ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

02.04.2024м. ДніпроСправа № 904/726/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рієлтіс Плюс" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором на постачання теплової енергії № 9 від 27.03.2019 у загальному розмірі 26 769 грн. 73 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рієлтіс Плюс" (далі - відповідач) заборгованість за договором на постачання теплової енергії № 9 від 27.03.2019 у загальному розмірі 26 769 грн. 73 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 16 549 грн. 60 коп. - основний борг;

- 7 936 грн. 58 коп. - інфляційні втрати;

- 2 283 грн. 55 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором на постачання теплової енергії № 9 від 27.03.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем теплову енергію у період з березня по серпень 2019 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 16 549 грн. 60 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.04.2019 по 30.11.2023 у сумі 7 936 грн. 58 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.04.2019 по 30.11 2023 у сумі 2283 грн. 55 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 21.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. суду № 15505/24 від 28.03.2024), в якому він просить суд закрити провадження у справі № 904/726/24 у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про погашення ним заборгованості у повному обсязі на суму 26 769 грн. 73 коп., на підтвердження чого додає до клопотання відповідні платіжні інструкції.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також докази, долучені відповідачем до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 27.03.2029 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - теплопостачальна організація, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рієлтіс Плюс" (далі - абонент, відповідач) був укладений договір на постачання теплової енергії № 9 (далі - договір, а.с. 10-12), відповідно до пункту 1.1. якого предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата у повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених договором.

У пункті 8.1. договору сторони погодили, що договір набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 15.04.2020.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 8.4. договору).

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Згідно з пунктом 2.1. договору при виконанні умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установ і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 2.2.1. договору, позивач зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до договору.

Об`єктом постачання теплової енергії є нежитлове приміщення відповідача, яке визначене у додатках №№ 8, 9 до договору) за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 28А (приміщення № 109).

Відповідно до пункту 4.1. договору, підключення теплової енергії до системи теплоспоживання абоненту здійснюється відповідно до розпорядження КМДА про початок опалювального періоду.

За умовами підпунктів 2.3.1, 2.3.2. договору відповідач зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору.

Облік теплової енергії здійснюється у відповідності до розділу 5 договору, згідно пунктом 5.2, 5.3. якого абонент, що має вузол обліку теплової енергії, щомісячно надає теплопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії, в терміни передбачені у додатку № 1 до договору. У разі оснащення приміщення вузлом розподільного обліку, обсяг спожитої теплової енергії визначається за його показниками відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 28А, обладнаний будинковим приладом обліку, що підтверджується Актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи та щомісячними відомостями обліку споживання теплової енергії (а.с. 37-39).

Відповідно до пункту 1, 3 додатку 3 до договору, розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію позивачем проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку, для КП "Київтеплоенерго". Можлива зміна тарифів у період дії договору.

Пунктом 1,2 додатку 4 до договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі. Відповідач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує позивачу вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформляє договір про заставу майна, згідно із Законом України "Про заставу", як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії. Оплата здійснюється на окремі рахунки, за кожною тарифною групою окремо.

Пункт 3 додатку 4 до договору визначає, що відповідач щомісяця самостійно отримує з 12-го по 15-те число в ЦОК за адресою: просп. Повітрофлотський, буд. № 58, наступні документи:

- облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК);

- акт виконаних робіт.

Згідно з пунктами 6.1.1. та 6.3.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору.

Відповідно до положень статті 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Таким чином, за період постачання позивачем теплової енергії, при оформленні щомісячно рахунку-фактури, останнім застосовувався затверджений тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом.

Згідно з пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частин 1,2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

В порушення вказаних вище норм закону, відповідач, порушуючи умови договору, надані позивачем послуги з постачання теплової енергії у період з березня 2019 року по серпень 2019 року у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 16 549 грн. 60 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.04.2019 по 30.11.2023 у сумі 7 936 грн. 58 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.04.2019 по 30.11 2023 у сумі 2283 грн. 55 коп. Вказане і є причиною звернення з позовом до суду.

У той же час, в процесі розгляду справи, відповідачем було повідомлено суд, що заявлена до стягнення заборгованість за договором на постачання теплової енергії №9 від 27.03.2019 погашена ним у повному обсязі, на підтвердження чого останнім подані до суду наступні платіжні інструкції:

- платіжна інструкція № 1373 від 26.03.2024 на суму 16 549 грн. 60 коп. із призначенням платежу "сплата згідно з договором № 9 від 27.03.2019 та рахунком № 9/2023-11 від 30.11.2023 у сумі 13 791 грн. 33 коп., ПДВ - 20% - 2 758 грн. 27 коп." (а.с. 106);

- платіжна інструкція № 1374 від 28.03.2024 на суму 7 936 грн. 58 коп. із призначенням платежу "сплата згідно з договором № 9 від 27.03.2019 - інфляційна складова, без ПДВ" (а.с. 105);

- платіжна інструкція № 1375 від 28.03.2024 на суму 2 283 грн. 55 коп. із призначенням платежу "сплата згідно з договором № 9 від 27.03.2019 - 3% річних, без ПДВ" (а.с. 107);

- платіжна інструкція № 1376 від 28.03.2024 на суму 3 028 грн. 00 коп. із призначенням платежу "сплата згідно з договором № 9 від 27.03.2019 - судовий збір, без ПДВ" (а.с. 104).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши надані відповідачем документи, судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість є погашеною у повному обсязі 28.03.2024, тобто після відкриття провадження у справі (21.02.2024) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутня.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо наявності заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також підтвердження належними доказами факту її погашення відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 059 800 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 26 769 грн. 73 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 3 028 грн. 00 коп., яку було сплачено позивачем згідно з платіжною інструкцією № 16009 від 02.02.2024 на суму 3 028 грн. 00 коп.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/726/24 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рієлтіс Плюс" про стягнення заборгованості за договором на постачання теплової енергії № 9 від 27.03.2019 у загальному розмірі 26 769 грн. 73 коп.

Повернути Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (площа Івана Франка, будинок 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 028 грн. 00 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією № 16009 від 02.02.2024 на суму 3 028 грн. 00 коп., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 02.04.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний - 02.04.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко