ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
09.04.2024 Справа №913/124/24
без виклику сторін, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.03.2024 встановлено заяву б/н від 13.03.2024 Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мальцева Володимира Івановича грошових коштів із доданими до неї документами передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Донецької області.
За наслідками розгляду заяви б/н від 13.03.2024 про видачу судового наказу, суд зазначає таке.
За приписом ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4); до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, як на підставу вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мальцева Володимира Івановича заборгованості в розмірі 106716,67 грн, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» посилається на підписання боржником анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» 26.01.2022, обґрунтовуючи виникнення означеної заборгованості внаслідок неналежного виконання боржником за таким договором приєднання грошових зобов`язань в частині повернення кредитних коштів у передбачений договором термін, а також сплати процентів у вигляді щомісячної комісії.
У якості доказів представлено суду: заява про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» б/н від 26.01.2022 з додатком №1 до неї, протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (назва файлу з підписом: Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ».pdf), розрахунок заборгованості за договором, банківські виписки по рахункам Фізичної особи-підприємця Мальцева Волдимира Івановича за період з 26.01.2022 по 15.02.2024, електронні копії: паспорт серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , довіреність на представника.
Суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам ст.150 Господарського процесуального кодексу України.
Так, в обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на порушення боржником укладеного між сторонами кредитного договору, шляхом підписання через систему інтернет-клієнт-банкінгу 26.01.2022 анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ».
На підтвердження факту існування у Фізичної особи-підприємця Мальцева Володимира Івановича вказаної заборгованості до заяви додано виписки по рахунках боржника.
Як зазначено вище, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до приписів ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Надані заявником банківські виписки, які додано до заяви б/н від 13.03.2024 про видачу судового наказу, у якості доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, належним чином не оформлені, оскільки з довіреності представника Банку, адвоката Безменко М.Є., не вбачається право на засвідчення відомостей, що містять банківські виписки.
Згідно п.43 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 (далі Положення), первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.
За приписами п.51 Положення Первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити:
1) назву документа (форми);
3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/від імені якого/якої складений документ;
4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру;
5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення;
6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.
Залежно від характеру операції та технології оброблення облікової інформації до первинних документів можуть уключатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції). Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.
Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку (п.52 Положення).
Відповідно до п.60-62 Положення клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку.
Форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:
1) номер клієнтського рахунку;
2) дату здійснення останньої (попередньої) операції;
3) дату здійснення поточної операції;
4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок;
6) сума вхідного залишку за рахунком;
7) код ID НБУ банку-кореспондента;
8) номер рахунку кореспондента;
10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);
11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку;
12) суму вихідного залишку.
Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.62 Положення).
Згідно п.63 Положення Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:
1) назву документа (форми);
3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;
4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;
5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку (п.65 Положення).
Банк зобов`язаний за власний рахунок виготовити копії первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на паперових носіях на вимогу інших учасників операцій, а також контролюючих та правоохоронних органів у межах повноважень, передбачених законами України, у разі їх складання та зберігання в електронному вигляді (п.83 Положення).
У розумінні Положення, зокрема, його пункту 95 контроль правильності оформлення документів та відображення їх в обліку виконують відповідальні виконавці.
З приведених вище виписок по рахунках не вбачається перевіряння оформлення банківських виписок належним чином, як слідує, такі засвідчено особою, з довіреності якої не вбачається права на вчинення відповідних дій від імені Банку.
Отже, такі документи не можуть бути прийняті судом, у якості належних доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Первинних документів (платіжні доручення, меморіальні ордери), у підтвердження безспірності вимог банку, заявником суду не представлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Керуючись ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:
2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України.
3.Дата підписання ухвали 09.04.2024.

Суддя О.В. Кротінова