РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2024Справа № 910/19340/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» (вул. Євгена Коновальця, буд. 29, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32155089)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша фасадна компанія» (вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139/2, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 44052587) та

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» (вул. Менделеєва, буд. 12, офіс 94/1, м. Київ, 01103; ідентифікаційний код 232393217)

про стягнення 3 813 132,79 грн,

Представник сторін:

від позивача: Тугай Вадим

від відповідача-1: Вайнер Олег

від відповідача-2: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» (далі за текстом - ТОВ «Мастербуд», Позивач, Генпідрядник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша фасадна компанія» (далі за текстом - ТОВ «Перша фасадна компанія», Відповідач-1, Підрядник) та Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» (далі за текстом - ТОВ «АМТТ», Відповідач-2) в якому Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 2 636 883, 56 грн попередньої оплати (авансу) та 1 176 249, 23 грн штрафу, що загалом становить 3 813 132, 19 грн за договором підряду № 03/02/2022-ПФК від 03.02.2022 (далі за текстом - Договір).

В обґрунтування заявлених вимог, Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору сплачено аванс, однак роботи Відповідачем так і не були розпочаті, що стало підставою для розірвання Договору в односторонньому порядку та звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості та нарахованого штрафу.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.01.2024.

08.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача - 1 про продовження процесуального строку для подання відзиву.

У підготовчому засіданні 15.01.2024 судом задоволено клопотання Відповідача-1 про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 15.01.2024.

Підготовче засідання 15.01.2024 відкладено на 29.01.2024.

25.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Відповідача-1 на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 29.01.2024 судом ухвалено на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) залишити без розгляду відзив на позовну заяву Відповідача-1 за клопотання Позивача у зв`язку з не направленням останнього до електронного кабінету всім учасникам судового процесу, що свідчить про невідповідність поданого відзиву вимогам частини 5 статті 165, пункту 7 частини 1 статті 170 ГПК України.

Також судом враховано, що станом на 29.01.2024 Відповідачем-1 та Відповідачем-2 не виконано вимог ухвали суду від 21.12.2023 та не зареєструвано особисті електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, в підсистемі «Електронний суд».

Підготовче засідання 29.01.2024 відкладено на 12.02.2024.

26.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 12.02.2024 судом закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 26.02.2024.

Судове засідання 26.02.2024 відкладено на 25.03.2024.

У судовому засіданні 25.03.2024 представником Позивача надано пояснення по суті заявлених вимог, які останній просив суд задовольнити.

Представник Відповідача-1 заперечував щодо задоволення позову, просив суд відмовити.

Представник Відповідача-2 у дане засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи.

Відтак, заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 25.03.2024 відповідно до статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

03.02.2022 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого Генпідрядник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання на власний ризик, власними та/або злученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати Генпідряднику за відповідним Актом приймання-передачі виконаних робіт комплекс робіт з улаштування та оздоблення навісного вентильованого фасаду відповідності до умов Договору та робочої документації (надалі «Роботи») на об`єкті: «Будівництво житлового багатоквартирного комплексу з паркінгом та приміщеннями громадського призначення по пров. Козацькому, 11 смт. Козин, Обухівського р-ну Київської обл.» (надалі «Об`єкт»), а Генпідрядник зобов`язується прийняти належним чином виконані Роботи та сплатити їх вартість.

Відповідно до пункту 2.1 Договору загальна вартість робіт складає 11 762 492, 30 грн. в тому числі ПДВ 20% 1 960 415, 38 грн. Сума ціни Договору визначається на підставі Додатку № 1 (Договірна ціна) до даного Договору, який є невід`ємною частиною Договору та окремо від нього не розглядається.

Пунктом 2.2 Договору визначено порядок розрахунків:

2.2.1 Генпідрядник сплачує Підряднику авансовий (авансові) платіж (платежі) для придбання матеріалів у розмірі та порядку, узгодженому Сторонами у відповідній Договірній ціні до даного Договору;

2.2.2. розрахунки за виконані Роботи з пропорційним вирахуванням сплачених авансових платежів та з урахуванням умов підпункту 7.1.7 пункту 7.1 Договору проводиться щомісячно на підставі підписаних Сторонами Актів приймання - передачі виконаних робіт, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту їх підписання.

Генпідрядник та Підрядних беруть на себе зобов`язання вести облік взаєморозрахунків за кожною Договірною ціною, підписаною Сторонами до даного Договору з урахуванням умов пп. 7.1.7 та статті 9 даного Договору.

Згідно пункту 3.2 Договору Підрядник приступає до виконання робіт за даним Договором не пізніше 10 календарних днів з дати отримання першого авансового платежу згідно підпунктом 2.2 пункту 2.1 Договору.

Термін виконання Робіт визначається Сторонами у Додатку № 2 до цього Договору (Графік виконання робіт (пункт 3.3 Договору)).

Пунктом 7.1.1 пункту 7.1 Договору визначено, що Генпідрядник має право в одностороннього порядку розірвати Договір та вимагати відшкодування заподіяних Підрядником збитків, попередивши про свої наміри Підрядника за 5 календарних днів до дати розірвання, зокрема у разі значного (більше ніж 15 календарних днів) відставання від термінів виконання робіт з вини Підрядника.

Відповідно до пункту 9.2 Договору за прострочення Підрядником виконання робіт згідно умов Договору Підрядник сплачує Генпідряднику неустойку в розмірі 0,1 % від суми Договору за кожний день прострочення. Однак загальна сума штрафу не може перевищувати 10 % від вартості Договору.

Пунктом 9.9 Договору визначено, що якщо Підрядник не приступає своєчасно до виконання Робі або виконує Роботи так повільно, що закінчення їх в строк стає явно неможливо, Генпідрядник вправі відмовитися від Договору, про що письмово сповіщає Підрядника у термін 10 календарних днів до фактичної дати розірвання і вимагати відшкодування збитків.

Додатком № 1 між сторонами погоджено Договірну ціну, а додатком № 2 Графік виконання робіт.

Так, пунктом 1 Додатку № 1 визначено, що Генпідрядник сплачує Підряднику перший авансовий платіж у розмірі 50 % від вартості матеріалів, що становить 2 636 883, 56 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 439 480, 59 грн. протягом 7-ми банківських днів з моменту підписання Сторонами Договору та цього Додатку № 1.

Генпідрядник сплачує Підряднику другий авансовий платіж у розмірі 50 % від вартості матеріалів, що становить 2 636 883, 56 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 439 480, 59 грн. через 45 календарних днів з дати перерахування Генпідрядником першого авансового платежу згідно пункту 1.1 Додатку № 1.

Термін виконання робіт: лютий 2022 - 08.07.2022.

Пунктом 12.1 Договору закріплено, що він набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань та умов Договору.

У випадку дострокового розірвання Договору сторони протягом 10 днів з моменту повідомлення про розірвання даного Договору проводять взаємні розрахунки в тому числі оплату фактично виконаних робіт (пункт 12.3 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем на виконання умов Договору та Додатку № 1 до Договору сплачено Відповідачу кошти в розмірі 2 636 883, 56 грн у якості авансового платежу згідно платіжної інструкції № 18622 від 08.02.2022, № 18623 від 07.02.2022, № 18624 від 07.02.2022, № 18625 від 07.02.2022, № 18626 від 07.02.2022.

Відповідачем-1 не заперечується факт надходження вказаної суми від Позивача в межах виконання Договору.

Однак, Позивач зазначає, що Підрядник в порушення умов Договору та Графіку виконання робіт не розпочав виконання робіт за Договором по монтажу навісного вентильованого фасаду, не повідомив Позивача про можливі затримки та виникнення обставин, що перешкоджають виконанню робіт за Договором.

Враховуючи викладене, Позивачем направлено на адресу Відповідача-1 лист від 13.10.2023 № 13/10-23 про розірвання договору підряду на підставі підпункту 7.1.1 пункту 7.1 Договору у зв`язку зі значним відставанням від термінів виконання робіт за Договором та необхідність повернення суми сплаченого авансу.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний лист 27.10.2023 направлено Позивачем на адресу Відповідача-1 засобами поштового зв`язку поштовим повідомленням № 142, яке повернуто Позивачу із зазначенням причин: «Відправлення не вручено під час доставки: інші причини».

Так, Позивач зазначає, що ним належним чином повідомлено Відповідача-1 про розірвання Договору, а не отримання Відповідачем кореспонденції не залежить від волі Позивача.

Позивач у позові зазначає, що станом на дату подання позову Договір вважається достроково припиненим, а тому у нього виникло право вимагати повернення авансового платежу з Відповідача у судовому порядку на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Також Позивачем нараховано штраф на підставі пункту 9.2 Договору в розмірі 10 % вартості Договору, що становить 1 176 249, 23 грн.

З поміж викладеного, згідно доводів Позивача та що вбачається з матеріалів справи, 03.02.2022 між Позивачем (Кредитор), Відповідачем-1 (Боржник) та Відповідачем - 2 (Поручитель) укладено договір поруки № 03/02-ЛБ (далі за текстом - Договір поруки), відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель поручається перед Кредитором та зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником своїх боргових зобов`язань перед Кредитором за Договором підряду (№ 03/02/22-ПФК від 03.02.2022), в повному обсязі таких зобов`язань. Сторони домовилися, що зобов`язання Поручителя перед Кредитором є безумовними та для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором поруки та Договором підряду, не потребується.

У разі порушення Боржником зобов`язань за Договором підряду Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (пункт 1.2 Договору поруки).

Відповідно до пункту 5.1 Договору поруки підписанням цього договору поруки Сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення Поручителем виконання боргових зобов`язань згідно з Договором поруки та/або Договором підряду без необхідності направлення Кредитором Поручителю будь-якої вимоги/документа. Направлення Кредитором вимоги до Поручителя є його правом, а не обов`язком.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання борговий зобов`язань та виконання зобов`язань за цим Договором поруки.(пункт 6.1. Договору)

З огляду на зазначене, вимоги про стягнення коштів заявляються солідарно до Відповідача - 1 та Відповідача-2.

З огляду на залишення без розгляду відзиву на позовну заяву, доводи Відповідача наразі судом не оцінюються.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом вище, сума авансового платежу в розмірі 2 636 883, 56 грн на виконання умов Договору сплачено Відповідачу 07.02.2022.

З огляду на те, що Відповідачем факт надходження 07.02.2022 вказаних коштів не заперечується, враховуючи положення пункту 3.2 Договору, початок робіт Підрядником повинен був початися з 18.02.2022, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що матеріали справи взагалі не містять доказів того, що роботи по Договору починалися виконуватися.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на зазначене вище, враховуючи положення підпункту 7.1.1 пункту 7.1 Договору відставання Відповідача-1 від виконання підрядних робіт станом на 27.10.2023 було значним, що стало правомірною підставою для звернення до Відповідача - 1 з листом від 13.10.2023 № 13/10-23 з вимогою про одностороннє розірвання Договору, яке передбачено вказаним пунктом.

Пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Положеннями статті 651 ЦК України визначено підстави для розірвання договору, яке допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, зокрема, внаслідок істотного порушення умов такого договору другою стороною.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Даний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 08.09.2021 в справі № 727/898/19.

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови і коли ці правочини породжують відповідні правові наслідки щодо розірвання договору.

Даний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22.02.2023 в справі № 465/5980/17.

Вчинення стороною договору такого одностороннього правочину як відмова від договору, за відсутності рішення суду про визнання його недійсним або підстав нікчемності, зумовлює необхідність з`ясовувати чи зумовив такий правочин припинення цивільних прав та обов`язків (тобто чи є підстави для односторонньої відмови від договору передбачені договором та/або законом). Це обумовлено тим, що одностороння відмова від договору як вид одностороннього правочину розрахована на сприйняття іншими особами.

У разі, якщо встановлена відсутність підстав для односторонньої відмови від договору, то такий односторонній правочин не зумовлює розірвання договору.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 756/420/17.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що Договір підряду станом на дату звернення до суду з позовом є розірваним в односторонньому порядку.

Докази оскарження такого одностороннього правочину (розірвання) Позивача матеріали справи не містять.

При цьому суд звертає увагу Відповідача на те, що відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 18.03.2019 по справі № 911/3142/19, якою визначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відтак, неотримання Відповідачем листа Позивача від 13.10.2023 № 13/10-23 є виключно суб`єктивною поведінкою сторони та не залежить від волі Позивача, яким вчинено всі залежні від нього дії щодо дотримання порядку повідомлення про розірвання Договору.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Аналогічних правових висновків можливості стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17 та від 14.06.2018 у справі №912/2709/17.

З огляду на викладене вище, вимога Позивача про стягнення суми в розмірі 2 636 883, 56 грн. є правомірною та обґрунтованою.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що Відповідачем-1 допущено порушення умов Договору в частині строків виконання робіт, що відповідно свідчить про наявність підстав для нарахування штрафу у відповідності до пункту 9.2 Договору .

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (стаття 549 ЦК України).

Здійснивши перевірку нарахованого Позивачем штрафу, суд зазначає, що останній нараховано правомірно, у відповідності до умов Договору та є таким, що підлягає стягненню на користь Позивача.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

У статті 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене, вимоги Позивача про солідарне стягнення заявлених коштів з Відповідачів є правомірними та обґрунтованими.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи встановлене вище судом, за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено, а Відповідачем натомість не спростовано факту порушення умов Договору в частині строків виконання робіт у зв`язку з чим Договір розірвано в односторонньому порядку, що відповідно свідчить про наявність підстав для задоволення позову та стягнення на користь Позивач заявлених коштів.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідачів.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» - задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша фасадна компанія» (вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139/2, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 44052587) та Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» (вул. Менделеєва, буд. 12, офіс 94/1, м. Київ, 01103; ідентифікаційний код 232393217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» (вул. Євгена Коновальця, буд. 29, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32155089) заборгованість - 2 636 883 (два мільйони шістсот тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят три) грн 56 коп, штраф - 1 176 249 (один мільйон сто сімдесят шість тисяч двісті сорок дев`ять) грн 23 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша фасадна компанія» (вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139/2, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 44052587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» (вул. Євгена Коновальця, буд. 29, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32155089) судовий збір - 28 598 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн 50 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» (вул. Менделеєва, буд. 12, офіс 94/1, м. Київ, 01103; ідентифікаційний код 232393217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» (вул. Євгена Коновальця, буд. 29, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32155089) судовий збір - 28 598 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн 50 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 01.04.2024

Суддя Антон ПУКАС