ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3663/23

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району: Турченко О.В.

від Селянського фермерського господарства "ПИНЕ": Феленко С.О.

від Міністерства оборони України: Добров Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 року, суддя в І інстанції Сулімовська М.Б., повний текст якого складено 26.01.2024 в м. Одесі

у справі: №916/3663/23

за позовом: Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району

до відповідача: Селянського фермерського господарства "ПИНЕ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерства оборони України

про розірвання договору та стягнення 976 950,00 грн

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина (КЕЧ) району звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Селянського фермерського господарства "ПИНЕ" про розірвання договору та стягнення 976950,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 27.07.2017 між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району та Селянським фермерським господарством "ПИНЕ" було укладено Договір №5-2017, з метою досягнення єдиної для обох сторін господарської мети, згідно із підпунктами 8.2.1, 8.2.2 пункту 8.2 договору, прибуток, що отримується в результаті спільної діяльності протягом розрахункового періоду, підлягає розподілу наступним чином: грошові кошти у розмірі не менше 9 % від вартості вкладу Сторони-1 перераховуються Стороні-1 та є коштами, отриманими нею від здійснення господарської діяльності; решта є прибутком Сторони-2.

В порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач здійснював господарську діяльність на земельних ділянках позивача, що підтверджується актами огляду земельних ділянок, складеними комісією у складі уповноважених осіб позивача, проте не перераховував останньому частину прибутку, що за період з листопада 2022 року по серпень 2023 року складає 976950,00 грн., які позивач просить стягнути на його користь.

Також, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору, позивач просив розірвати Договір №5-2017, укладений 27.07.2017 між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району та Селянським фермерським господарством "ПИНЕ".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 у справі №916/3663/23 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 17338,25 грн покладено на позивача; стягнуто з Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району на користь Селянського фермерського господарства "ПИНЕ" 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Місцевий господарський суд зазначив, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/1036/20 за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Селянського (фермерського) господарства "ПИНЕ" про стягнення заборгованості за Договором № 5-2017 від 27.07.2017. У рішенні Господарського суду Одеської області від 15.10.2020 і постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №916/1036/20 було зроблено висновок про те, що за своєю правовою природою Договір від 27.07.2017 № 5-2017 є договором оренди землі, якому намагались надати форму договору спільної діяльності. Отже, питання щодо правової природи укладеного між сторонами договору є дослідженим в судовому порядку в силу ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції зазначив, що надані відповідачем докази на підтвердження обставин невикористання ним земельних ділянок за Договором від 27.07.2017 №5-2017 протягом 2022-2023 років - Звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 та 2023 років №4-сг (річна), Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2022 року №37-сг, Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2023 року №37-сг, довідки Петропавлівської сільської ради ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області №176 від 04.07.2022 та №234 від 19.09.2023, податкові декларації СФГ "ПИНЕ" з плати за землю за 2022 рік від 17.02.2022 та за 2023 рік від 20.02.2023, у своїй сукупності є більш вірогідними, ніж докази, надані позивачем на їх спростування - Акти огляду земельних ділянок від 12.01.2023 та 29.05.2023 (складені в односторонньому порядку представниками позивача, тобто зацікавленою особою, без участі представника відповідача та/або сторонніх незалежних спеціалістів з відповідною кваліфікацією, фото таблиці не інформативні, не містять прив`язки до геолокації та/або межових знаків, які б дозволили ідентифікувати місцевість, не дають можливості встановити (не відображають) площі і конфігурації полів та їх частку (у пропорції), зайняту рослинами чи їх залишками).

За наведеного суд констатує, що протягом 2022-2023 проведення сільськогосподарських робіт на спірних земельних ділянках було припинено відповідачем на підставі Повідомлення позивача №2152 від 25.09.2020 про припинення таких робіт, тобто з незалежних від відповідача причин, протилежного суду не доведено, а відповідно до ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, підстави для стягнення з відповідача 976950,00 грн заборгованості відсутні.

З огляду на встановлені обставини неможливості використання відповідачем земельних ділянок за Договором від 27.07.2017 № 5-2017 з незалежних від нього причин, внаслідок прямої заборони Білгород-Дністровської КЕЧ району, викладеної в повідомленні від 25.09.2020 № 2152, СФГ "ПИНЕ" згідно із нормами частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, було звільнено від внесення плати за весь час з моменту цієї заборони, в тому числі у період з листопада 2022 року по серпень 2023 року. За наведених обставин, відсутнє будь-яке порушення з боку відповідача умов Договору від 27.07.2017 № 5-2017 щодо оплати у вказаному періоді, як необхідна підстава для його розірвання відповідно до норм частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Беручи до уваги викладене, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, та зважаючи на зазначені положення законодавства, принципи диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

09.02.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району, в якій остання просить рішення Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 у справі №916/3663/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає таке:

-матеріали актів огляду земельних ділянок від 12.01.2023 та 29.05.2023 містять роздруківки кадастрових планів усіх без винятку земельних ділянок, які залучені за договором №5-2017 від 27.07.2017 з видокремленням кожної із них відповідно до Акту обміру земельної ділянки від 27.07.2017, фіксацією геолокації проведення фотозйомки кожного об?єкта, відомістю наявності та використання земельних ділянок за станом на 01.01.2023 року, тому висновок суду щодо неналежності даного доказу є таким, що не ґрунтується на безпосередньому дослідженні всіх матеріалів справи є незаконним та необгрунтованим;

-суд першої інстанції не надав критичної правової оцінки тому факту, що відповідач не відображає у своїй фінансовій та статистичній звітності відомості про доходи отримані від господарської діяльності за договором на землях оборони (землях державної власності);

-дії відповідача є суперечливими, з огляду на те, що він під час розгляду справи заперечував, що здійснював у спірний період господарську діяльність за Договором №5-2017 від 27.07.2017 по вирощуванню сільськогосподарських культур, і одночасно підтвердив, що за платіжною інструкцією №2 від 01.04.2022 на суму 1,0 млн. грн. і банківської виписки з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 01.04.2022 сплатив кошти за існуючим договором, а також відповідно листа СФГ «ПИНЕ» від 28.06.2022 №38, в однозначній для Позивача формі гарантував «сплату фінансових зобов?язань у 2022 році протягом 30 (тридцяти робочих днів)». Але свого зобов?язання так і не виконав;

-вивчення змісту повідомлення Білгород-Дністровської КЕЧ району від 25.09.2020 року №2152 на адресу СФГ «Пине» свідчить про те, що підставою його направлення було порушення Відповідачем пунктів 8.2.1, 8.4 договору №5-2017 від 27.07.2017, за наслідками яких було надіслано претензії щодо сплати заборгованості. На виконання зазначених претензій, умов п. 8.1, 8.4 договору, Відповідачем 24.01.2020 було проведено часткову оплату за договором №5-2017 від 27.07.2017 за грудень 2019 року у сумі 10 000 грн. (виписка по рахунку Білгород-Дністровської КЕЧ району від 24.01.2020), 25.02.2020 року у сумі 4700 грн., 23.06.2020 року у сумі 3000 грн. Зазначені обставини часткового виконання договору СФГ «Пине» у 2020 році виключають наявність будь-яких припущень поза розумним сумнівом, що Відповідач не відповідає за ці обставини;

-за змістом повідомлення від 25.09.2020 у зв?язку із тим, що з боку СФГ «Пине» перед Білгород-Дністровською КЕЧ району наявна заборгованість за договором №5-2017 від 27.07.2017 року, підтверджена матеріалами господарської справи №916/1036/20 (претензії (вих.11 від 02.01.2020 р., вих.251 від 12.02.2020, вих.346 від 27.02.2020) зазначене повідомлення було попередженням про припинення всіх робіт, а не забороною проведення сільськогосподарських робіт, пов?язаних з підготовкою земельної ділянки до посівних робіт на 2020-2021 сільськогосподарський рік на площі 468 га. Таким чином на переконання Скаржника, керівник СФГ «Пине» після отримання повідомлення від 25.09.2020 Nє 2152 мав лише виконати свої зобов?язання за Договором і погасити борг;

-за наслідками (результатами) ведення спільних справ згідно п. 2.4 договору Сторони зобов?язані щоквартально проводити звірку взаєморозрахунків, однак Відповідачем у позасудовому порядку протягом 2020-2023 року актів звірок, на підставі яких інша сторона могла переконатись у відсутності результатів діяльності на земельних ділянках, залучених за договором Nє5-2017 від 27.07.2017 та фактичному припиненні використання земель, не надавались. З боку СФГ «Пине» підписано акт звірки між позивачем та відповідачем за період з січня грудня 2018 року згідно договору №5-2017 від 27.07.2017;

-відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку Відповідача щодо створення Білгород-Дністровською КЕЧ району фізичних або інших перешкод, що могло фактично унеможливити Відповідачу здійснювати у період з листопада 2022 року по серпень 2023 року діяльність по вирощуванню сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею ??468 га;

-всупереч взятих на себе договірних зобов?язань протягом всього періоду дії договору(з 2017 року і по теперішній час) у визначених законодавством звітах не відображає свою господарську діяльність з вирощування сільськогосподарської продукції на землях державної власності землях оборони (військового полігону);

-стягнення з позивача на користь Відповідача суму 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу поза розумним сумнівом є неспівмірною із ціною позову (976 950 грн), судовими витратами Позивача (судовим збором за подання позову у справі, забезпечення явки свого представника в судові засідання у приміщеннях суду) та складністю справи для Відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу Селянське фермерське господарство "ПИНЕ" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Зокрема, відповідач вказує наступне:

-правовідносини, які виникли між Позивачем і Відповідачем за спірним Договором, вже були предметом судового розгляду у справах №916/1036/20 і №916/3198/22.

-ще в 2020 році Білгород-Дністровська КЕЧ району звернулася до СФГ «ПИНЕ» із повідомленням за вих. №2152 від 25.09.2020 про припинення всіх робіт, а саме проведення сільськогосподарських робіт, пов?язаних з підготовкою земельної ділянки до посівних робіт на 2020-2021 сільськогосподарський рік на площі 468 га. Отримавши повідомлення за вих. №2152 від 25.09.2020, Відповідачем були повністю припинені будь-які роботи з використання земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур;

-вищезгадане повідомлення №2152 від 25.09.2020 вже було предметом судового розгляду у справі №916/3198/22. Зокрема, досліджуючи зміст повідомлення №2152 від 25.09.2020, Південно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 12.10.2023 у справі №916/3198/22 зазначив наступне: «Як вірно встановлено судом, Білгород-Дністровською КЕЧ району було направлено на адресу СФГ «ПИНЕ» Повідомлення від 25.09.2020 №2152, в якому вказано, що воно є попередженням про припинення всіх робіт, а саме проведення сільськогосподарських робіт, пов?язаних з підготовкою земельної ділянки до посівних робіт на 2020-2021 сільськогосподарській рік на площі 468 га. Тобто, вказане Повідомлення від 25.09.2020 №2152 є прямою забороною (вольовою дією) орендодавця (Позивача), яке підтверджує наявність факту неможливості використання відповідачем (орендарем) майна з незалежних від нього причин у спірному періоді з квітня 2021 року по жовтень 2022 року.»;

- з боку СФГ «ПИНЕ» на адресу Білгород-Дністровської КЕЧ району направлявся акт звірки взаєморозрахунків між СФГ «ПИНЕ» та Білгород-Дністровською КЕЧ району згідно договору спільної діяльності №5-2017 від 27.07.2017 станом на 31.08.2023, згідно положень якого станом на 31.08.2023 переплата СФГ «ПИНЕ» за договором №5-2017 від 27.07.2017 становить 597 278,66 грн. Цей акт звірки був отриманий Позивачем разом із відзивом на позовну заяву, натомість станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції цей акт досі не підписаний з боку Білгород-Дністровської КЕЧ району без обґрунтування причин такої бездіяльності;

- щодо проведення СФГ «ПИНЕ» 01.04.2022 оплати за договором №5- 2017 від 27.07.2017 у сумі 1 000 000,00 грн відповідач вказує, що за даними СФГ «ПИНЕ» станом на кінець 2020 року у підприємства була наявна кредиторська заборгованість перед Позивачем за договором №5-2017 від 27.07.2017 у сумі 402 721,34 грн., про що зазначено в акті звірки взаєморозрахунків між СФГ «ПИНЕ» та Білгород-Дністровською КЕЧ району згідно договору №5-2017 від 27.07.2017 станом на 31.08.2023 (період з травня по жовтень 2020 року).

-станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції переплата СФГ «ПИНЕ» за договором №5-2017 від 27.07.2017 становить 597 278,66 грн., свідченням чого слугує акт звірки взаєморозрахунків між СФГ «ПИНЕ» та Білгород-Дністровською КЕЧ району згідно договору спільної діяльності №5-2017 від 27.07.2017 станом на 31.08.2023, наявний у Позивача; вносячи оплату в сумі 1 000 000 грн відповідач мав намір погасити кредиторську заборгованість у сумі 402 721,34 грн, яка мала місце станом на кінець 2020 року та показати свою готовність до подальшої співпраці;

-сторони договору про надання правничої (правової) допомоги №14/09-23 від 14.09.2023 обумовили фіксований розмір гонорару адвоката.

До суду апеляційної інстанції від Міністерства оборони України також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій третя особа, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення повністю та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району на рішення Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 у справі №916/3663/23, призначено дану справу до розгляду на 26.03.2024 об 11:00, а в подальшому оголошено перерву в розгляді даної справи до 02.04.2024 об 11:30.

В судовому засіданні 02.04.2024 представники позивача та третьої особи наполягали на скасуванні оскаржуваного рішення з ухвалення нового про задоволення позовних вимог, представник відповідача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін. Представником позивача також було надано до суду письмовий виступ в дебатах, який був долучений до матеріалів справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2017 між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району (Сторона-1, позивач) та Селянським фермерським господарством "ПИНЕ" (Сторона-2, відповідач) було укладено Договір №5-2017, за умовами якого сторони, що є суб`єктами господарювання, з метою досягнення єдиної для обох сторін господарської мети щодо отримання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності - для Сторони-1, та одержання прибутку - для Сторони-2 від здійснення ними господарської діяльності класу 01.11 за КВЕД-2010 з вирощування сільськогосподарських культур, зобов`язались шляхом об`єднання своїх зусиль та вкладів без створення юридичної особи спільно діяти з вирощування зернових та решти, не віднесених до інших класів, культур, їх збирання, зберігання та подальшої реалізації.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що вкладом Сторони-1 у спільну діяльність є право доступу та обробки земельних ділянок загальною площею 468,00 га (згідно Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною Договору), а також ділова репутація та ділові зв`язки тощо. Вартість вкладу Сторони-1 визначається на рівні нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка станом на 01.01.2017 становить 27826,39 грн. за 1 га.

У пункті 5.2 договору визначено, що вкладом Сторони-2 у спільну діяльність є внесення грошових коштів, паливно-мастильних матеріалів, техніки, виконання робіт з обробки ґрунтів, сівби, посадки, внесення добрив та засобів захисту рослин, інших необхідних дій щодо вирощування сільськогосподарських культур, а також професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв`язки тощо.

Згідно із підпунктами 8.2.1, 8.2.2 пункту 8.2 договору, прибуток, що отримується в результаті спільної діяльності протягом розрахункового періоду, підлягає розподілу наступним чином: Грошові кошти у розмірі не менше 9 % від вартості вкладу Сторони-1 перераховуються Стороні-1 та є коштами, отриманими нею від здійснення господарської діяльності; решта є прибутком Сторони-2.

В пункті 8.4 договору визначено, що в порядку дострокового розподілу очікуваного прибутку результатів спільної діяльності у поточному році визначена згідно пункту 8.2.1 частка Сторони-1 перераховується їй Стороною-2 у розмірі 1/12 частки щомісячно у строк до 25 числа кожного місяця. За умов належного виконання зазначеного порядку розподілу Сторона-2 набуває право самостійного та на власний розсуд розпорядження рештою результатів діяльності.

Пунктом 8.5 договору передбачено, що отримані в порядку, визначеному пунктом 8.4 договору, кошти не підлягають поверненню Стороні-2 у випадку негативних результатів спільної діяльності, а також у випадку припинення договору в порядку, передбаченому пунктом 11.2 у зв`язку з відмовою Стороною-2 від участі у договорі та пунктом 11.3.

Відповідно до пунктів 11.1, 11.2 договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Договір укладений до 17.04.2024.

Згідно п.11.13 договору невиконання (неналежне виконання) Стороною 2 (СФГ «Пине») умов Договору щодо ведення спільних справ, зобов?язань із витрат та розподілу прибутку є поважною причиною в розумінні частини 2 статті 1142 Цивільного кодексу України для розірвання (та, відповідно, припинення) договору за вимогою Сторони 1 з відшкодуванням Стороні-1 реальних збитків, завданих розірванням договору.

Договір підписано сторонами без жодних зауважень, підписи скріплено печатками сторін.

Відповідно до Акту обміру земельної ділянки від 27.07.2017, комісією у складі головуючого: помічника начальника Білгород-Дністровської КЕЧ району з МТЗ - працівника ЗСУ Дробиша О.Г., та членів комісії: інженера з землекористування Білгород-Дністровської КЕЧ району працівника ЗСУ Колосової Т.П. із залученням СФГ "ПИНЕ", з метою виконання умов п.1.1 Договору проведено обмір земельної ділянки, яка залучена для вирощування сільськогосподарської продукції, на підставі Схеми земельної ділянки Тарутинського полігону, яка не входить до меж до створюваного ландшафтного заказника місцевого значення "Тарутинський степ".

Згідно вказаного Акту, затвердженого керівником СФГ "ПИНЕ" Пинтяк Р.В. та ТВО начальника Білгород-Дністровської КЕЧ району Зюськовим Д.Ю., сторонами за договором №5-2017 від 27.07.2017 було залучено до обробки поле №1 - 46,6999 га (кадастровий номер :01:002:0344), №2 - 46,1949 га (кадастровий номер :01:002:0345), №3 - 200,0 га (кадастровий номер :016:002:0343), №4 - 55,1997 га :016:002:0346) поле №5 - 118 га, у зв`язку із чим позивач зробив свій внесок з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур, насіння олійних культур, їх збирання, зберігання та подальшої реалізації.

25.09.2020 за вихідним № 2152 Білгород-Дністровською КЕЧ району було направлено на адресу СФГ "ПИНЕ" Повідомлення, в якому зазначено, що у зв`язку із тим, що з боку СФГ "ПИНЕ" перед Білгород-Дністровською КЕЧ району наявна заборгованість за Договором від 27.07.2017 №5-2017, підтверджена матеріалами господарської справи №916/1036/20, зазначене повідомлення є попередженням про припинення всіх робіт, а саме проведення сільськогосподарських робіт, пов`язаних з підготовкою земельної ділянки до посівних робіт на 2020-2021 сільськогосподарській рік на площі 468 га. (т.1 а.с.231-232).

12.01.2023 року працівниками Білгород-Дністровської КЕЧ району у складі комісії: начальник проектно-кошторисної групи працівник ЗСУ Майстро С., інженер з землекористування працівник ЗСУ Цівільова Н., інженер Білгород-Дністровської КЕЧ району Попова О., у присутності начальника юридичної служби Білгород-Дністровської КЕЧ району працівника ЗСУ Турченко О.В., проведено огляд та складено Акти огляду земельних ділянок, які використовуються СФГ "ПИНЕ" за адресою: Одеська обл., Болградський р-н. (за межами населених пунктів), військове містечко №11, а саме ділянок з кадастровими номерами :01:002:0344, :01:002:0345, :01:002:0343, :01:002:0346, а також земельної ділянки №5 (без зазначення кадастрового номеру) (т.1 а.с.96-116).

За результатами огляду встановлено, що на земельних ділянках проведено осінні агротехнічні заходи з обробітку ґрунту з подальшим посівом зернової озимої сільськогосподарської культури (пшениця), про що свідчать сходи пшениці висотою приблизно до 5 см., засіяні звичайним рядковим способом.

Також, 29.05.2023 комісією у складі начальника проектно-кошторисної групи працівника ЗСУ Майстро С., інженера з землекористування працівника ЗСУ Цівільової Н., інженера Білгород-Дністровської КЕЧ району Попової О., у присутності начальника юридичної служби Білгород-Дністровської КЕЧ району працівника ЗСУ Турченко О.В., проведено огляд вищезазначених земельних ділянок та складено Акти огляду, відповідно до яких на момент огляду на земельній ділянці зростає сільськогосподарська культура (пшениця), засіяна механічним способом із заданою густотою, про що свідчить велика щільність та наявність міжряддя. Кількість стеблів у кущі від 8 до 15, їх висота 80-90 см, мають добре сформований колос. На полі наявні сліди техніки (протектори шин), що свідчить про проведення агротехнічних робіт з захисту рослин (т.1 а.с.124-148).

В актах вказано, що для участі в роботі комісії було запрошено керівника СФГ "ПИНЕ", про що він попереджений (лист №568 від 23.05.2023), останній не з`явився.

Матеріали справи містять копію листа від 23.05.2023 №568, з доказами його направлення відповідачу та доказами повернення на адресу позивача з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.1 а.с.53-55).

14.07.2023 за вих.№14/07 та 01.09.2023 за вих.№01/09 (т.1 а.с.234-239), відповідач звертався до позивача з клопотаннями про відновлення з 01.08.2023 та 01.09.2023, відповідно, доступу до земельних ділянок згідно Договору №5-2017 від 27.07.2017 загальною площею 468 га.

Листом від 18.08.2023 №1003 (т.1 а.с.240-241) Білгород-Дністровська КЕЧ повідомила відповідача, що вважає, що відсутні підстави для подальших договірних відносин між сторонами, що є підставою для розірвання договору та стягнення заборгованості з квітня 2021 року по серпень 2023 року за фактичне використання земельних ділянок за Договором №5-2017 від 27.07.2017 в сумі 2 904 800,00 грн. внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань. Також позивач зауважив, що діяльність на землях оборони, залучених за Договором №5-2017 від 27.07.2017 з вирощування зернових та решти сільськогосподарських культур, їх збирання та подальша реалізація можлива виключно за умов сплати наявної заборгованості за фактичне використання земель у сумі 2904800,00 грн.

До вказаного листа було додано примірник підписаної керівником позивача Додаткової угоди про розірвання Договору №5-2017 від 27.07.2017 (т.1 а.с.242).

Як зазначив позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач здійснював господарську діяльність на земельних ділянках позивача, проте не перераховував останньому частину прибутку, що за період з листопада 2022 року по серпень 2023 року складає 976 950 грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою про стягнення 976 950 грн та розірвання договору №5-2017, укладеного 27.07.2017 між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району та Селянським фермерським господарством "ПИНЕ".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2, 3 ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до вимог ст.13 Земельного кодексу України, ст.9, 14 Закону України "Про Збройні Сили України" землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, а вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, зокрема земельних ділянок, відносяться до повноважень Кабінету Miністрів України.

У відповідності до ч. 1, 4 ст.77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України "Про використання земель оборони" визначено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі - військові частини).

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони" військові частини зобов`язані використовувати надані їм земельні ділянки відповідно до вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про використання земель оборони" визначено, що військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.

Отже системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для цілей одержання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності, військові частини (установи) вправі здійснювати господарську діяльність, у тому числі шляхом укладення з фізичними і юридичними особами відповідних договорів з вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, наданих військовим частинам у постійне користування.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Згідно п.11.13 договору невиконання (неналежне виконання) Стороною 2 (СФГ «Пине») умов Договору щодо ведення спільних справ, зобов?язань із витрат та розподілу прибутку є поважною причиною в розумінні частини 2 статті 1142 Цивільного кодексу України для розірвання (та, відповідно, припинення) договору за вимогою Сторони 1 з відшкодуванням Стороні-1 реальних збитків, завданих розірванням договору.

Судова колегія зазначає, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №910/7013/20.

Так, правові відносини Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району та Селянського фермерського господарства "ПИНЕ" неодноразово були предметом розгляду в господарських судах.

05.03.2019 Господарським судом Одеської області винесено рішення, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 та постановою Верховного Суду від 20.08.2019 у справі №916/1533/18 про відмову у задоволенні позову Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Селянського фермерського господарства "Пине" про розірвання договору та стягнення пені у розмірі 57 907,69 грн.

Так, при розгляді справи №916/1533/18 позивач зазначав про заборгованість відповідача за період січень-липень 2018 року у зв`язку з неналежним виконанням договору в частині своєчасної сплати.

Предметом позову у цій справі було стягнення суми пені та розірвання договору у зв`язку з фактом систематичного невиконання Селянським фермерським господарством "Пине" договірних зобов`язань, відсутністю оплати за Договором у сумі 1 000 000 грн, що свідчить про порушення пункту 8.4 Договору та положень частини другої статті 180 Господарського кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що станом на час звернення з позовом у цій справі пеня у розмірі 57 907,69 грн сплачена Відповідачем у повному обсязі шляхом зарахування, а також мала місце часткова переплата за серпень 2018 року, отже Позивач повністю отримав те, на що розраховував при укладенні Договору, що виключає підстави для задоволення позову про розірвання Договору.

При цьому, в пункті 7.3. постанови Верховного Суду від 20.08.2019 у справі №916/1533/18 визначено, що протягом певного часу зі сторони Господарства дійсно мала місце несвоєчасна оплата платежів за договором.

15.10.2020 Господарським судом Одеської області винесено рішення, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі №916/1036/20 про відмову у задоволенні позову Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Селянського фермерського господарства "Пине" про стягнення 486 963,50 грн.

Предметом позову у цій справі було стягнення заборгованості за період 2019-2020 рр. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині своєчасного та в повному обсязі перерахування прибутку від результатів спільної діяльності у 2019-2020 рр. розмірі частки, та як наслідок, виникнення у останнього заборгованості, на яку позивачем нараховано пеню, інфляційні збитки та 3% річних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди дійшли висновку про те, що між сторонами не виникло правовідносин, притаманних для спільної діяльності, а взаємовідносини щодо оренди землі не оформлені належним чином відповідно до вимог діючого законодавства, а тому дослідження та з`ясування питання фактичного перерахування коштів між сторонами на предмет наявності чи відсутності прострочки з оплати є недоцільним.

15.06.2023 Господарським судом Одеської області винесено рішення, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 у справі №916/3198/22 про відмову у задоволенні позову Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Селянського фермерського господарства "Пине" про стягнення 1 927 850,00 грн збитків та розірвання договору.

Предметом позову у цій справі було стягнення збитків у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем упродовж квітня 2021 року-жовтня 2022 року умов укладеного договору, внаслідок чого він несе збитки, пов`язані зі сплатою земельного податку за земельну ділянку, яка погоджена сторонами у спірному договорі. Також про факт порушення пунктів 8.2.1, 8.4 договору від 27.07.2017 в частині дострокового розподілу очікуваного прибутку результатів спільної діяльності. За твердженням позивача, між сторонами у справі згідно зі спірним договором виникли правовідносини щодо фактичного користування відповідачем земельною ділянкою без укладеного договору оренди землі, які за своїм змістом є кондикційними; внаслідок діяльності відповідача з вирощування сільськогосподарських культур без належної правової підстави у період із квітня 2021 року по жовтень 2022 року у відповідача є приріст майна як набувача у зв`язку із порушенням прав КЕЧ у сумі 1 927 850,00 грн з посиланням на положення статей 22, 202, 509, 526, 538, 626, 628, 651, 1212 Цивільного кодексу України, статей 77, 152 Земельного кодексу України, статті 147 Господарського кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині розірвання договору від 27.07.2017, суд, зазначив про обставини неможливості використання відповідачем земельних ділянок за таким договором з незалежних від нього причин внаслідок прямої заборони КЕЧ в повідомленні від 25.09.2020 № 2152, а тому дійшов висновку, що відповідач згідно із нормами частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України звільняється від внесення плати за весь час із моменту цієї заборони, зокрема, у період із квітня 2021 року по жовтень 2022 року. Також зазначив, що обставини наявності договірних відносин між сторонами, є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків, заявленої позивачем із посиланням на користування земельними ділянками без належної правової підстави. Разом із тим суд у наведеному випадку вважав за необхідне надати оцінку елементам складу цивільного (господарського) правопорушення, наявність яких є необхідною для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків.

Проаналізувавши вищенаведені справи господарських судів за позовами Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Селянського фермерського господарства "Пине", судова колегія звертає увагу, що позивач неодноразово упродовж 2018- 2022 років звертався з позовами щодо стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням Селянським фермерським господарством "Пине" умов договору №5-2017 від 27.07.2017.

Так, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні по даній справі, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що протягом 2022-2023 проведення сільськогосподарських робіт на спірних земельних ділянках було припинено відповідачем на підставі Повідомлення позивача №2152 від 25.09.2020 про припинення таких робіт, тобто з незалежних від відповідача причин, протилежного суду не доведено. Невикористання СФГ "ПИНЕ" земельних ділянок позивача загальною площею 468 га підтверджено наданими до суду доказами.

З огляду на встановлені обставини неможливості використання відповідачем земельних ділянок за Договором від 27.07.2017 № 5-2017 з незалежних від нього причин, внаслідок прямої заборони Білгород-Дністровської КЕЧ району, викладеної в Повідомленні від 25.09.2020 № 2152, СФГ "ПИНЕ" згідно із нормами частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, було звільнено від внесення плати за весь час з моменту цієї заборони, в тому числі у період з листопада 2022 року по серпень 2023 року, суд дійшов висновку, що відсутнє будь-яке порушення з боку відповідача умов Договору від 27.07.2017 № 5-2017 щодо оплати у вказаному періоді, як необхідна підстава для його розірвання відповідно до норм частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Судова колегія не погоджується з такими висновками сулу першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Отже, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Такий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №916/5073/15, від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010).

Колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи відсутнє рішення суду щодо визнання недійсним договору №5-2017 від 27.07.2017. Отже, наразі спірний договір є чинним, тому в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору про спільну діяльність.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пункту 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

У постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 922/2013/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати, абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших господарських справах.

Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

А тому, не зважаючи на висновки, наведені у вищенаведених судових рішеннях, суд зобов`язаний самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду, зокрема і щодо оцінки умов договору, на підставі яких виникли спірні зобов`язання та встановлення факту використання відповідачем спірних земельних ділянок.

Проаналізувавши Повідомлення Білгород-Дністровської КЕЧ району №2152 від 25.09.2020 про припинення таких робіт, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту наведеного Повідомлення Білгород-Дністровської КЕЧ району №2152 від 25.09.2020 вбачається, мовою оригіналу:

«У зв?язку із порушенням СФГ «Пине» пунктів 8.2.1, 8.4 договору №5-2017 від 27.07.2017 в частині розподілу очікуваного прибутку результатів спільної діяльності Білгород-Дністровською КЕЧ району було надіслано претензії (вих.11 від 02.01.2020 р. сплати заборгованості за грудень місяць 2019р. в сумі 87 326,34 грн., у зв?язку із збільшенням заборгованості на суму 97695 грн. у січні 2020 р. на адресу відповідача направлена претензія на суму 175021,34 грн. (вих.251 від 12.02.2020), а також у лютому 2020 р. - претензія (вих. 346 від 27.02.2020) про сплату заборгованості за договором за період грудень 2019 року - лютий 2020р. на суму 272716,34 грн щодо неналежного виконання п. 8.4 Договору.

На виконання зазначених претензій, умов п. 8.1, 8.4 договору, Відповідачем 24.01.2020 було проведено часткову оплату за договором №5-2017 від 27.07.2017 за грудень 2019 року у сумі 10 000 грн., (виписка по рахунку Білгород-Дністровської КЕЧ району від 24.01.2020) , 25.02.2020 року у сумі 4700 грн., 23.06.2020 року у сумі 3000 грн.

В Господарському суді Одеської області в рамках провадження №916/1036/20 перебуває позовна заява Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до селянського фермерського господарства «Пине» спрямована до суду за вих.№568 від 08.04.2020 з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог про стягнення 486963,5грн., що складається з сум заборгованості, а саме 463406,34 грн. за невиконання зобов?язань розподілу прибутку результатів спільної діяльності, пені в сумі 18 625,43грн, 2 318,78 грн. інфляційних збитків, 2 612,95 грн. - 3% річних за невиконання зобов?язань за договором №5-2017 від 27.07.2017р.

Враховуючи викладене на підставі п.11.13 розділу 11 Договору Білгород-Дністровська КЕЧ району розцінює зазначену вище заборгованість як невиконання (неналежне виконання) Стороною 2 його умов щодо ведення спільних справ, зобов?язань із витрат та розподілу прибутку, що є поважною причиною в розумінні частини 2 статті 1142 Цивільного кодексу України для розірвання (та, відповідно, припинення) договору.

У зв?язку із тим, що з боку СФГ «Пине» перед Білгород-Дністровською КЕЧ району наявна заборгованість за договором №5-2017 від 27.07.2017 року, підтверджена матеріалами господарської справи №916/1036/20, зазначене повідомлення є попередженням про припинення всіх робіт, а саме проведення сільськогосподарських робіт, пов?язаних з підготовкою земельної ділянки до посівних робіт на 2020-2021 сільськогосподарський рік на площі 468 га».

Зміст вказаного повідомлення Білгород-Дністровської КЕЧ району від 25.09.2020 №2152 на адресу СФГ «Пине» свідчить про те, що підставою його направлення було саме порушення Відповідачем пунктів 8.2.1, 8.4 договору №5-2017 від 27.07.2017 щодо розподілу прибутку, що отримується в результаті спільної діяльності протягом розрахункового періоду, за наслідками яких було надіслано претензії від 02.01.2020 щодо тривалої несплати заборгованості щодо розподілу прибутку.

Колегія суддів вважає, що зазначене Повідомлення Білгород-Дністровської КЕЧ району від 25.09.2020 №2152 не містить жодної заборони для СФГ «Пине» щодо проведення сільськогосподарських робіт, пов`язаних з підготовкою земельної ділянки до посівних робіт на площі 468 га, а фактично містить лише попередження про припинення всіх робіт у зв`язку з невиконанням СФГ «Пине» взятих на себе договірних зобов`язань, що призвело до утворення значної суми заборгованості та її щомісячного зростання.

Як вже зазначалося вище, у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №922/2013/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати, абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач був обмежений у доступі до відведених останньому земельних ділянок загальної площі 468 га, чи безпосередню неможливість використовувати передані відповідачу земельні ділянки для проведення сільськогосподарських робіт, знаходитись на вказаній земельній ділянці, тощо.

На обгрунтування неможливості використання відповідачем спірної земельної ділянки площею 468 га місцевий господарський суд послався на листи відповідача про відновлення доступу до земельних ділянок.

Однак, дані листи від 14.07.2023 та 01.09.2023 про відновлення доступу до земельних ділянок згідно Договору №5-2017 від 27.07.2017, загальною площею 468 га, не є доказом обмеженння у доступі до відведених відповідачу земельних ділянок загальної площі 468 га.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані листи датовані 14.07.2023 та 01.09.2023, тобто після трьох років з дня складання та відправлення позивачем Повідомлення-попередження від 25.09.2020 №2152.

Матеріали справи містять відповідь на вказані листи відповідача від 18.08.2023 №1003 (т.1 а.с.240-241), в якій Білгород-Дністровська КЕЧ повідомила, що попре встановлені факти проведення сільськогосподарських робіт у 2022-2023 роках на землях оборони за Договором №5-2017 від 27.07.2017 відповідач умови договору в частині оплати не виконує та ігнорує запрошення щодо проведення спільних заходів огляду земельних ділянок. Фактично СФГ «Пине» протягом сільськогосподарських 2021-2023 років використовує земельні ділянки, але не виконує взяті на себе зобов`язання за договором №5-2017 від 27.07.2017 в частині проведення розрахунків, у період 2021-2022 на суму 1 927 350 грн, з листопада 2022 р. по серпень 2023 року в сумі 976 950 грн.

Відповідач не звертався до позивача з вимогою щодо дострокового розірвання договору або внесення змін до умов договору в частині вирішення питання розподілу прибутку або використання земельної ділянки у зв`язку з обмеженням доступу до земельних ділянок.

Навпаки, листом Білгород-Дністровської КЕЧ району від 18.08.2023 №1003 було додано примірник Додаткової угоди про розірвання Договору №5-2017 від 27.07.2017 (т.1 а.с.242), однак відповідачем Додаткова угода про розірвання Договору №5-2017 від 27.07.2017 не підписана, відповіді на вказаний лист не надано.

Крім того, матеріали справи містять копію платіжної інструкції №2 від 01.04.2022, за якою відповідач перерахував позивачу 1 000 000,00 грн щодо сплати послуг зі спільної діяльності згідно договору спільного обробітку земель оборони №5-2017 від 27.07.2017 без ПДВ (т.1, а.с.233).

Тобто після шести місяців з дня повідомлення відповідача листом від 25.09.2020 року №2152 про попередження про припинення робіт до оплати заборгованості, відповідач, зазначаючи про факт невикористання спірних земельних ділянок, проводить оплату в розмірі 1 000 000 грн на рахунок позивача за спірним договором №5-2017 від 27.07.2017.

На переконання судової колегії, вказане свідчить про суперечливу поведінку відповідача у доказуванні своєї позиції щодо обставин справи щодо неможливості використання земельних ділянок у зв`язку з забороною у повідомленні від 25.09.2020 року №2152.

З цього приводу, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 904/3614/20).

При цьому, здійснивши платіж у сумі 1 000 000,00 грн щодо сплати послуг зі спільної діяльності згідно договору спільного обробітку земель оборони №5-2017 від 27.07.2017 відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання спірного договору та підтвердження щодо виконання його умов.

Судова колегія вважає, що матеріалами справи підтверджений факт використання відповідачем спірних земельних ділянок позивача, загальною площею 468 га, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2023 року працівниками Білгород-Дністровської КЕЧ району у складі комісії: начальник проектно-кошторисної групи працівник ЗСУ Майстро С., інженер з землекористування працівник ЗСУ Цівільова Н., інженер Білгород-Дністровської КЕЧ району Попова О., у присутності начальника юридичної служби Білгород-Дністровської КЕЧ району працівника ЗСУ Турченко О.В., проведено огляд та складено Акти огляду земельних ділянок, які використовуються СФГ "ПИНЕ" за адресою: Одеська обл., Болградський р-н. (за межами населених пунктів), військове містечко №11, а саме ділянок з кадастровими номерами :01:002:0344, :01:002:0345, :01:002:0343, :01:002:0346, а також земельної ділянки №5 (без зазначення кадастрового номеру) (т.1 а.с.96-116).

За результатами огляду встановлено, що на земельних ділянках проведено осінні агротехнічні заходи з обробітку ґрунту з подальшим посівом зернової озимої сільськогосподарської культури (пшениця), про що свідчать сходи пшениці висотою приблизно до 5 см., засіяні звичайним рядковим способом. До вказаних актів позивачем додано відповідні фото таблиці

Також, 29.05.2023 комісією у складі начальника проектно-кошторисної групи працівника ЗСУ Майстро С., інженера з землекористування працівника ЗСУ Цівільової Н., інженера Білгород-Дністровської КЕЧ району Попової О., у присутності начальника юридичної служби Білгород-Дністровської КЕЧ району працівника ЗСУ Турченко О.В., проведено огляд вищезазначених земельних ділянок та складено Акти огляду, відповідно до яких на момент огляду на земельній ділянці зростає сільськогосподарська культура (пшениця), засіяна механічним способом із заданою густотою, про що свідчить велика щільність та наявність міжряддя. Кількість стеблів у кущі від 8 до 15, їх висота 80-90 см, мають добре сформований колос. На полі наявні сліди техніки (протектори шин), що свідчить про проведення агротехнічних робіт з захисту рослин (т.1 а.с.124-148).

Матеріали актів огляду земельних ділянок від 12.01.2023 та 29.05.2023 зазначених вище містять роздруківки кадастрових планів усіх без винятку земельних ділянок, які залучені за договором №5-2017 від 27.07.2017 з видокремленням кожної із них відповідно до Акту обміру земельної ділянки від 27.07.2017, фіксацією геолокації проведення фотозйомки кожного об?єкта (лівому нижньому куті фото таблиць земельних ділянок), відомістю наявності та використання земельних ділянок за станом на 01.01.2023 року, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо відсутності відомостей стосовноприв`язки до геолокації.

Також, в означених актах вказано, що для участі в роботі комісії було запрошено керівника СФГ "ПИНЕ", про що він був заздалегідь попереджений (лист №568 від 23.05.2023), однак так і не з`явився.

Матеріали справи містять копію листа від 23.05.2023 №568, в якій позивач повідомляє відповідача про те, що останньому необхідно прибути 29.05.2023 для участі в огляді земельних ділянок щодо стану виконання умов договору (т.1 а.с.53-55).

Лист за вих.№568 від 23.05.2023 відправлено 23.05.2023 10:56 з електронної поштової скриньки КЕЧ району на електронну поштову скриньку відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка використовувалась СФГ «Пине» для листування з Позивачем у справі за для ведення перемовин за договором №5-2017 від 27.07.2017

Окрім того зазначене повідомлення КЕЧ району 24.05.2023 р. о 10:53 було надіслано на адресу Селянського фермерського господарства «Пине» згідно експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта» 7381 та вручено адресату 25.05.2023 о 16:09, який 29.05.2023 для проведення огляду земельних ділянок не з?явився, про що зазначено в акті відстеження руху поштової кореспонденції (т.1 а.с.52).

Згідно п.11.9 Договору Сторони несуть повну відповідальність за правильність вказаних ними у цьому Договорі реквізитів та зобов?язуються своєчасно у письмової формі повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несуть ризик настання пов?язаних із ним несприятливих наслідків.

Умовами договору, зокрема, у частині визначення місцезнаходження Сторони-2 (СФГ «Пине») зазначено його юридичну адресу - Україна, 68212, Одеська область, Саратський район, с. Старосілля вул. вулиця Чапаєва, буд. 25.

3 огляду на той факт, що жодних додаткових угод до Договору №5-2017 від 27.07.2017 не укладались та повідомлень про наявні зміни юридичної адреси Відповідача ним не повідомлялись, з відкритих відомостей ЄДРПОУ та Статуту відповідача в новій редакції вбачається, що з 23.07.2019 юридичну адресу відповідача визначено як 68212, Одеська область, Саратський район, село Старосілля, вулиця Чорнова, будинок 30.

З огляду на наведене, Білгород-Дністровська КЕЧ району здійснила всі заходи щодо повідомлення відповідача про запланований огляд земельних ділянок на 29.05.2023 року за вих.№568 від 23.05.2023.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо неналежності наданих позивачем доказів щодо фактичного використання відповідачем спірних земельних ділянок за договором спростовуються матеріалами справи.

З метою встановлення власника цих посівів сільськогосподарських культур Білгоро-Дністровська КЕЧ району просило підтвердити або спростувати проведення СФГ «Пине» сільськогосподарських робіт на полях зазначених в акті обміру від 27.07.2017 до договору №5-2017 станом на 01.01.2023 і якщо так, то вказати період. Однак, відповіді на вказаний лист матеріали справи не містять.

Щодо наданих відповідачем доказів на підтвердження обставин невикористання ним земельних ділянок за Договором від 27.07.2017 №5-2017 протягом 2022-2023 років і які були враховані судом першої інстанції як належні докази в обгрунтування вказаної обставини, а саме - звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 та 2023 років №4-сг (річна), Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2022 року №37-сг, Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2023 року №37-сг, довідки Петропавлівської сільської ради ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області №176 від 04.07.2022 та №234 від 19.09.2023, податкові декларації СФГ "ПИНЕ" з плати за землю за 2022 рік від 17.02.2022 та за 2023 рік від 20.02.2023, судова колегія вказує таке.

Колегія суддів не приймає до уваги відомості зі звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 та 2023 років №4-сг (річна), звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2022 року №37-сг та звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2023 року №37-сг, адже у вказаних звітах СФГ "ПИНЕ" не відображена, також не зазначається яка саме земельна ділянка вказується у відповідних звітах, тобто неможливо ідентифікувати, чи стосуються вказані звіти спірних земельних ділянок, які були надані відповідачу у відповідності до умов договору №5-2017 від 27.07.2017, а саме: поле №1-46.6499 га. (кадастровий номер :01:002:0344). №2 - 46,1949 та (кадастровий номер :01:002:0345), №3 - 200,0 га. (кадастровий номер :01:002:0343), №4 - 55,1997 га :01:002:0346) поле №5 - 118 га.

Як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, у СФГ "ПИНЕ" окрім спірних земельних ділянок, які були надані відповідачу за договором №5-2017 від 27.07.2017, у відповідача існують інші земельні ділянки, які останній обробляє у відповідності до вимог законодавства, а тому, колегія суддів вважає, що вказані звіти не можуть вважатися належними доказами, які б могли підтверджувати факт невикористання відповідачем спірних земельних ділянок за договором №5-2017 від 27.07.2017 з огляду на їх невизначеність.

Довідка Петропавлівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області від 04.07.2022 №176 (т.2 а.с.18), в якій зазначено, що за СФГ "ПИНЕ" на території с.Старосілля, Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області згідно реєстру землекористувачів рахується 89,00 га, з них 32,44 незатребуваних паїв, судова колегія не приймає як належний доказ невикористання спірних земельних ділянок, оскільки у спірних правовідносинах земельні ділянки, які були надані відповідачу саме за договором №5-2017 від 27.07.2017 не належать Петропавлівській сільській раді, яка, відповідно, не має жодного відношення до спірних правовідносин.

Таким чином, інформація щодо того, що протягом 2022-2023 СФГ "ПИНЕ" в господарській діяльності були задіяні земельні ділянки площею 89 га та 90 га, які знаходяться на території с.Старосілля, Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не має відношення та процесуального наслідку в контексті спірних правовідносин, та не спростовує доводи позивача щодо використання СФГ "ПИНЕ" спірних земельних ділянок за договором №5-2017 від 27.07.2017.

Що стосується наданих відповідачем відомостей з податкової декларації СФГ "ПИНЕ" з плати за землю за 2022 рік від 17.02.2022, з якої вбачається, що у 2022 році у користуванні відповідача перебувало 32,44 га земельних ділянок державної і/або комунальної форми власності, а згідно податкової декларації СФГ "ПИНЕ" з плати за землю за 2023 рік від 20.02.2023, у 2023 році у користуванні відповідача перебувало 28,44 га земельних ділянок державної і/або комунальної форми власності (т.1 а.с.222-230), колегія суддів зауважує, що вказані відомості не містять відомостей щодо факту невикористання спірних земельних ділянок за договором, а лише засвідчує факт користування відповідачем земельних ділянок державної і/або комунальної форми власності, без ідентифікації спірних земельних ділянок.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

А тому, саме відповідач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини.

Між тим, як вже зазначалося вище, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку Відповідача щодо створення Білгород-Дністровською КЕЧ району фізичних або інших перешкод, що могло фактично унеможливити Відповідачу здійснювати у спірний період з листопада 2022 року по серпень 2023 року діяльність по вирощуванню сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею ??468 га у зв`язку з листом позивача №2152 від 25.09.2020 про попередження про припинення робіт у зв`язку з наявністю заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що позиваечм доведено факт використання останнім спірних земельних ділянок за період з листопада 2022 року по серпень 2023 року за договором №5-2017 від 27.07.2017.

Підпунктами 8.2.1, 8.2.2 пункту 8.2 договору визначено, що грошові кошти у розмірі не менше 9 % від вартості вкладу Сторони-1 (Позивача у справі) перераховуються Стороні-1 та є коштами, отриманими нею від здійснення господарської діяльності; решта є прибутком Сторони-2 ( Відповідача у справі).

В пункті 8.4 договору визначено, що в порядку дострокового розподілу очікуваного прибутку результатів спільної діяльності у поточному році визначена згідно пункту 8.2.1 частка Сторони-1 перераховується їй Стороною-2 у розмірі 1/12 частки щомісячно у строк до 25 числа кожного місяця. За умов належного виконання зазначеного порядку розподілу Сторона-2 набуває право самостійного та на власний розсуд розпорядження рештою результатів діяльності.

Вартість очікуваного прибутку результатів спільної діяльності Білгород-Дністровської КЕЧ району у сумі 97695 грн., належний їй від здійснення господарської діяльності за договором №5-2017, підтверджується підписаним Сторонами цього Договору актом звірки взаємних розрахунків за період січень-грудень 2018 року.

Вартість очікуваного прибутку результатів спільної діяльності Білгород-Дністровської КЕЧ району у сумі 97695 грн з 27.07.2017 (дати укладання договору) не змінювалась та не переглядалась.

Натомість відповідач за цим договором свої зобов`язання, передбачені п. 8.4 в частині розподілу очікуваного прибутку результатів діяльності у спірний період з листопада 2022 по серпень 2023 році у розмірі 1/12 частки щомісячно у строк до 25 числа кожного місяця не виконує, що не заперечується останнім.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем плати за спірний період з листопада 2022 року по серпень 2023 року, що складає 976 950 грн.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо нарахованої позивачем суми до сплати або його контррозрахунку щодо нарахованої позивачем суми.

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з Селянського фермерського господарства "ПИНЕ" на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району заборгованості за договором №5-2017 від 27.07.2017 у розмірі 976 950 грн.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Судова колегія зазначає, що неналежне виконання своїх зобов`язань Відповідачем, який взяв на себе зобов`язання здійснювати використання земельної ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції та сплачувати визначену суму позивачу безпосередньо має негативний вплив щодо отримання додаткових джерел фінансування життєдіяльності позивача, щоє істотним порушенням умов договору.

Згідно п.11.13 договору невиконання (неналежне виконання) Стороною 2 (СФГ «Пине») умов Договору щодо ведення спільних справ, зобов?язань із витрат та розподілу прибутку є поважною причиною в розумінні частини 2 статті 1142 Цивільного кодексу України для розірвання (та, відповідно, припинення) договору за вимогою Сторони 1 з відшкодуванням Стороні-1 реальних збитків, завданих розірванням договору.

Таким чином, невиконання обов`язку зі сплати за договором є порушенням умов договору, яке дає право позивачу вимагати розірвання такого договору.

Враховуючи вищенаведене, а саме встановлення факту систематичної несплати СФГ "ПИНЕ" плати за договором від 27.07.2017 № 5-2017 судом апеляційної інстанції, вказане є підставою для розірвання договору №5-2017 від 27.07.2017, укладеного між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району та Селянським фермерським господарством "ПИНЕ", у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання вказаного договору підлягають задоволенню.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Рішення Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 у справі №916/3663/23 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно частин 1, 4 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача, а витрати відповідача на правову допомогу в суді першої інстанції не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, ч.1 ст. 277, ст. 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району на рішення Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 у справі №916/3663/23 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 у справі №916/3663/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району - задовольнити.

Стягнути з Селянського фермерського господарства "ПИНЕ" на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району заборгованість у розмірі 976 950 грн.

Розірвати договір №5-2017 від 27.07.2017, укладений між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району та Селянським фермерським господарством "ПИНЕ".

Стягнути з Селянського фермерського господарства "ПИНЕ на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 17 338,25 грн та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 26 007,37 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.04.2024.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська