УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 912/3604/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса)

на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Верхогляд Т. А., Іванов О. Г., Парусніков Ю. Б.

від 27.02.2024

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про стягнення судових витрат, понесених у суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2023

у справі № 912/3604/15

за позовом Приватного підприємства "Біотранспілет"

до Фермерського господарства "Юхновець"

про спонукання до виконання умов договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2023 у справі № 912/3604/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) витрат на правову допомогу залишено без розгляду.

Постановою від 04.12.2023 Центральний апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2023 у справі № 912/3604/15. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) витрат на правову допомогу задовольнив. Присудив до стягнення з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн згідно з договором № 02-09-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 02.09.2022.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про покладення на Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) судових витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2023 у справі № 912/3604/15 у розмірі 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 900,00 грн.

Додатковою постановою від 27.02.2024 Центральний апеляційний господарський суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС". Присудив до стягнення з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" судові витрати по сплаті судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 683 від 30.03.2023 у зв`язку із апеляційним оскарженням ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2023 у справі № 912/3604/15 у розмірі 2 684,00 грн, та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 900,00 грн згідно з договором № 20-02-2023/4 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.02.2023.

14 березня 2024 року Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 912/3604/15.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, зі змісту зазначеної норми вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткова постанова Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2024, що оскаржується, ухвалена внаслідок прийняття Центральним апеляційним господарським судом постанови від 04.12.2023, якою скасована ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2023 у справі № 912/3604/15.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених, зокрема, у пункті 2 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже у даному випадку при касаційному оскарженні додаткової постанови суду апеляційної інстанції, яка ухвалена внаслідок апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, скаржник зобов`язаний зазначити яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосував суд апеляційної інстанції, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушив суд апеляційної інстанції, обґрунтувати в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного судового рішення.

Поряд із цим, у касаційній скарзі Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) викладено фактичні обставини справи, процитовано деякі статті Господарського процесуального кодексу України, наведено судову практику Верховного Суду, проте не зазначено яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосував суд апеляційної інстанції, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушив суд апеляційної інстанції, а також не обґрунтовано в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного судового рішення.

Таким чином скаржником не дотримано вимоги щодо змісту касаційної скарги, встановлені частиною 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

В свою чергу, з огляду на те, що суд, як державний орган, відповідно до вимог статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими положеннями статті 308 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статті 308 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

При постановленні судового рішення суд касаційної інстанції застосовує і повноваження, передбачені статтею 308 Господарського процесуального кодексу України, і вирішує питання про розподіл судових витрат виходячи саме з прохальної частини касаційної скарги, у зв`язку з чим застосування повноважень суду безпосередньо залежить від того, які з них просить заявник касаційної скарги застосувати за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Втім подана касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає.

Всупереч вказаному, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) просить скасувати додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 912/3604/15 у повному обсязі, однак не вказує які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатом касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З огляду на викладене, касаційна скарга Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- зазначення яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосував та яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушив Центральний апеляційний господарський суд; в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного судового рішення;

- уточнення вимог касаційної скарги стосовно того які повноваження, передбачені статтею 308 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатом касаційного перегляду додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 912/3604/15.

Суд також звертає увагу скаржника, що статтею 291 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до частини 2 статті 294 Господарського процесуального кодексу України до відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Неналежне повідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 6, 174, 234, 235, 287, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 912/3604/15 залишити без руху.

2. Надати Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко