ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.04.2024 Справа № 914/3241/23
За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства КАРАТ - БурСервіс, м.Охтирка, Сумська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю РЕИ Бровари, м.Львів
про стягнення 1597800,00грн заборгованості за договором №05/06/20-1Б від 05.06.2020
Суддя У.І.Ділай
Секретар Ю.І.Кохановська
За участі представників:
Від позивача: Ступак А.Ю. представник (в режимі ВКЗ)
Від відповідача: не з`явився
20.03.2024 від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
Ухвалою від 21.03.2024 призначено судове засідання 01.04.2024.
У судовому засіданні 01.04.2024 представник позивача надав пояснення щодо поданої заяви.
Відповідач в судове засідання 01.04.2024 явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суд не повідомив, хоча належним був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд
У позовній заяві було зазначено про попередні судові витрати щодо надання правової допомоги. В подальшому надійшла заява, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 107525,00грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання послуг професійної правничої допомоги позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 11.07.2023; копію додаткової угоди №1 від 11.07.2023; копії актів наданих послуг №1 від 28.08.2024, №2 від 22.11.2023, № 3 від 13.03.2024; копії рахунків; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1483451 від 25.10.2023, виданого на ім`я адвоката А.Ю.Ступака; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №6663/10 від 14.06.2018.
При прийнятті рішення суд виходив із такого.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як зазначено в ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).
За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначав про витрати на оплату правової допомоги за підготовку позову.
Заяв про зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу відповідач не подавав.
Як встановлено судом між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Карлтон Енд Емрок» (далі АО «Карлтон Енд Емрок») укладено договір про надання правової допомоги від 11.07.2023 (далі - договору від 11.07.2023). Згідно з п. 1 договору від 11.07.2023, об`єднання зобов`язується здійснювати захист, представництво та надавати інші види правової допомоги клієнту відповідно до діючого законодавства, а клієнт зобов`язується сплатити об`єднанню гонорар (винагороду) за надання правової допомоги (в тому числі додаткову винагороду, додаткові витрати пов`язані з наданням правової допомоги), відповідно до цього договору.
У п. 3.1 договору від 11.07.2023 сторони погодили, що за надану правову допомогу позивач сплачує АО «Карлтон Енд Емрок» гонорар (винагороду) за домовленістю, відповідно до додатків до цього договору.
Згідно з п. 1 додаткової угоди №1 від 11.07.2023, сторони погодили, що плата за договором становить 1700,00грн за одну годину роботи юриста та сплачується в такому порядку: 5000,00грн, що є авансовим платежем в день підписання договору; наступна платежі сплачуються протягом 5 робочих днів після надання рахунку та акту наданих послуг
Відповідно до поданих актів наданих послуг №1 від 28.08.2024, №2 від 22.11.2023, № 3 від 13.03.2024 АО «Карлтон Енд Емрок» надало позивачу такі послуги: аналіз документів, написання претензії; написання адвокатських запитів до ГУ ДПС Київської області, до Господарського суду м.Києва, до АТ «Укргазвидобування»; написання позовної заяви; написання клопотання про витребування доказів; направлення документів відповідачу; аналіз документів; участь в судових засіданнях; ознайомлення з матеріалами справи.
Суд звертає увагу, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи. Слід також у порядку статті 86 ГПК України давати належну оцінку доказам фактичного надання стороні адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг (додаткова постанова КГС ВС від 07.12.2018 у справі № 922/749/18).
Відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Перевіривши зміст виконаних робіт та їх обсяг, включених в розрахунок вартості наданих послуг, оцінивши обґрунтованість доводів позивача, судом встановлено, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи та зазначені вимоги відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Разом з тим, суд враховує, що цей спір виник з правовідносин, які мають досить тривалий характер внаслідок неправильних дій відповідача, який ухилявся від виконання обов`язків оплати позивачу вартості наданих послуг. Відтак, суд доходить висновку задоволити подану заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача 107525,00грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись 126, 129, 130, 221, 231, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву позивача задоволити.
3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено 03.04.2024.
Суддя Ділай У.І.