ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Справа № 906/1458/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Петровського Леоніда Йосиповича на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 04.01.2024, повне рішення складено 05.01.2024, у справі № 906/1458/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до Фізичної особи - підприємця Петровського Леоніда Йосиповича

про стягнення 115 942,72 грн

В листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Петровського Леоніда Йосиповича про стягнення 115 942,72 грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі № 906/1458/23 позов задоволено.

Стягнуто з ФОП Петровського Леоніда Йосиповича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 30 999,19 грн заборгованості по тілу кредиту; 84 943,53 грн заборгованості по процентах; 2 147,20 грн судового збору.

Відповідач ФОП Петровський Леонід Йосипович, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі № 906/1458/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- ТОВ "Бізнес позика" в умовах воєнного стану вирішило вести недобросовісну підприємницьку діяльність і скористатись можливістю отримати завищений прибуток за наданою послугою з кредитування, оскільки розмір нарахованих по договору процентів (який становить 50% тіла кредиту) є неспівмірним із сумою кредиту та несправедливим, що, в свою чергу, не відповідає нормам чинного законодавства;

- положення пункту 1 договору, якими встановлена процента ставка в день у розмірі 1,08049055 є незаконною, оскільки суперечать принципу добросовісності, справедливості, спрямоване на здійснення ТОВ "Бізнес позика" нечесної підприємницької діяльності, що є порушенням пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів";

- крім того ТОВ "Бізнес позика" веде недобросовісну підприємницьку діяльність і вводить клієнта в оману, вказуючи в договорі та додаткових угодах різні правила кредитування, щодо яких застосовується різне законодавство, даючи таким чином собі можливість маніпулювати законодавством в залежності від того, яке законодавство та які внутрішні правила будуть більш вигіднішими для ТОВ "Бізнес позика" щодо стягнення заборгованості в той чи інший час;

- водночас у пункті 1 договору про надання кредиту передбачено, що наданий кредит не є споживчим, в той же час у додаткових угодах № 1, 2, 3, 4, 5 вказано, що позичальник та кредитодавець домовились з дати укладання додаткової угоди застосовувати Правила надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика";

- тобто кредитодавець надав собі можливість обирати, якими правилами (щодо споживчого кредитування чи надання коштів у кредит фізичним особам - підприємцям) користуватися і при підписанні договору, на перший погляд і без детального вивчення не можливо помітити цю відмінність;

- пункт 3 договору (графік платежів) є неправомірним у зв`язку з тим, що відповідно до Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям ТОВ "Бізнес позика", у разі недостатності суми у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу - відшкодування витрат кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/ приватного виконавця, нотаріуса тощо); 2) у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту - у разі їх нарахування; 3) у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; 4) у четверту чергу - проценти за користування кредитом; 5) у п`яту чергу - сума кредиту, у той час як у пункті 3 договору вказано, що за перших два платежі по графіку сплачується тільки проценти за користування кредитом та комісія за надання кредиту, чим вводить в оману позичальника відносно суми сплати заборгованості, адже в Правилах вказано, що до будь-якого платежу відноситься частка зі сплати суми кредиту, а відповідно до графіку платежів, вказаного в пункті 3 договору, до перших двох платежів частка суми, тобто тіла кредиту, не входить взагалі;

- вимоги позивача в частині стягнення процентів є обґрунтованими частково на суму 9 049,98 грн; Відповідний розрахунок процентів, що підлягають стягненню, проведено відповідачем з урахуванням погодження сторонами у додатковій угоді № 5 загальної суми процентів, що підлягала сплаті відповідачем, визначення заборгованості зі сплати процентів станом на момент укладання додаткової угоди № 5 та з урахуванням проведених відповідачем оплат.

- позивачем у розрахунку заборгованості за кредитом вказано, що відповідачем були сплачені: тіло кредиту в сумі 79 000,81 грн, проценти в сумі 75 893,32 грн, комісія в сумі 16 500 грн;

- оскільки позивачем були нараховані відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 84 943,53 а відповідачем сплачені грошові кошти у сумі 75 893,32 грн, заборгованість відповідача зі сплати процентів за користування кредитом становить 9 049,98 грн, також і тіло кредиту заявлено до сплати 30 999 19 грн, а по факту погашено згідно із розрахунком позивача 79 000,81 грн, з огляду на що позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" в частині стягнення з ФОП Петровського Леоніда Йосиповича процентів за користування кредитом у розмірі 84 943,53 грн, підлягають частковому задоволенню у розмірі 9 049,98 грн, а тіло кредиту погашено повністю;

- отже умови договору, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог про нарахування процентів не були погоджені позичальником, а тому не є частиною кредитного договору та відсутні підстави для їх нарахування та стягнення з відповідача.

Враховуючи вищевикладене апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, у зв`язку з чим просить рішення Господарського суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі № 906/1458/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Листом № 906/1458/23/500/24 від 24.01.2024 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Житомирської області.

06.02.2024 до суду надійшли матеріали справи № 906/1458/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Петровського Леоніда Йосиповича на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі № 906/1458/23 в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи /т. 2 а.с. 16/.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Позивач ухвалу суду від 13.02.2024 про відкриття провадження у справі отримав 13.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак не скористався наданим йому правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (кредитодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Петровським Леонідом Йосиповичем (позичальник, відповідач) був укладений договір № 065405-КС-009 про надання кредиту (Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" /т. 1 а.с. 16/, а саме позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6424 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначений позичальником у анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем введено/відправлено.

Відповідно до п.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Тип кредиту: кредит.

Строк кредиту: 24 тижні.

Процентна ставка: в день 0,86516750, фіксована.

Комісія за надання кредиту: 6 000,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 40 000,00 грн.

Термін дії договору до 10.03.2022.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 87 960,00 грн.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої діяльності. Цей кредит не є споживчим.

Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 договору визначено графік платежів.

Також між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями були укладені додаткові угоди, підписані в порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п.1 додаткової угоди № 1 від 14.11.2021 /т. 1 а.с. 20/, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 14.11.2021 сума неповернутого позичальником кредиту, отриманого відповідно до договору про надання кредиту № 065405-КС-009 від 23.09.2021, становить: 7 576,17 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 983,10 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії становить: 1 068,10 грн.

У пункті 2 додаткової угоди № 1 від 14.11.2021 кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди:

2.1 Кредит збільшується на 20 000,00 грн та кредитодавець на умовах, визначених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 20 000,00 грн у строки та на умовах, викладених у договорі.

2.2 Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складатиме 27 576,17 грн.

На дату укладення додаткової угоди несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до графіку платежів (п. 6 додаткової угоди) та підлягають сплаті відповідно до графіку платежів (п. 3 додаткової угоди № 1 від 14.11.2021).

Пунктами 4, 5 додаткової угоди № 1 від 14.11.2021 визначено, що після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 27 576,17 грн (п. 1 та п. 2.1 цієї додаткової угоди); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 54 268,58 грн. Комісія за зміну умов договору: 3 000,00 грн.

Графік платежів з дати укладення додаткової угоди встановлено у п. 6 додаткової угоди № 1 від 14.11.2021.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 2 від 31.01.2022 /т. 1 а.с. 23/ кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 31.01.2022 сума неповернутого позичальником кредиту, отриманого відповідно до договору про надання кредиту № 065405-КС-009 від 23.09.2021 становить: 17 856,24 грн.

У пункті 2 додаткової угоди № 2 від 31.01.2022 кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди:

2.1 Кредит збільшується на 50 000,00 грн та кредитодавець на умовах, визначених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 50 000,00 грн у строки та на умовах, викладених у договорі.

2.2 Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складатиме 67 856,24 грн.

У пункті 3 додаткової угоди № 2 від 31.01.2022 сторонами погоджено продовжити строк кредиту на 120 днів.

Пунктами 4, 5 додаткової угоди № 2 від 31.01.2022 визначено, що після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 67 856,24 грн (п. 1 та п. 2.1 цієї додаткової угоди); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 145 162,45 грн. Комісія за зміну умов договору: 7 500,00 грн.

Графік платежів з дати укладення додаткової угоди встановлено у п. 6 додаткової угоди № 2 від 31.01.2022.

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 3 від 09.07.2022 /т. 1 а.с. 26/, заборгованість позичальника перед кредитодавцем за договором станом на 09.07.2022 становить 132 118,08 грн, що включає: суму кредиту 55 179,19 грн, проценти за користування кредитом 72 877,62 грн, комісія за надання кредиту 4 061,27 грн.

За умовами п. 4 додаткової угоди № 3 від 09.07.2022, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 3 додаткової угоди, становить: 264 597,00 грн.

У п. 5 додаткової угоди № 3 від 09.07.2022 сторони домовились встановити проценту ставку за користування кредитом в наступному розмірі:

- з 09.07.2022 до 06.08.2022 (включно) діє пільгова ставка 0,6488531% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 06.08.2022 (включно) процентна ставка становитиме 0,8651375% в день.

- з 07.08.2022 - 0,8651375% в день.

Пунктами 6,7 додаткової угоди № 3 від 09.07.2022 сторони внесли зміни до п.1 договору, погодивши термін дії договору: до 27.05.2023 та строк кредиту 612 днів.

У пункті 8 додаткової угоди № 3 від 09.07.2022 сторони встановили графік платежів для погашення заборгованості позичальника, що вказана в п. 3 цієї додаткової угоди.

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 4 від 18.08.2022 /т. 1 а.с. 32/, заборгованість позичальника перед кредитодавцем за договором станом на 18.08.2022 становить 111 601,48 грн, що включає: суму кредиту 43 089,19 грн, проценти за користування кредитом 64 451,02 грн, комісія за надання кредиту 4 061,27 грн.

За умовами п. 4 додаткової угоди № 4 від 18.08.2022 орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 3 додаткової угоди, становить: 184 882,10 грн.

У п. 5 додаткової угоди № 4 від 18.08.2022 сторони домовились встановити проценту ставку за користування кредитом в наступному розмірі:

- з 18.08.2022 до 15.09.2022 (включно) діє пільгова ставка 0,6488531% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.09.2022 (включно) процентна ставка становитиме 0,8651375% в день.

- з 16.09.2022 - 0,8651375% в день.

Пунктами 6, 7 додаткової угоди № 4 від 18.08.2022 сторони внесли зміни до п. 1 договору, погодивши термін дії договору: до 13.04.2023 та строк кредиту: 568 днів.

У пункті 8 додаткової угоди № 4 від 18.08.2022 сторони встановили графік платежів для погашення заборгованості позичальника, що вказана в п.3 цієї додаткової угоди.

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 5 від 28.10.2022 /т. 1 а.с.37/, заборгованість позичальника перед кредитодавцем за договором станом на 28.10.2022 становить 87 099,54 грн, що включає: суму кредиту 30 999,19 грн, проценти за користування кредитом 52 039,08 грн, комісія за надання кредиту 4 061,27 грн.

За умовами п. 4 додаткової угоди № 5 від 28.10.2022, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 3 додаткової угоди, становить: 128 856,22 грн.

У п. 5 додаткової угоди № 5 від 28.10.2022 сторони домовились встановити проценту ставку за користування кредитом в наступному розмірі:

- з 28.10.2022 до 25.11.2022 (включно) діє пільгова ставка 0,6488531% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 25.11.2022 (включно) процентна ставка становитиме 0,8651375% в день.

- з 26.11.2022 - 0,8651375% в день.

Пунктами 6, 7 додаткової угоди № 5 від 28.10.2022 сторони внесли зміни до п. 1 договору, погодивши термін дії договору: до 28.04.2023 та строк кредиту: 583 дні.

У пункті 8 додаткової угоди № 5 від 28.10.2022 сторони встановили графік платежів для погашення заборгованості позичальника, що вказана в п. 3 цієї додаткової угоди.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 110 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача в АТ "ПУМБ" № 5355-2802-0527-2626, яка була вказана відповідачем при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідками ТОВ ФК "Елаєнс" та квитанціями АТ "Таскомбанк" /т. 1 а.с. 46-48/.

Відповідач здійснив часткове повернення коштів за договором на загальну суму 171 394,13 грн, заборгувавши позивачу 115 942,72 грн, з яких 30 999,19 грн - прострочені платежі по тілу кредиту та 84 943,53 грн - прострочені платежі по процентах.

Відповідач розрахунки за договором у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

За результатами розгляду спору Господарський суд Житомирської області 04.01.2024 ухвалив рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 30 999,19 грн заборгованості по тілу кредиту, 84 943,53 грн заборгованості по процентах, 2 147,20 грн судового збору.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК Ураїни сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2021 між ТОВ "Бізнес Позика", як кредитодавцем, та Петровським Л.Й. , як позичальником, укладено договір про надання кредиту № 065405-КС-009 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України "Про електронну комерцію" регулює відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру (п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону)

Відповідно до ч. 1, 3, 4, статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах .

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства ( ч. 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

За змістом статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У пункті 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" надано таке визначення для терміну "електронний підпис одноразовим ідентифікатором" - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України "Про електронну комерцію" та Законом України Про електронний цифровий підпис".

Статтею 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика", які у відповідності до пункту 10 договору є його невід`ємною частиною:

- Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних заявником/позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються кредитодавцю (пункт 1.4.8);

- Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних систем кредитодавця, яка працює в форматі сайту(ів) в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле (пункт 1.4.9);

- логін особистого кабінету - номер мобільного телефону заявника/позичальника (пункт 1.4.15);

- одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що направляється заявнику/позичальнику засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації/входу в ІТС кредитодавця (пункт 1.4.17);

- особистий кабінет - сукупність захищених сторінок, що формуються заявнику/позичальнику в момент його реєстрації в ІТС, за допомогою якого заявник/позичальник здійснює повну взаємодію з кредитодавцем, має можливість укласти договір, отримувати інфомацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, зокрема графіку платежів, тощо. Доступ до особистого кабінету здійснюється заявником/позичальником після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету і одноразового ідентифікатора та має юридичне значення ідентифікації позичальника в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (пункт 1.4.18).

Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, а саме особистий кабінет позичальника https://my.bizpozyka.com/, знаходиться на офіційному сайті ТОВ "Бізнес Позика" https://bizpozyka.com/.

На підтвердження укладення договору позивач надав візуальну форму послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 065405-КС-009 від 23.09.2021, з якої вбачається, що 23.09.2021 клієнт заповнив заявку, тим самим зареєструвавшись в ІТС та створивши особистий кабінет (після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету, тобто за номером мобільного телефона, зазначеного ФОП Петровським Л.Й., і одноразового ідентифікатора), доступ до якого присутній лише у нього; ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Згідно з пунктом 5 договору позичальник (відповідач) підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

Згідно з пунктом 8 договору, підписанням цього договору позичальник (відповідач) підтверджує, що до укладання договору відповідач отримав від кредитодавця (позивача) інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Позивачем долучено Правила про надання коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика", затверджені наказом директора товариства від 22.06.2021 № 10-ОД /т. 1 а.с. 54-61/.

ТОВ "Бізнес Позика" 23.09.2021 направило ФОП Петровському Л.Й. пропозицію (оферту) укласти договір № 065405-КС-009 про надання кредиту.

23.09.2021 ФОП Петровський Л.Й. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 065405-КС-009 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" напраило ФОП Петровському Л.Й. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6424 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Тобто 23.09.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Петровським Л.Й. укладено договір № 065405-КС-009 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Крім того договір містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6424 /т. 1 а.с. 16/.

Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначені в чинному законодавстві України, у статті 12 визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вже зазначалось, 23.09.2021 ФОП Петровський Л.Й. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 065405-КС-009 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора G-6424 (направленого позичальнику на номер телефону, вказаний позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Відповідно вищевказаним підтверджується той факт, що пропозиція позивача укласти кредитний договір прийнята відповідачем, а кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором - тобто одним з дозволених законом варіантів (способів) підпису та у повній відповідності до норм статей 11, 12 та 14 Закону "Про електронну комерцію" та статті ст. 207 ЦК України.

Суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 вказав, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

З огляду на вищезазначене, належними та допустимими доказами є доведеним факт укладення ФОП Петровським Л.Й. договору № 065405-КС-009 від 23.09.2021 як позичальником, та ТОВ "Бізнес Позика", як кредитодавцем, про надання кредиту (із досягненням між його сторонами згоди по всіх його істотних умовах), в т.ч. і факт його підписання в установленому законодавством порядку (за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора "G-6424") відповідачем.

Факт надання позивачем відповідачу грошових коштів в розмірі 110 000,00 грн підтверджується довідками ТОВ ФК "Елаєнс" та квитанціями АТ "Таскомбанк" /т. 1 а.с. 46-48/.

Крім того переказ позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 110 000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується випискою АТ "ПУМБ" по рахунку за період з 23.09.2021 по 09.07.2022 /т. 1 а.с. 169-202/.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач здійснив часткове повернення коштів за договором на загальну суму 171 394,13 грн, заборгувавши позивачу 115 942,72 грн, з яких 30 999,19 грн прострочених платежів по тілу кредиту та 84 943,53 грн прострочених платежів по процентах.

Так згідно з графіком платежів (в редакції додаткової угоди № 5 від 28.10.2022), сторони домовились про те, що повернення кредиту відбувається шляхом сплати відповідачем визначеної суми щомісячно, з кінцевою датою повернення - 28.04.2023.

З матеріалів справи вбачається, що саме по вказану дату позивач здійснював нарахування процентів за кредитом.

У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив відповідач не заперечив факту отримання кредитних коштів та часткової сплати заборгованості за кредитом, тобто не заперечив факту вчинення конклюдентних дій щодо визнання договору, що є додатковим доказом на підтвердження погодження відповідачем умов укладеного договору.

Враховуючи добровільність укладення відповідачем кредитного договору з позивачем, сама лише незгода відповідача з розміром нарахованих відсотків з огляду на доведеність факту отримання ним кредитних коштів, не може бути підставою для невиконання взятих на себе зобов`язань за договором.

Натомість матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, в результаті чого за останнім утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 30 999,19 грн та 84 943,53 грн заборгованості по процентах.

Документів, що спростовували б доводи позивача або підтверджували б сплату заборгованості за отриманим кредитом, по процентах відповідач суду не надав.

Апеляційним судом перевірено розрахунок заборгованості позивача, вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги в сумі 115 942,72 грн підставні та підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про те, що він не був ознайомлений з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ТОВ "Бізнес-Позика", тарифами та паспортом споживчого кредиту та вказані документи не містять його підпису, у заяві позичальника не зазначена процентна ставка, умови договору не були погоджені позичальником, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вищезазначеними обставинами справи.

Твердження апелянта про ведення позивачем недобросовісної підприємницької діяльності, отримання завищеного прибутку, що встановлена положеннями договору процентна ставка є незаконною також відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідач не довів суду належними та допустимими доказами недобросовісності підприємницької діяльності позивача, наявності підстав для визнання незаконною умови договору, якою встановлюється процентна ставка.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги ФОП Петровського Леоніда Йосиповича не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі № 906/1458/23 відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Петровського Леоніда Йосиповича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі № 906/1458/23 залишити без змін.

3. Справу № 906/1458/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "01" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.