РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/149/22(927/33/24)
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за заявою: ліквідатора ТОВ "Яворина-Трейдінг" Потупало Наталії Ігорівни, РНОКПП НОМЕР_1

Вознесенський узвіз, буд. 10а, оф. 213, м. Київ, 04053

ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс", код 44256831

вул. Ватутіна, буд. 106, м. Вишгород, Київська область, 07302, ел. пошта:

відповідача 2: Головного сервісного центру МВС України, код 40109173, вул. Лук`янівська, буд. 62, м. Київ, 04071, в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області, код 43611818, бул. Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,

на стороні позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

про визнання недійсним правочину, зобов`язання виконати певні дії

у межах справи №927/149/22

за заявою кредитора: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2

АДРЕСА_1 ;

електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг",

, вул. Незалежності, буд. 16, кв. 107, м. Ніжин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16600

за участю: ліквідатора Потупало Н.І., Вознесенський узвіз, буд. 10а, оф. 213, м. Київ, 04053, ІНФОРМАЦІЯ_1

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників учасників справи:

ліквідатор ТОВ "Яворина-Трейдінг": арбітражна керуюча Потупало Н.І. (поза межами приміщення суду),

відповідача-2: Бережна Т.Л. (поза межами приміщення суду),

третя особа: Забарін А.Ф. (поза межами приміщення суду).

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа №927/149/22 за заявою кредитора ОСОБА_1 про банкрутство ТОВ "Яворина-Трейдінг".

Водночас, 13.10.2023 матеріали справи №927/149/23 скеровано до Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2023 у справі №927/149/22(927/197/23).

02.01.2024 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява, що сформована в Електронному суді 29.12.2023, ліквідатора ТОВ "Яворина-Трейдінг" Потупало Наталії Ігорівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" та до Головного сервісного центру МВС України в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Києвській області, у якій просить суд:

- визнати недійсним правочин - Договір купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2021/2670150 від 09.07.2021, укладений між ТОВ "Яворина-Трейдінг" та ТОВ "Яворина Едванс" (код: 44256831);

- зобов`язати ТОВ "Яворина Едванс" (код: 44256831) повернути ТОВ "Яворина-Трейдінг" транспортний засіб: марки FORD модель TRANSIT CONNECT, 2018 року випуску, колір - Білий, VIN НОМЕР_3 , який був відчужений на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2021/2670150 від 09.07.2021, а в разі неможливості повернути транспортний засіб в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами на момент відшкодування;

- зобов`язати Головний сервісний центр в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області скасувати реєстраційні записи, свідоцтва про реєстрацію та номерні знаки, які видавались ТОВ "Яворина Едванс" (код: 44256831) щодо транспортного засобу: марки FORD модель TRANSIT CONNECT, 2018 року випуску, колір - Білий, VIN НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4 , номерний знак - НОМЕР_5 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Київській області (01113, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ) поновити державну реєстрацію та облік транспортного засобу: марки FORD модель TRANSIT CONNECT, 2018 року випуску, колір - Білий, VIN НОМЕР_3 за ТОВ "Яворина-Трейдінг".

Також разом із заявою надійшла заява про забезпечення позову від 29.12.2023 №2818-02-01-927/149.

Ухвалою суду від 04.01.2024 відмовлено ліквідатору ТОВ "Яворина-Трейдінг" - арбітражній керуючій Потупало Наталії Ігорівни у задоволенні заяви від 29.12.2023 №2818-02-01-927/149 про забезпечення позову у справі № 927/149/22(927/33/24).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2024 заяву ліквідатора ТОВ "Яворина-Трейдінг" Потупало Наталії Ігорівни прийнято до розгляду в межах справи №927/149/22 про банкрутство ТОВ "Яворина-Трейдінг" та відкрито провадження у справі №927/149/22(927/33/23), постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства, розгляд справи по суті призначено на 01.02.2024. Також даною ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

08.01.2024 від ліквідатора ТОВ "Яворина-Трейдінг" Потупало Наталії Ігорівни надійшло клопотання, що сформовано в Електронному суді 07.01.2024, у якому просить суд долучити до матеріалів справи та врахувати уточнену заяву про визнання недійсними правочинів боржника.

22.01.2024, у встановлений судом строк, через канцелярію суду від відповідача-2 надійшов відзив на заяву ліквідатора.

22.01.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, що сформована в Електронному суді 19.01.2024, про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача. Також заявник просив суд надати можливість приймати участь в судовому засіданні, призначеному на 01.02.2024 о 10:15, в режимі відеоконференції.

Учасники справи не скористалися правом на участь у судовому засіданні 01.02.2024.

Ухвалою суду від 01.02.2024 задоволено заяву від 19.01.2024 ОСОБА_1 про його залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; відкладено розгляд справи на 29.02.2024 на 11:45.

27.02.2024 до суду від ліквідатора Потупало Н.І. надійшли:

- заява про виправлення описки у заяві про визнання недійсним правочинів, а саме у п.4 та п.5 прохальної частини щодо назви відповідача-2: Головний сервісний МВС України в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області (код 43611818);

- відповідь на відзив відповідача-2 від 27.02.2024.

28.02.2024 від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо заяви ліквідатора про визнання недійсним правочинів.

Судове засідання 29.02.2024 проведено в режимі відеоконференції, присутні арбітражна керуюча Потупало Н.І., представники відповідача-2 та третьої особи.

Відповідач-1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 26.03.2024 на 11:10.

Судове засідання 26.03.2024 проведено в режимі відеоконференції, присутні арбітражна керуюча Потупало Н.І., представники відповідача-2 та третьої особи.

Відповідач-1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Судом проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.02.2022 відкрито провадження у справі № 927/149/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" (, вул. Незалежності, буд. 16, кв. 107, м. Ніжин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16600). Цією ж ухвалою визнано грошові вимоги кредитора - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) у сумі 855 162,00 грн основного боргу (4 черга), 24 810,00 грн судового збору та 58 500,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга ).

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 03.08.2022 у справі № 927/149/22 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ "Яворина - Трейдінг"; ліквідатором у справі про банкрутство ТОВ "Яворина - Трейдінг" призначено арбітражну керуючу Потупало Н.І.

Ліквідатором ТОВ "Яворина - Трейдінг", з метою виявлення активів Боржника та належного здійснення захисту майна Боржника у справі про банкрутство ТОВ "Яворина-Трейдінг", було скеровано ряд запитів, зокрема до Головного сервісного центру МВС (вих. № 01-16/251 від 23.02.2022) щодо надання інформації про транспортні засоби, які реєструвалися за ТОВ "Яворина-Трейдінг" (код 32505077), в тому числі ті, які було знято з реєстрації за Товариством.

Листом від 21.06.2022 №31/10-1671в Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській області Головного сервісного центру МВС повідомив, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС 09.07.2021 в ТСЦ №3245 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області був перереєстрований автомобіль FORD TRANSIT CONNECT, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_3 , присвоєний номерний знак НОМЕР_6 та свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_7 по договору, укладеному в ТСЦ за №3245/2021/2670150 від 09.07.2021, власник ТОВ "Яворина Едванс". Також надано копії документів. які стали підставою для перереєстрації транспортного засобу.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2021/2670150 від 09.07.2021 (надалі - Договір), укладений між ТОВ "Яворина-Трейдінг" в особі ОСОБА_5 (надалі - продавець) та ТОВ "Яворина Едванс" в особі ОСОБА_6 (надалі - покупець).

Згідно з п.1.1 Договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб: марки FORD модель TRANSIT CONNECT, колір - Білий, VIN НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4 , номерний знак - НОМЕР_5 , зареєстрований за продавцем 19.06.2018 підрозділом МВС - ТСЦ 3245 (далі - Транспортний засіб).

Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна (п.2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2. цього Договору право власності на Транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного Договору.

За домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 270 779 (двісті сімдесят тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень 99 копійок (п.3.1 Договору).

Як зазначає ліквідатор, строк, порядок та докази здійснення будь-яких розрахунків за вказаним Договором відсутні.

На думку ліквідатора, Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 09.07.2021 підпадає під критерії недійсності правочинів, визначені нормами ст. 42 КУзПБ; укладення вказаного правочину та фактичне виведення майна з власності боржника, призвело до неможливості задоволення вимог кредитора та неплатоспроможності Боржника; у діях боржника щодо спірного правочину наявний склад цивільного правопорушення та заподіяння кредиторові збитків; у представників сторін спірного правочину відсутні повноваження на його укладення; спірний правочин набуває ознак фраудаторного, не відповідає критеріям розумності та добросовісності, фактично направлений на безоплатне відчуження транспортного засобу, що суперечить вимогам ч.5 ст.203 ЦК України та є підставою для визнання його недійсним.

Відповідач-1 не скористався правом на подання відзиву на заяву.

Відповідач-2 у відзиві на заяву вважає вимоги ліквідатора безпідставними та передчасними. В обґрунтування заперечень зазначає про те, що РСЦ ГСЦ МВС в Київській області як відокремлений підрозділ, який є філією ГСЦ МВС не має статусу юридичної особи, не наділений процесуальною дієздатністю та правоздатністю, не може бути стороною у господарському процесі; представники спірного правочину мали відповідні повноваження для його укладення; для скасування державної реєстрації транспортного засобу відповідно до вимог законодавства є наявність відповідного судового рішення про визнання недійсним правочину, яке набрало законної сили і не потребує встановлення окремого зобов`язання для його виконання.

У відповіді на відзив відповідача-2 ліквідатор наголошує на тому, що у ОСОБА_5 були відсутні повноваження підписувати від імені ТОВ "Яворина Трейдінг" спірний договір та визначати його умови, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не був уповноваженим діяти від імені товариства та відчужувати майно товариства.

Третя особа у своїх поясненнях просила суд задовольнити заяву ліквідатора, зазначала про фіктивність спірного правочину та відсутність повноважень у гр. ОСОБА_5 на укладання такого правочину.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами та в яких виник спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За ч. 1, ч. 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс про банкрутство), господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Частиною 2 ст. 42 Кодексу про банкрутство передбачено, що правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, зокрема, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Отже, законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами ЦК України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються тоді коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.

Особливості спеціального закону у сфері банкрутства виключають можливість керуватися загальновизнаним принципом щодо дії законів у часі під час визнання в межах справи про банкрутство правочину недійсним, згідно з яким відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

На відміну від вимог ЦК України та ГК України, законодавство про банкрутство (стаття 42 Кодексу про банкрутство) не визначає вимоги до укладеного правочину, а врегульовує спеціальні правила та процедуру визнання недійсними правочинів (договорів), укладених боржником, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та містить спеціальні положення щодо строків (сумнівного періоду протягом якого боржник вчиняє правочини), суб`єктів (осіб які мають ініціювати право визнання договорів недійсними) і переліку підстав, за наявності яких можна визнавати правочини недійсними.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

З огляду на сферу регулювання законодавства про банкрутство, загалом і за змістом вищевказаних норм, вони є спеціальними щодо загальних, установлених ЦК України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ці норми передбачають додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом. Передбачені спеціальні підстави заявлення вимог про визнання правочинів недійсними і спростування майнових дій та особливі наслідки задоволення вимог, заявлених в порядку норм законодавства про банкрутство.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника, кредитор (інші особи) зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, отримане від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Вказана процедура спрямована на повернення до складу конкурсної маси відчужених за такими правочинами активів. Можливість оспорення та спростування майнових дій боржника насамперед необхідна для забезпечення зберігання майна боржника в інтересах конкурсних кредиторів.

Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах, зокрема, Кодексом про банкрутство.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа, зокрема, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Нормами Цивільного кодексу та Кодексу про банкрутство визначено підстави визнання недійсними договорів та саме правочинів боржника.

Оскільки, період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, нормами Кодексу про банкрутство встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Кодексі про банкрутство строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведених норм.

Таким чином, підлягають перевірці судом обставини укладення оспорюваного договору на наявність ознаки, визначеної ст. 42 Кодексу про банкрутство.

Згідно з заявою, розпорядником майна визначено наступну підставу для визнання договору недійсним: боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство здійснив безоплатне відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог. При цьому, в момент виконання зобов`язання майна боржника було недостатньо для задоволення вимог кредитора.

Як встановлено судом вище, 09.07.2021 між ТОВ "Яворина-Трейдінг" в особі ОСОБА_5 (надалі - продавець) та ТОВ "Яворина Едванс" в особі ОСОБА_6 (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2021/2670150.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.02.2022 за заявою кредитора - ОСОБА_1 відкрито провадження у справі № 927/149/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг"; визнано грошові вимоги кредитора - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у сумі 855 162,00грн основного боргу (4 черга), 24 810,00грн судового збору та 58 500,00грн авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга ).

Станом на день прийняття рішення ОСОБА_1 є єдиним кредитором у справі, якого визнано судом.

Із ухвали суду від 17.02.2022 випливає, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 виникли на підставі рішення Господарського суду Київської області від 16.06.2021 у справі №911/2778/19, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2021, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" на користь ОСОБА_1 842 400,00грн вартості частки у статутному капіталі товариства та судові витрати 12636,00грн судового збору, 126,36грн витрат на оплату комісії зі сплати судового збору.

У постанові Господарського суду Чернігівської області від 03.08.2022 у справі № 927/149/22 також встановлено:

- "Згідно з даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності станом на 31.12.2021 підприємство має в активах 678,90 тис. грн., в пасивах: 678,90 тис. грн; чистий збиток склав - 5,80 тис. грн.

- "Відповідно до Звіту за результатами проведеного аналізу від 20.07.2022 складено висновки та рекомендації щодо подальшого розвитку підприємства, а саме, що:

- "… вбачаються ознаки дій з доведення до банкрутства, оскільки аналіз фінансової звітності ТОВ "Яворина-Трейдінг" показав, що станом на 31.12.2021 відбулись значні зміни показників забезпечення зобов`язання боржника всіма його активами, забезпечення зобов`язання боржника його оборотними активами та розміру чистих активів - у бік зменшення. Також керівними особами товариства було здійснено відчуження необоротних активів та не було вчинено дій, спрямованих для здійснення дебіторської заборгованості;

- вбачаються ознаки дій з приховування банкрутства, оскільки під час проведення аналізу встановлено подання товариством в бухгалтерському балансі недостовірних відомостей про кредиторську заборгованість…".

Тобто, на дату укладання спірного правочину майна боржника було недостатньо для задоволення вимог кредитора.

При цьому суд зазначає, що в постанові від 28.11.2019 у справі №910/8357/18 Верховний Суд акцентував увагу на тому, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (п. 68 постанови).

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (аналогічна правова позиція викладена у постановах КГС ВС від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17)).

Згідно зі статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Із змісту договору вбачається, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір від 09.07.2021 підписаний зі сторони ТОВ "Яворина-Трейдінг" ОСОБА_5 , зі сторони ТОВ "Яворина Едванс" - ОСОБА_6 .

Щодо повноважень вказаних осіб на підписання договору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Згідно зі Статутом ТОВ "Яворина-Трейдінг" (код ЄДРПОУ - 32505077), затвердженого Протоколом загальних зборів учасників Товариства від 15.10.2019 №15/10 (далі - Статут), Товариство діє у відповідності до Господарського кодексу України, Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", "Про зовнішньоекономічну діяльність" та інших законодавчих актів України, а також цього Статуту, який є його єдиним установчим документом.

Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (п. 13 Статуту).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Яворина-Трейдінг" з 12.08.2019 керівник - Балінська О.В .

Згідно з протоколом №09/07 від 09.07.2021 Загальних зборів учасників ТОВ "Яворина-Трейдінг" на порядку денному розглядалися питання, зокрема, про зняття з обліку та подальшу перереєстрацію, у зв`язку з продажем автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 , який знаходиться на балансі ТОВ "Яворина-Трейдінг"; про призначення відповідальної особи за перереєстрацію та реалізацію вищезазначеного транспортного засобу. На зборах вирішено: перереєструвати автомобіль FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 , який знаходиться на балансі ТОВ "Яворина-Трейдінг", у зв`язку з продажем; відповідальною особою за перереєстрацію та реалізацію вищезазначеного транспортного засобу призначити ОСОБА_5 .

На підставі Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ "Яворина-Трейдінг" №09/07 від 09.07.2021, ТОВ "Яворина-Трейдінг" видано наказ №7 від 09.07.2021 про перереєстрацію та реалізацію транспортного засобу FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 та призначено відповідальною особою за перереєстрацію - ОСОБА_5 .

ТОВ "Яворина-Трейдінг" видано довіреність від 09.07.2021 гр. ОСОБА_5 на виконання наступних правочинів відносно транспортного засобу FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 , 2018 року випуску:

1. Керувати вищезазначеним автомобілем під час виконання наведених в даній довіреності повноважень;

2. Представляти інтереси ТОВ "Яворина-Трейдінг" в ТСЦ МВС №3245 РСЦ МВС в Київській області для перереєстрації у зв`язку з продажем вищезазначеного автомобіля. Оформлювати необхідні для цього документи.

3. Оплачувати необхідні платежі.

Згідно зі Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" (), затвердженого Протоколом загальних зборів засновників Товариства від 11.06.2021 №1 (далі - Статут) він регулює діяльність Товариства.

Збори учасників є вищим органом Товариства, який може вирішувати будь-які питання діяльності Товариства (п. 41 Статуту).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Яворина Едванс" керівник - Гриб Роман Андрійович .

Згідно з протоколом №01/07 від 01.07.2021 Загальних зборів засновників ТОВ "Яворина Едванс" на порядку денному розглядалися питання, зокрема, про купівлю автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 , який знаходиться на балансі ТОВ "Яворина-Трейдінг" та подальшу його реєстрацію ТСЦ МВС та постановку на баланс ТОВ "Яворина Едванс"; про призначення відповідальної особи за перереєстрацію та реалізацію вищезазначеного транспортного засобу.

На зборах вирішено: купити та зареєструвати автомобіль FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 , який знаходиться на балансі ТОВ "Яворина-Трейдінг", а також поставити на баланс ТОВ "Яворина Едванс"; призначити відповідальною особою за реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу ОСОБА_6 .

На підставі Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ "Яворина Едванс" №01/07 від 09.07.2021, ТОВ "Яворина Едванс" видано наказ №1 від 09.07.2021 про реєстрацію автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 на ТОВ "Яворина Едванс". У зв`язку з купівлею та призначено відповідальною особою за перереєстрацію - ОСОБА_6 .

ТОВ "Яворина Едванс" видано довіреність від 09.07.2021 ОСОБА_6 на виконання наступних правочинів відносно транспортного засобу FORD TRANSIT CONNECT, державний номер НОМЕР_8 , 2018 року випуску:

1. Керувати вищезазначеним автомобілем під час виконання наведених в даній довіреності повноважень;

2. Представляти інтереси ТОВ "Яворина Едванс" в ТСЦ МВС №3245 РСЦ МВС в Київській області для перереєстрації у зв`язку з продажем вищевказаного автомобіля. Оформлювати необхідні для цього документи.

3. Оплачувати необхідні платежі.

Отже, судом встановлено, що у представників сторін були повноваження на укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 09.07.2021 №3245/2021/2670150. Також встановлено, що учасники ТОВ "Яворина-Трейдінг" погодили перелік майна, яке підлягає відчуженню, погодили кандидатуру представника - ОСОБА_5 на уповноваження відповідних дій з перереєстрації та продажу майна.

Відповідно до умов спірного договору сторони погодили, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати; ціни договору - 270 779,99рн (п. 2.1, 3.1 договору).

Докази оплати вартості транспортного засобу у сумі 270 779,99грн матеріали справи не містять.

Наведене свідчить про вчинення правочину щодо відчуження спірного ТЗ явно з неправомірною та недобросовісною метою.

Суд також вважає, що не можна залишити поза увагою те, що одним із засновників ТОВ "Яворина-Трейдінг" є ОСОБА_9 , розмір частки: 105024,00, яка також є одним із кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Яворина Едванс" (відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 54). Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ "Яворина-Трейдінг" та ТОВ "Яворина Едванс".

Фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.

У законодавстві України чіткого нормативного визначення фраудаторного правочину не має, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.

Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (п 6 ч.1 ст 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Як констатує Верховний Суд у своєї постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зловживання правом - це особливий тип правопорушення, яке вчиняється правомочною особою при здійсненні нею належного їй права, пов`язаний з використанням недозволених конкретних форм у межах дозволеного їй законом загального типу поведінки.

Формулювання "зловживання правом" передбачає у собі певну суперечність. Так, особа, яка користується власним правом, має дозвіл на певну поведінку, а якщо її дія не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права (дія без права). Такі випадки трапляються, якщо особа діє недобросовісно, всупереч меті наданого їй права.

Зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється у тому, що: 1) особа (особи) використовувала використовували право на зло; 2) наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, у який потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); 3) враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а й про обсяг прав інших учасників цих правовідносин і порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах, або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (постанова КГС ВС від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), пункти 76.3, 76.5).

Критеріями, які Верховний Суд у постанові від 01.04.2020 у справі № 182/2214/16-ц називає для кваліфікації договору, як фраудаторного, є, зокрема: відчуження майна за наявності значної непогашеної заборгованості; відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості (хоча є і виключення з цього правила, головне довести, що боржник розумів, що має заборгованість і ухилявся таким чином від її сплати); майно відчужено на підставі безвідплатного правочину (з цього правила є також виключення, зокрема, якщо ціна за оплатним договором занижена тощо); майно відчужене на користь пов`язаної особи (родичу або на користь власної юридичної особи); після відчуження майна у боржника відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

У цій справі суд визнав доведеними належними та допустимими доказами обставини відчуження боржником належного йому транспортного засобу пов`язаній особі за наявності значної заборгованості (боржник знав, що має заборгованість) за відсутності належних та достатніх доказів настання реальних наслідків за цим правочином.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2021/2670150 укладений 09.07.2021 між ТОВ "Яворина-Трейдінг" () та ТОВ "Яворина Едванс" () містить ознаки, передбачені абз. 3 ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 42 КУзПБ, є фраудаторним, оскільки укладений на шкоду ОСОБА_1 , порушує його майнові права, як кредитора ТОВ "Яворина-Трейдінг", що є підставою визнання його недійсним.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 КУзПБ у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

З огляду на вказане, вимога про повернення транспортного засобу, а вразі неможливості - відшкодування його вартості є похідною від задоволеної судом вимоги про визнання недійсним договору, тому підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання Головного сервісного центру МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві () скасувати реєстраційні записи, свідоцтва про реєстрацію та номерні знаки, які видавались ТОВ "БУДІВЕЛЬНИЙ ДВІР" (код: 32773973) щодо транспортного засобу: марки СКС модель FTLWBV - 02УК, 2017 року випуску, колір - Білий, VIN НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_10 , номерний знак - НОМЕР_11 ; зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві поновити державну реєстрацію та облік транспортного засобу: марки СКС модель FTLWBV - 02УК, 2017 року випуску, колір - Білий, VIN НОМЕР_9 за ТОВ "Яворина-Трейдінг", суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", зі змінами (надалі - Порядок).

Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі (п.1).

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (п.2).

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій (п.3).

Підстави, за яких відбувається скасування державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів передбачено пунктом 40 Порядку, відповідно до якого державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема: у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу; на підставі рішення суду.

Тобто, для скасування державної реєстрації транспортного засобу відповідно до вимог законодавства є наявність відповідного судового рішення про визнання недійсним правочину, яке набрало законної сили, і не потребує встановлення окремого зобов`язання для його виконання.

Враховуючи зазначене, у разі прийняття судом рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу, вказане судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації транспортного засобу.

Водночас, суд звертає увагу, що Порядком не передбачено процедури поновлення державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу.

Отже, суд дійшов висновку, що вимога про скасування реєстраційних записів, свідоцтва про реєстрацію є передчасною та не є необхідною для ефективного відновлення прав володільця ТЗ, що є підставою для відмови.

Згідно з вимогами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Тобто, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Натомість суд констатує, що всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України жодних належних, допустимих та вірогідних доказів на спростування правових та фактичних підстав для задоволення позову відповідачем-1 суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заявником за подання даного позову до суду відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 сплачено 4 294,40грн судового збору.

За таких обставин, з відповідача-1 підлягає стягненню на користь заявника судовий збір у сумі 4 992,47грн.

Керуючись ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву задовольнити частково.

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2021/2670150 від 09.07.2021, укладений між ТОВ "Яворина-Трейдінг" () та ТОВ "Яворина Едванс" ().

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" () повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" () транспортний засіб: марки FORD модель TRANSIT CONNECT, 2018 року випуску, колір - Білий, VIN НОМЕР_3 , який був відчужений на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2021/2670150 від 09.07.2021, а в разі неможливості повернути транспортний засіб в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами на момент відшкодування;

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" () 4 294,40грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2024.

Суддя В.В. Моцьор