ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024м. ДніпроСправа № 904/363/24

за позовом Черкаської обласної прокуратури, м. Черкаси в особі Черкаської обласної ради, м. Черкаси

до 1. Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради", м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання природного газу та стягнення коштів

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

прокурор: Вороновська О.В.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Черкаська обласна прокуратура в особі Черкаської обласної ради звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради", Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" в якому просить суд:

- визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 26.01.2021, № 2 від 29.01.2021, № 3 від 04.02.2021, № 4 від 08.02.2021, № 5 від 09.02.2021, № 6 від 24.03.2021, № 7 від 31.03.2021, № 8 від 28.05.2021, № 9 від 31.05.2021, № 10 від 01.06.2021 до договору № 5 про закупівлю природного газу віл 22.01.2021, укладеного між Комунальним навчальним закладом фахової предвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" на користь Черкаської обласної ради кошти у сумі 169 991, 31 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.03.2024.

21.02.2024 від Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" надійшов відзив на позовну заяву.

04.03.2024 від Черкаської обласної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представнка позивача.

В судове засідання 04.03.2023 з`явився прокурор. Представник позивача, відповідача-1 та відповідача-2 до судового засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 04.03.2024 підготовче засідання відкладено до 20.03.2024.

Ухвалою суду від 04.03.2024 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 03.04.2024.

В підготовче засідання 03.04.2024 з`явився прокурор. Представник позивача, представник відповідача-1 та представник відповідача-2 в судове засідання не з`явились. позивач та відповідач-1 раніше подали клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Щодо повідомлення відповідача-2.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвали суду від 06.02.2024, 04.03.2024, 20.03.2024 була надіслана відповідачу-2 на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49031, м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, буд. 59.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

04.03.2024 на адресу суду повернувся направлений відповідачу-2 конверт із копією ухвали суду від 06.02.2024, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти, поштове відправлення № 372 повернено за зворотною адресою: «Закінчення встановленого терміну зберігання».

У зв`язку з викладеним, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача-2 про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В ході судового засідання 03.04.2024 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 03.04.2024 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція прокурора викладена у позовній заяві

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що при укладанні додаткових угод № 1 від 26.01.2021, № 2 від 29.01.2021, № 3 від 04.02.2021, № 4 від 08.02.2021, № 5 від 09.02.2021, № 6 від 24.03.2021, № 7 від 31.03.2021, № 8 від 28.05.2021, № 9 від 31.05.2021, № 10 від 01.06.2021 до договору № 5 про поставку природного газу від 22.01.2021 сторонами порушені вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що не відповідає принципу максимальної економії бюджетних коштів.

Позиція позивача

Позивач підтримує позовні вимоги прокурора та просить їх задовольнити.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач-1 визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як встановлено судом, Комунальним навчальним закладом фахової передвищої освіти «Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» за процедурою відкритих торгів проведено закупівлю 135 000 м. куб природного газу ДК 021:2015:09120000-6. Дата поставки: до 31 грудня 2021 року. Очікувана вартість предмета закупівлі 1 147 500 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів 17.11.2021 оприлюднено в мережі Інтернет на веб-сайті «Prozorro - публічні закупівлі» за № UA-2020-11-17-000273-а. Єдиним критерієм вибору переможця є ціна.

Участь у даній закупівлі взяли наступні учасники:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ ЕНЕРГО» з ціновою пропозицією 485 000 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМИРГАЗ ЗБУТ" з ціновою пропозицією 485 000 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ГАЗ» з ціновою пропозицією 499 500 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю з ціновою пропозицією з ціновою пропозицією 599 400 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ГРУПП ЛТД» з ціновою пропозицією 635 040 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» з ціновою пропозицією 729 000 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» - 730 400 грн.

За результатами проведення торгів переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ».

22.01.2021 між Комунальним навчальним закладом фахової передвищої освіти «Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж ім. Т. Г. Шевченка Черкаської обласної ради» (далі відповідач-1, Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (далі Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12», відповідач-2, Постачальник) було укладено договір № 5 про закупівлю природного газу (далі договір).

Відповідно до пункту 2.1 договору Постачальник зобов`язується протягом строку дії даного Договору передавати Споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: ДК 021:2015, код 09120000-6 Газове паливо (Природний газ), включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (надалі Газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати Газ на умовах даного Договору.

Споживач підтверджує, що він ознайомлений з тим, що передача Газу неможлива без замовлення відповідної потужності на відповідний обсяг газу, який належить до передачі та підписанням даного Договору надає згоду Постачальнику на замовлення (бронювання) потужності для Споживача.

Згідно з пунктом 3.1 договору, поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році у обсязі 135 000 куб. м, в тому числі виходячи із нижчезазначеного помісячного обсягу:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень25 000квітень5 900липень-жовтень11 900
лютий24 500травень450 серпень-листопад18 700
березень22 600червень350вересень450грудень25 150
72 100 6 0
ВСЬОГО за 2021: 135 00 куб. м

Сторони щомісячно, до 20-го (двадцятого) числа поточного місяця складають та підписують «Графік постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» на наступний Газовий місяць із зазначенням обсягу Газу, що планується до передачі кожної Газової доби у відповідному Газовому місяці. Щомісячні подобові «Графіки постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» подаються за формою, яка затверджується Додатком № 1 до Договору. За домовленістю Сторін, добові планові обсяги постачання відповідного Газового місяця можуть бути визначені іншим чином та не бути ідентичними (рівними) один одному.

У разі несвоєчасного складання та підписання «Графіка постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» на наступний Газовий місяць, Сторони домовились, що добові планові обсяги постачання газу відповідного Газового місяця визначаються шляхом ділення обсягу газу, планованого до постачання у відповідному Газовому місяці на кількість днів у такому Газовому місяці та вважається що даний добовий розподіл є складеним і погодженим «Графіком постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» (підпункт 3.1.1 договору).

Пунктом 5.1 договору сторони становили, що фактичний обсяг постачання Газу за даним Договором буде визначений на підставі Актів, які будуть підписуватись представниками обох Сторін по закінченню кожного Газового місяця постачання, датуватись останнім календарним днем відповідного Газового місяця постачання.

Згідно з пунктом 7.1 договору ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 5 400, 00 грн (п`ять тисяч чотириста гривень 00 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна природного газу 4 500, 00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу);

- податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 900, 00 грн (дев`ятсот гривень 00 коп).

Загальна вартість обсягу поставки складає 729 000, 00 грн (сімсот двадцять девять тисяч гривень 00 коп) з урахуванням ПДВ 121 500, 00 грн (сто двадцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп).

Ціна Договору може змінюватись протягом строку його дії (пункт 7.2 договору).

Оплата фактично спожитого Газу за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк не більше ніж 10 днів після підписання Сторонами акту приймання-передачі природного газу, що надсилається Споживачу після завершення розрахункового періоду (пункт 8.2 договору).

Відповідно до пункту 8.3 договору, датою оплати Споживачем вартості спожитого природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності є дата надходження грошових коштів на рахунок Постачальника.

Пунктом 14.2 договору сторони встановили, що внесення змiн у цей Договір чи його розiрвання допускається тiльки за згодою Сторiн, а так само у випадках, що передбачені згідно ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 р № 922-VIII (зі змінами). У разi вiдсутностi відповідної згоди заiнтересована Сторона має право звернутися до суду. Внесення змiн у цей Договір здійснюється шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Сторона Договору, яка вважає за необхiдне внести змiни у цей Договір чи розiрвати його, повинна надiслати вiдповiдну пропозицiю другiй Сторонi. Сторона Договору, яка одержала пропозицiю про внесення змiн у цей Договір або розiрвання його, у двадцятиденний строк повiдомляє другу Сторону про своє рiшення. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обгрунтування необхідності внесення таких змін договору і виражати намір Сторони, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування. Відповідь Сторони, якій адресована пропозиція щодо змін до договору, про її прийняття повинна бути повною і безумовною. В той же час, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із Сторін у разі істотного порушення Договору другою Стороною та в інших випадках, встановлених Договором або законом.

Згідно з пунктами 14.3-14.4 договору, умови договору про закупівлю не відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії; 3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; 6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 р. № 922-VIII (зі змінами).

Сторони домовились при зміні істотних умов керуватись листом Мінекономрозвитку від 11.12.2018 року №3304-04/54265-06 «Щодо розрахунку ціни на природний газ», а також аналогічною позицією Уповноваженого органу щодо застосування порядку зміни ціни на товар та його складових, якщо такий товар відноситься до ринку енергоносіїв згідно листа Мінекономрозвитку від 14.08.2019 року №3304-04/33869-06 «Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії».

Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності) або з моменту отримання факсових копій підписаного Договору (пункт 14.10 договору).

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання газу до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 15.1 договору).

За час дії договору відповідачами 1-2 до нього укладено ряд додаткових угод про зміну ціни, встановленої договором.

Додатковою угодою № 1 від 26.01.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 5 940, 00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот сорок гривень 00 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 4 950, 00 грн (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 990, 00 грн (дев`ятсот дев`яносто гривень 00 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 122 727, 27 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданих експертних висновків № Ц 1/1 та Ц-1/2 від 04.01.2021.

Додатковою угодою № 2 від 29.01.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 6 534 грн (шість тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 00 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 5 445, 00 грн (п`ять тисяч чотириста сорок п`ять гривень 00 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 089, 00 грн (тисячу вісімдесят дев`ять гривень 00 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 111 570, 25 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № Ц 1/4 та Ц-1/2 від 04.01.2021.

Додатковою угодою № 3 від 04.02.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 7 187, 40 грн (сім тисяч сто вісімдесят сім гривень 40 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 5 445, 00 грн (п`ятсот чотириста сорок п`ять гривень 00 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 197, 90 грн (тисячу сто дев`яносто сім гривень 90 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 102 100, 84 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № Ц 1/5 від 04.01.2021.

Додатковою угодою № 4 від 08.02.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 7 906, 14 грн (сім тисяч дев`ятсот шість гривень 14 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 6 588, 45 грн (шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 45 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 317, 69 грн (тисячу триста сімнадцять гривень 69 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 93 246, 35 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № Ц 5/2 від 05.01.2021.

Додатковою угодою № 5 від 09.02.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 8 696, 75 грн (вісім тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 75 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 7 247, 28 грн (сім тисяч двісті сорок сім гривень 28 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 449, 45 грн (тисячу чотириста сорок дев`ять гривень 45 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 87 831, 33 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № Ц 22/1 від 12.01.2021.

Додатковою угодою № 7 від 31.03.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 9 564, 00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривень 00 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 7 970, 00 грн (сім тисяч дев`ятсот сімдесят гривень 00 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 594, 00 грн (тисячу п`ятсот дев`яносто чотири гривень 00 коп).».

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 659/21 від 16.03.2021.

Додатковою угодою № 8 від 28.05.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 10 519, 44 грн (десять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 44 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 8 766, 20 грн (вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень 20 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 753, 24 грн (тисячу сімсот п`ятдесят три гривень 23 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 68 490, 83 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 328-1/21 від 16.04.2021.

Додатковою угодою № 9 від 31.05.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 11 570, 28 грн (одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят гривень 28 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 9 641, 90 грн (дев`ять тисяч шістсот сорок одна гривня 90 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1 928, 28 грн (тисячу дев`ятсот двадцять вісім гривень 28 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 67 119, 63 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 1086/21 від 11.05.2021

Додатковою угодою № 10 від 01.06.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 12 692, 58 грн (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 58 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 10 577, 15 грн (десять тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень 15 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 2 115, 43 грн (дві тисячі сто п`ятнадцять гривень 43 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 65 906, 23 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 328-1/21 від 16.04.2021.

Додатковою угодою № 12 від 09.07.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 13 960, 56 грн (тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 56 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 11 633, 80 грн (одинадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 80 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 2 326, 76 грн (дві тисячі триста двадцять шість гривень 76 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 64 770, 03 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 1405/21 від 23.06.2021.

Додатковою угодою № 13 від 16.07.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 15 355, 20 грн (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень 20 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 12 796, 00 грн (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто шість гривень 00 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 2 559, 20 грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 20 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 63 737, 09 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 1464/21 від 02.07.2021.

Додатковою угодою № 14 від 12.08.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 16 889, 16 грн (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 16 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 14 074, 30 грн (чотирнадцять тисяч сімдесят чотири гривень 30 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 2 814, 86 грн (дві тисячі вісімсот чотирнадцять гривень 86 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 63 433, 75 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 1718/21 від 29.07.2021.

Додатковою угодою № 15 від 30.08.2021 змінено ціну за одиницю Товару.

Викладено пункт 7.1 договору в наступній редакції:

«Ціна за 1 000 куб м природного газу на момент укладання даного договору, становить 18 493, 62 грн (вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто три гривень 62 коп) з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 15 411, 35 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста одинадцять гривень 35 коп) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 3 082, 27 грн (три тисячі вісімдесят дві гривні 27 коп).».

Обсяг постачання зменшено до 61 904, 74 куб. м.

Додаткова угода укладена на підставі наданого експертного висновку № 1894/21 від 13.08.2021.

Додатковою угодою № 16 від 25.08.2021 зменшено обсяг природного газу на 8 507, 19 куб м, на загальну суму 157 328, 74 грн.

Пункт 15.1 викладено в наступній редакції:

«Цей договір вступає в силу з моменту підписання і дії в частині постачання природного газу до 31 серпня 2021 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.».

Прокурор зазначає, що фактично внаслідок укладення вказаних додаткових угод ціна за одиницю товару зросла на 242, 5%, а обсяг товару зменшився більше ніж удвічі.

За даними ТОВ «Українська енергетична біржа» приведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України станом на 25.01.2021 (10 166, 18 грн) у порівнянні з 22.01.2021 (9 463, 80 грн) зросла на 7-8 %, а на день укладення додаткової угоди № 1, тобто 26.01.2021, дорівнювала 9 595, 93 грн (ріст на 1,4%). Вказане свідчить про порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону в частині дотримання пропорційності збільшення ціни, при укладенні вищевказаної додаткової угоди № 1.

У подальшому ціна станом на 27.01.2021, 04.02.2021, 08.02.2021 була нижчою ніж на час укладення додаткової угоди № 1 та становили відповідно 9 468, 10 грн, 8 940, 22 грн, 8 914, 26 грн.

На час укладення додаткових угод № 5, № 6 ціна на європейських хабах становила 9 471, 46 грн та 9 464, 71 грн була вищою менше 0, 1%, ніж на час укладення Договору (9 463, 80 грн).

На думку прокурора, вищезазначене свідчить про недійсність додаткових угод № 1, 2 від 29.01.2021, № 3 від 04.02.2021, № 4 від 08.02.2021, № 5 від 09.02.2021, № 6 від 24.03.2021, № 7 від 31.03.2021, № 8 від 28.05.2021, № 9 від 31.05.2021, № 10 від 01.06.2021, як такі що укладені з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

Прокурор стверджує, що відповідно до підписаних сторонами актів приймання-передачі ТОВ «Квінтіс Пром 12» поставило Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" 52, 84615 тис м3.

За результатами виконання вказаного правочину TOB «Квінтіс Пром 12» внаслідок укладення додаткових угод та збільшення внаслідок цього договірної ціни отримало 455 360 грн.

За таких обставин, внаслідок неправомірного збільшення ціни на природний газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 169 991, 31 грн.

Черкаська обласна прокуратура вважає, що вищевказані додаткові угоди, якими внесено зміни до основного Договору № 5 постачання природного газу від 22.01.2021, підлягають визнанню недійсними, а зайво сплачені грошові кошти на їх виконання поверненню, що і стало причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо представництва прокурора

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При зверненні із цим позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради ради прокурор доводив у чому саме полягає бездіяльність уповноваженого органу Черкаської обласної ради, яка будучи обізнаною про порушення інтересів держави, за наявності відповідних повноважень, не вживала належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо поновлення права територіальної громади стосовно використання коштів місцевого бюджету.

При цьому, на переконання Прокурора, останнім встановлено виключний випадок для реалізації представницьких повноважень в інтересах держави та вжиті усі можливі заходи в межах Закону України "Про прокуратуру" для захисту майнових інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Саме приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб норми процесуального закону відносять прокурора та визначають підстави участі цієї особи у господарській справі.

Так, відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст.53 ГПК України).

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Зазначена стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетентний орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Однією з підстав для представництва, є бездіяльність компетентного органу, яку прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 містяться такі правові висновки стосовно представництва прокурором держави в суді: бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк; звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення; невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо; прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим; частина 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Водночас, необхідно відзначити, аби інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм та судової практики стосовно представництва прокурором держави в суді, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 74, 77 ГПК України).

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення Прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання ч. ч. 3 - 5 ст. 53 ГПК України та ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави.

Прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Глеюватської сільської ради з огляду на таке.

Відповідно ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 5 частиною 1 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 5 Бюджетного кодексу України передбачено, що місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету, відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (пункт 3 частини 1 статті 26).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п.38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 917/341/19, від 02.02.2021 у справі № 922/1795/19, від 07.04.2021 у справі № 917/273/20.

Черкаською обласною прокуратурою 16.11.2023 повідомлено про виявлені порушення та з метою з`ясування підстав для представництво інтересів держави в суді уточнено чи буде орган звертатись з вказаним позовом до суду, у разі не вжиття заходів із зазначенням причин.

Черкаською обласною радою листом від 20.12.2023 № 01-31/1177-23 повідомлено прокурора, що у органу відсутні повноваження щодо контролю за проведенням закупівель, відповідно інформацію для проведення перевірки скеровано до Держаудитслужби.

Згідно з Статутом Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти «Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради», засновником Фахового коледжу є Черкаська обласна рада, яка в установленому чинним законодавством порядку представляє спільні інтереси територіальних громад сіл селищ, міст Черкаської області та здійснює управління суб`єктом господарювання комунальної власності.

На запит Черкаської обласної прокуратури від 25.12.2023 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області 04.01.2024, що Управлінням заходи державного фінансового контрою вказаної закупівлі не проводились та навіть у разі виявлення порушень орган не буде самостійно звертатись з вказаним позовом до суду.

Враховуючи, що присічний трирічний строк на звернення з вказаним позовом закінчується 25.01.2024, проте Черкаською обласною радою не вжито заходів представницького характеру, вказане покладає на прокурора обов`язок реалізувати свою субсидіарну функцію на захист інтересів держави.

За таких обставин, прокурором при зверненні до суду з цим позовом було дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Порушення ж інтересів держави у даному випадку полягає у неправомірній надлишковій переплаті бюджетних коштів за послуги, що були надані. Це, вочевидь, порушує інтереси держави в особі територіальної громади. Як було зазначено вище, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору.

В даному випадку наявні підстави для звернення прокурора до суду за даним позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної прокуратури.

Щодо визнання недійсними додаткових угод

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначаються Законом України "Про публічні закупівлі".

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (преамбула).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі Закон № 922-VIII) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Згідно Висновку Великої палати Верховного Суду про застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який викладено у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (провадження № 12-57гс23):

ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (п.88);

зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (п.89);

у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п.90).

В іншому випадку не досягається мета Закону №922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Відповідно до документів, отриманих з веб-порталу публічних закупівель "Рrozorro" (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-11-17-000273-а) вбачається, що ТОВ «Квінтіс Пром 12» (ТОВ «Екотехівест») в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару, згідно оспорюваних додаткових угод, надало експертні висновки Київської та Харківської торгово-промислових палат:

- від 04.01.2021 № Ц-1/1, згідно з яким вартість природного газу у листопаді 2020 (станом на 20.11.2020) року складала 5 760 грн за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ;

- від 04.01.2021 № Ц-1/2, згідно з яким вартість природного газу у грудні 2020 року (станом на 10.12.2020) складала 6 480 грн за 1 тис кубічних метрів з ПДВ;

- від 04.01.2021 № Ц-1/4, згідно з яким вартість природного газу у січні 2021 року (станом на 29.12.2020) складала 7 721, 99 грн за 1 тис кубічних метрів з ПДВ;

- від 04.01.2021 № Ц-1/5, згідно з яким вартість природного газу у січні 2021 року (станом на 30.12.2020) складала 8 105, 88 грн за 1 тис кубічних метрів з ПДВ;

- від 05.01.2021 № Ц-5/2, згідно з яким вартість природного газу у січні 2021 року (станом на 05.01.2021) складала 8 590 грн за 1 тис кубічних метрів з ПДВ;

- від 12.01.2021 № Ц-22/1, згідно з яким вартість природного газу у січні 2021 року (станом на 12.01.2021) складала 8 962 грн за 1 тис кубічних метрів з ПДВ;

- від 13.01.2021 № Ц-22/2, згідно з яким вартість природного газу у січні 2021 року (станом на 12.01.2021) складала 9 138, 59 грн за 1 тис кубічних метрів з ПДВ;

- від 16.03.2021 № 659/21, згідно з яким вартість природного газу за добу з 03.03.2021 по 15.03.2021 складала 8 399, 22 9 473, 44 грн за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ;

- від 16.04.2021 № 928-1/21, згідно з якою вартість природного газу за добу -13.04.2021 складала 10 131, 97 10 398, 05 грн за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ;

- від 11.05.2021 № 1086/21, згідно з якою вартість природного газу за добу -01.05.2021 складала 11 632, 20 11 752, 25 грн за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ;

- від 14.05.2021 № 1141/21, згідно з якою вартість природного газу за добу -13.05.2021 складала 12 716, 72 12 840, 51 грн за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ.

Вказані документи не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження коливання цін на ринку, а отже не можуть слугувати достатньою підставою для зміни істотної умови за договором № 5 від 22.01.2021 в частині підвищення ціни за одиницю товару з огляду на наступне.

Адже, вищевказані документи не містять жодних відомостей щодо динаміки ціни на природний газ, в ньому відсутній аналіз вартості ціни газу на внутрішньому ринку України, на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували саме коливання ціни природного газу на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У листах Київської та Харківської торгово-промислових палат надані середньозважені ціни, при цьому розрахунок проводився шляхом ділення загальної вартості укладених на товарній біржі "Українська енергетична біржа" угод з урахуванням ПДВ щодо купівлі-продажу даного ресурсу на суму обсягів купівлі-продажу даного ресурсу за результатами укладених угод протягом усього періоду його продажу. Варто зазначити, що у примітці до указаних документів зазначено, що цінові довідки носять виключно фактографічно-інформаційний характер та не враховують умови договорів і контрактів.

Крім того суд звертає увагу, що експертні висновки Харківської торгово-промислової палати, містять інформацію про вартість природного газу на європейських хабах (до кордону України) та стосуються зміни цін на зовнішньому (світовому) ринку на європейських хабах (TTE.CEGH GASPOOL) до кордону України, які є газорозподільчими центрами і являють собою майданчики для торгівлі газом.

Таким чином, відповідачем-2 не надано належних документів, які обґрунтовують наявність підстав для зміни ціни на природний газ у бік збільшення за період з часу укладення договору про постачання природного газу по дату укладення додаткової угоди № 1 від 26.01.2021, а також, у подальшому за аналогічні періоди між укладеними додатковими угодами № 2 від 29.01.2021, № 3 від 04.02.2021, № 4 від 08.02.2021, № 5 від 09.02.2021, № 6 від 24.03.2021, № 7 від 31.03.2021, № 8 від 28.05.2021, № 9 від 31.05.2021, № 10 від 01.06.2021.

Зокрема, наведена у долучених ТОВ "Квінтіс Пром 12" у висновках Київської та Харківської торгово-промислових палат інформація не підтверджує той факт, що у період з 22.01.2021, тобто з часу укладення основного договору постачання природного газу по 26.01.2021, тобто по дату укладення додаткової угоди №1 до договору, відбулося значне коливання ціни на ринку товарів у бік її підвищення, про яке відповідач-2 не міг знати на момент підписання договору.

Аналогічним чином, у подальшому ТОВ "Квінтіс Пром 12" не підтвердило документально, що у період між додатковими угодами № 2 від 29.01.2021, № 3 від 04.02.2021, № 4 від 08.02.2021, № 5 від 09.02.2021, № 6 від 24.03.2021, № 7 від 31.03.2021, № 8 від 28.05.2021, № 9 від 31.05.2021, № 10 від 01.06.2021 відбулося коливання ціни на ринку товарів у бік її підвищення.

З урахуванням викладеного, надані ТОВ "Квінтіс Пром 12" документи, не можуть свідчити про наявність коливання ціни природного газу протягом зазначених періодів.

Відповідно до роз`яснення Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (від 11.12.2018 № 3304-04-54265-06) міжвідомчою робочою групою було вивчено питання, що впливає на зміну ціни на ринку природного газу, як суб`єкти сфери публічних закупівель змінюють ціни в укладених договорах за результатами проведених процедур закупівель та запропоновано оптимальний підхід до порядку зміни ціни в договорах за умови волатильності ринку природного газу. Також у роз`ясненні зазначено, що об`єктивно виникає потреба в укладанні додаткових угод для коригування ціни. При цьому, визначення нової ціни може бути врегульовано за допомогою формули, яка враховує динаміку курсу ЄВРО, зміну цін на міжнародній біржі (Natural gas NCG Eur/MWh month+1) та цін на українській енергетичній біржі (УУБ):СР=РСР х Кс/Kb+(AvgNCG-NCGbas) x CV x Kc x 0,95 x 1,2+ (Avg UEEx-UEEx bas) x 0,05. При цьому, жодних подібних розрахунків відповідач-2 не надав.

Згідно публічної інформації електронних біржових торгів ТБ "Українська енергетична біржа" (https:// www.ueex) середньозважена ціна на природний газ станом на:

- 22.01.2021 8 040,59 грн за 1000 куб. м;

- 26.01.2021 8 040,77 грн за 1000 куб. м;

- 29.01.2021 8 040,77 грн за 1000 куб. м;

- 04.02.2021 8 214, 62 грн за 1000 куб. м;

- 08.02.2021 8 212, 55 грн за 1000 куб. м;

- 09.02.2021 8 212, 55 грн за 1000 куб. м;

- 24.03.2021 7 546, 99 грн за 1000 куб. м;

- 24.03.2021 7 546, 99 грн за 1000 куб. м;

- 31.03.2021 7 546, 99 грн за 1000 куб. м;

- 28.05.2021 9 403, 73 грн за 1000 куб. м;

- 31.05.2021 9 403, 73 грн за 1000 куб. м;

- 01.06.2021 12 146,75 грн за 1000 куб. м;

За інформацією, розміщеною на веб-порталі НАК "Нафтогаз України" (http://www.naftogaz.com), ціна природного газу за 1000 м3 станом на 31.12.2020 становила - 6 900 грн з ПДВ, у січні 2021 року - 7 800 грн, у лютому 2021 року - 8 760 грн, у березні - квітні 2021 року 7 980 грн, у травні - 9 300 грн.

З викладеного вбачається, що під час проведення процедури закупівлі, відповідач-2 при поданні остаточної пропозиції, свідомо занизив ціни на продукцію з метою отримання перемоги та створення несприятливих умов для учасників торгів, їх дискримінації, непрозорості, спотворення добросовісної конкуренції тощо.

Верховний Суд у постановах від 26.02.2019 № 925/683/18, від 26.03.2019 № 912/898/18, від 16.04.2019 № 915/346/19, неодноразово звертав увагу, що без належного обґрунтування, а також достатнього документального підтвердження, відсутні правові підстави для збільшення ціни товару за договором у відповідності до укладених додаткових угод і укладення таких додаткових угод є порушенням вимог п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

У свою чергу, вищевказане підтверджує відсутність коливання ціни на предмет закупівлі, а Додаткові угоди № 1-10 до договору, укладені без належного обґрунтування, достатнього документального підтвердження, а також за відсутності коливання ціни на товар, тобто в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідач-2, пропонуючи нижчу ціну, усвідомлював усі ризики щодо ефективності своєї підприємницької діяльності на весь період дії договору та не міг з самого початку орієнтуватися виключно на негайну можливість зміни ціни закупівлі у бік її збільшення.

Отже, уклавши договір на постачання природного газу від 22.01.2021 із Комунальним навчальним закладом фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" прийняло на себе зобов`язання постачати предмет закупівлі (природний газ) протягом усього періоду договору, тобто - до 31.12.2021 та підприємство усвідомлювало всі фінансові ризики такої підприємницької діяльності.

При цьому, ст. 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тож, рішення переможця про підписання договору є його добровільне волевиявлення, про те, що він згідний на умови договору, в тому числі ціну за одиницю товару на день підписання договору.

Водночас, майже відразу після укладення договору від 22.01.2021, відповіда-2 почав ініціювати питання щодо збільшення закупівельної ціни з підстав коливання ціни на ринку товарів. Указане свідчить про наявність мети переможця закупівлі не виконувати умови договору про закупівлю товарів згідно наданої пропозиції.

Такі дії відповідача-2 порушують принципи закупівель, встановлені ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", такі як: принцип максимальної економії та ефективності, добросовісної конкуренції серед учасників, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель. Так, в основі поняття "права на добросовісну конкуренцію" лежать такі фундаментальні ознаки, як добропорядність, розумність та справедливість. Публічна закупівля передбачає вільну конкуренцію серед учасників. І учасники публічної закупівлі мають забезпечити її дотримання також і на стадії виконання укладеного договору, як із переможцем закупівель. Відповідно до Конституційних принципів захисту конкуренції, держава гарантує збереження та розвиток ринкової конкуренції, недопущення зловживань монопольним становищем, забезпечення регулювання сфер державних і природних монополій, а також прийняття та реалізацію такого законодавства, яке сприяло збільшенню кількості постачальників, покупців, продавців продукції та інших осіб, що господарюють на товарних ринках України.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.02.2011 у справі №9/219-09, від 20.02.2012 у справі №6-93цс11.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, ініціювання зміни умов договору в бік збільшення закупівельної ціни на предмет закупівлі відразу після підписання договору без належних обґрунтувань коливання ціни на ринку споживчих товарів свідчить про недобросовісну конкуренцію та неправомірну поведінку переможця процедури закупівель і суперечить меті закупівель щодо здійснення її за найнижчою ціною.

Таким чином, можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Вищенаведені висновки повністю відповідають подібним правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, а також у постановах від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18 та від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Таким чином, вказане збільшення ціни сторонами шляхом укладання спірних додаткових угод до договору суперечить п.2 частині 5 статті 41 цього Закону України Про публічні закупівлі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин, стаття 215).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (частини перша, п`ята статті 216).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 908/722/20, від 29.08.2023 у справі № 909/635/22, від 27.06.2023 у справі № 916/97/21.

Крім того, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 906/743/21, від 03.08.2023 у справі № 909/654/19, від 19.10.2022 у справі №912/278/21.

З 19.04.2020 введено в дію Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель" від 19 вересня 2019 року № 114-ІХ. Додаткові угоди №№ 1-10 до договору укладенні на час дії Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції від 19.04.2020.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Законом України "Про публічні закупівлі" в редакції від 19.04.2020 не встановлювалась нікчемність правочину, у зв`язку з порушеннями положень ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині безпідставного збільшення ціни за одиницю товару.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що додаткові угоди № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 до договору суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону «Про публічні закупівлі», є оспорюваними та підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Щодо стягнення надмірно сплачених коштів

Положеннями ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений позивачу, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж". Правова позиція щодо застосування наведених правових норм у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актами за період з січня 2021 року по червень 2021 відповідач-2 поставив природній газ відповідачу-1 загальним обсягом 52, 84615 тис куб м на загальну суму 455 360, 52 грн, які повністю оплачені Комунальним навчальним закладом фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради".

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З висновку суду про недійсність додаткових угод та вищенаведених положень законодавства слідує, що зобов`язання сторін регулювалися умовами основного договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи наведене, загальна вартість отриманої кількості відповідачем-1 природного газу в кількості 52, 84615 тис куб м становить 285 369, 21 грн. Відтак, решта коштів в сумі 169 991, 31 грн позивачем сплачена за товар, поставка якого відповідачем не здійснена підлягає поверненню Черкаський обласній раді.

Доказів повернення вказаних коштів матеріали справи не містять.

З приводу особи, на користь якої підлягають стягненню грошові кошти в сумі 169 991, 31 грн, слід зазначити таке.

Частиною 2 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

При цьому, орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (частини 1, 4, 8 статті 60 Закону № 280/97-BP).

Частинами 2 та 4 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами 1, 2 статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Згідно із статтею 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади. Отже, оскільки засновником Школи та власником її майна є територіальна громада Черкаської області в особі Ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання Школою коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов?язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі №904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33).

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з Статутом Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти «Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради», засновником Фахового коледжу є Черкаська обласна рада, яка в установленому чинним законодавством порядку представляє спільні інтереси територіальних громад сіл селищ, міст Черкаської області та здійснює управління суб`єктом господарювання комунальної власності.

Відповідно до п. 5 Статуту, Коледж заснований на комунальній власності, і згідно з делегованими обласною радою повноваженнями, підпорядкований Управлінню освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, яке здійснює галузеве управління Фаховим коледжем.

Згідно п. 24 Фаховий коледж є юридичною особою публічного права, яка здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості і є бюджетною установою.

Фінансування коледжу здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі шляхом надання відповідних освітніх субвенцій, а також коштів обласного бюджету та інших джерел не заборонених законодавством.

Згідно з п. 175 Статуту до виключної компетенції Черкаської обласної ради належить зокрема контроль за ефективністю використання майна, що знаходиться на балансі коледжу та дотримання Статуту, приймає рішення щодо відчуження майна, закріпленого за коледжем.

З аналізу положень частин 1, 3 статті 3 Господарського кодексу України, вбачається, що укладення медичним закладом договору про постачання природного газу за результатами проведеної процедури відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" є господарською діяльністю останнього. Разом з цим контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу здійснює засновник Черкаська міська рада.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно з частинами 3, 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме маймо, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень міських рад передбачено зокрема і питання об`єднання на договірних засадах коштів відповідного місцевого бюджету та інших місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування комунальних підприємств, установ та організацій, вирішення інших питань, що стосуються спільних інтересів територіальних громад.

Статтею 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад також належать управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Крім цього, щодо повернення незаконно використаних бюджетних коштів слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетне законодавство складається в тому числі з нормативно-правових актів органів виконавчої влади, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу, інших законів України та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною 12 статті 23 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, який затверджений наказом Міністерства фінансів України № 372 від 02.04.2014, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.

На суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків, як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, за рахунок власних надходжень бюджетних установ коригується результат виконання кошторису з одночасним збільшенням доходів поточного періоду.

Таким чином, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1907/21, Черкаська обласна прокуратура вірно визначила позивачем у справі Черкаську міську раду, яка є засновником Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради".

Отже, видатки на придбання газу Комунального навчального закладу фахової передвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради", проводилися за рахунок коштів місцевого бюджету, кошти, про стягнення яких просить прокурор у позовній заяві, повинні бути перераховані до доходів загального фонду місцевого бюджету.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тому судовий збір за подання позову в розмірі 33 308 грн слід покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12".

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 26.01.2021, № 2 від 29.01.2021, № 3 від 04.02.2021, № 4 від 08.02.2021, № 5 від 09.02.2021, № 6 від 24.03.2021, № 7 від 31.03.2021, № 8 від 28.05.2021, № 9 від 31.05.2021, № 10 від 01.06.2021 до договору № 5 про закупівлю природного газу від 22.01.2021, укладеного між Комунальним навчальним закладом фахової предвищої освіти "Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" (19400, Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка 38; ідентифікаційний код 02125651) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (нове найменування Товариство з обмеженю відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (49031, м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, буд. 59; ідентифікаційний код 3933742).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (49031, м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, буд. 59; ідентифікаційний код 3933742) на користь Черкаської обласної ради (18001, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 185; ідентифікаційний код 24411541) кошти у сумі 169 991, 31 грн.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (49031, м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, буд. 59; ідентифікаційний код 3933742) на користь Черкаської обласної прокуратури (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 286; ідентифікаційний код 02911119) судові витрати по справі у розмірі 33 308 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04.04.2024.

Суддя В.І. Ярошенко