РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2024Справа № 910/17996/23

За позовомФізичної особи-підприємця Масляника Володимира Івановича
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак"
простягнення 425595,40 грн,
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Масляник Володимир Іванович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" про стягнення 425595,40 грн, з яких 311034,40 грн основного боргу, 101805,00 грн пені, 12756,00 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №12/05-22 від 12.05.2022 в частині оплати поставленого позивачем товару у строк, визначений цим правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Фізичної особи-підприємця Масляника Володимира Івановича було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/17996/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 31.01.2024.

29.01.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

30.01.2024 від позивача засобами поштового зв`язку надійшла аналогічна заява.

У підготовчому засіданні 31.01.2024 відкладено розгляд справи на 15.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2024 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.2024.

13.03.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

У поданих заявах позивач позов підтримав у повному обсязі.

Заяви позивача про розгляд справи без участі його представника судом задоволені.

Представник відповідача в судове засідання 14.03.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про проведення судового засідання 14.03.2024 відповідач повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідач не подав.

У судовому засіданні 14.03.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.05.2022 між Фізичною особою-підприємцем Масляником Володимиром Івановичем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" (покупець) укладено договір поставки №12/05-22 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця деревину дров`яну промислового використання, (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених договором. Асортимент, ціна, одиниця виміру, кількість та вартість товару, що постачається за умовами цього договору визначається сторонами у видаткових накладних на товар (п.п.1.1, 3.1).

Відповідно до п.п.5.3, 5.4 договору відвантаження товару відбувається зі складу постачальника та на умовах Інкотермс. Реалізація товару вважається здійсненою з моменту передачі товару представнику покупця чи призначеному покупцем перевізнику за актом приймання-передачі товару, або за фактом підписання представником покупця видаткової накладної на отримання товару чи іншого документа про передачу товару.

Розрахунки за даним договором здійснюються покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня поставки товару та на підставі виставленого рахунку-фактури. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на відповідний банківський рахунок покупця вказаний у рахунку-фактурі (п.п.6.1, 6.4 договору).

Згідно п.8.4 договору за прострочення оплати поставленого товару за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки Національного Банку України (що діяла в період прострочення) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У п.9.6 договору сторонами погоджено, що договір дійсний з моменту підписання і діє до 31.12.2022.

Згідно видаткових накладних №22 від 21.05.2022 на суму 133858,00 грн, №23 від 23.05.2022 на суму 120496,00 грн, №15 від 27.05.2022 на суму 97836,00 грн, №27 від 31.05.2022 на суму 132716,00 грн, №24 від 31.05.2022 на суму 140318,00 грн, №29 від 01.06.2022 на суму 123234,00 грн, №32 від 04.06.2022 на суму 137462,00 грн, №34 від 17.06.2022 на суму 35778,00 грн та відповідних товарно-транспортних накладних до них позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято без зауважень та заперечень товар на загальну суму 921698,00 грн.

При цьому, відповідачем було сплачено за отриманий товар частково, на суму 610000,00 грн.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач не сплатив 311034,40 грн за отриманий товар.

Спір у справі виник внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати поставленого позивачем товару у визначений договором строк, внаслідок чого останній звернувся до суду з позовом про стягнення основної заборгованості.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1. 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт поставки позивачем товару на суму 921698,00 грн та прийняття його відповідачем.

Обставини щодо належного виконання позивачем зобов`язань з поставки товару не були спростовані, доказів не прийняття товару відповідачем чи висування останнім претензій щодо поставленого позивачем товару суду також не надані.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно умов п.6.1 договору сторони погодили, що розрахунки за даним договором здійснюються покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня поставки товару та на підставі виставленого рахунку-фактури.

З урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та вищезазначених пунктів договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання по оплаті зазначеного товару належним чином та у строк, встановлений укладеним між сторонами договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість загальну суму 311034,40 грн, а отже позовні вимоги позивача про стягнення зазначеної суми заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12756,00 грн, нарахованих за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з 04.07.2022 по 15.11.2023.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, за відсутності жодних заперечень відповідача з приводу правильності такого розрахунку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 12756,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.8.4 договору за прострочення оплати поставленого товару за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки Національного Банку України (що діяла в період прострочення) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Оскільки відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати платежів за договором не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

В той же час відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд зазначає, що даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховуються штрафні санкції і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Тобто з наведеного полягає, що пеня розраховується від заборгованості за кожним періодом (кожною накладною) окремо з урахуванням умов договору щодо здійснення оплати товару.

За висновками суду, долучений позивачем до позовної заяви розрахунок пені є таким, що здійснений без урахування наведених вище норм чинного законодавства України та умов п.6.1 договору, а отже є невірним.

За розрахунком суду, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 77545,56 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" (03115, місто Київ, вулиця Пушиної Феодори, будинок 23/25, офіс 3, ідентифікаційний код 37711540) на користь Фізичної особи-підприємця Масляника Володимира Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 311034 (триста одинадцять тисяч тридцять чотири) грн 40 коп. основного боргу, 77545 (сімдесят сім тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн 56 коп. пені, 12756 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн 00 коп. 3% річних та судовий збір у розмірі 6020 (шість тисяч двадцять) грн 04 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.04.2024

Суддя Ю.М.Смирнова