені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог та розрахунку.

З врахуванням наведеного, судом першої інстанції правомірно стягнено 3805,20 грн. суми заборгованості по договору постачання природного газу №06-2193/22-БО-Т від 12.12.2022.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що пеня ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» обрахована в розмірі 1077,70 грн., виходячи з суми заборгованості за поставлений в березні 2023 року природний газ в розмірі 29 935,22 грн. (за період прострочення з 16.05.2023 по 22.05.2023) та в розмірі 7626,51 грн. (за період прострочення з 23.05.2023 по 07.08.2023), виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

З урахуванням встановленої судом суми заборгованості, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження підстав проведених позивачем, відповідно до розрахунку заборгованості заліків на суму 3821,31 грн. (23.03.2023), суд першої інстанції вірно встановив, що нарахування відповідачу пені за означений позивачем період з 16.05.2023 по 07.08.2023, з урахуванням означеної оплати відповідачем та виходячи з суми заборгованості 3805,20 грн., належною буде 644,90 грн., а в частині 432,80 грн. правомірно відмовлено, за необґрунтованістю.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку позивача, за неналежне виконання договірних умов, відповідачу, виходячи з суми заборгованості за поставлений в березні 2023 року природний газ в розмірі 29 935,22 грн. (за період прострочення з 16.05.2023 по 22.05.2023) та в розмірі 7626,51 грн. (за період прострочення з 23.05.2023 по 07.08.2023) нараховано 3% річних в розмірі 65,49 грн. та інфляційні втрати на суму 14,88 грн. (по 31.08.2023).

Перерахувавши дані суми відносно суми стягненої заборгованості, з урахуванням підтвердженого первинними документами розміру заборгованості відповідача за договором (3805,20 грн.), суд першої інстанції обґрунтовано визнав правомірними та обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача 7,43 грн. втрат від інфляції та 39,10 грн. 3% річних, а в частині стягнення з відповідача 26,39 грн. 3% річних та 7,45 грн. втрат від інфляції, правомірно відмовлено оскільки інфляційні та річні в цій частині нараховані позивачем на непідтверджену належними доказами суму заборгованості.

Відтак, з врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в рішенні Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року в даній справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Закарпатської області ухвалив рішення від 04 грудня 2023 року у справі №907/936/23, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Закарпатської області від 04 грудня 2023 року у справі №907/936/23 належить залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись п.10 ч. 3 ст. 2, ст. ст. 114, 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, б/н від 19.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3855/23 від 20.12.2023) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року у справі №907/936/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №907/936/23 повернути Господарському суду Закарпатської області.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.І. Матущак