ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 Справа № 914/298/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Дистрибюшин», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ», с. Ставчани Львівської області,

про стягнення 136'097,13 грн заборгованості.

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: Р. Данилко,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Дистрибюшин» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» про стягнення 142'678,58 грн заборгованості за договором поставки №090223/01П від 09.02.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.02.2024 року справу № 914/298/24 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав. Ухвала про відкриття провадження у справі та прийняття справи до розгляду була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, і повернута органом зв`язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення відповідача та на нього як на особу, яка здійснює підприємницьку діяльність, покладається організація належного отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійсненням ним такої діяльності. Отже, негативні наслідки неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на нього (аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19). Відтак, в розумінні ст. 242 ГПК України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

01.03.2024 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, з підстав підписання сторонами угоди про двосторонній залік зустрічних позовних вимог на суму 6'580,87 грн. Ухвалою від 04.03.2024 суд постановив прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог і подальший розгляд справи здійснювати з її врахуванням, судове засідання відклав на 01.04.2024.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Згідно з ч. 2 та ч. 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач участь повноважного представника у судові засідання не забезпечував, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався, правом на подання відзиву не скористався.

Згідно пункту 1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження та судові засідання, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України та відсутністю відповідача.

У судовому засіданні 01.04.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

09 лютого 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемберг Дистрибюшин» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» (покупець) укладено договір поставки №090223/01П з додатками та додатковою угодою від 09.02.2023, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору.

Найменування, асортимент і ціна товару, що поставляється вказується в додатку №1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною цього договору. Вартість договору складається з вартості товарів, придбаних покупцем за даним договором (п. 1.2 та п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1 договору товар поставляється постачальником окремими партіями відповідно до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості і на дату, зазначені в замовленні, своїми транспортними засобами і за свій рахунок. У разі підписання сторонами додатка №7 «Графік поставок», терміни поставки визначаються відповідно до підписаного додатку №7.

Право власності на поставлений товар переходить від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі товару і підписання сторонами товаросупровідних документів. Датою поставки товару вважається дата підписання покупцем товаро-транспортної та видаткової накладної. Якщо супровідні документи не будуть надані разом з товаром, покупець має право відстрочити дату розрахунків з постачальником на термін затримки оформлення (надання) необхідних документів (пункти 3.12 та 3.9 договору).

Ціну товару, порядок розрахунків визначено у розділі 6 договору. Так, п.6.5 договору передбачено, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару, що поставляється в нову торгову точку покупця, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника упродовж 45 (сорока п`яти) календарних днів з дня першої поставки товару в нову торгову точку або РЦ.

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення цього договору мимо волі і бажання сторін, і які не можна було передбачити і запобігти. До обставин непереборної сили відносяться оголошена або фактична війна, громадянські заворушення, стихійні лиха, мораторій і заборони на здійснення банківських операцій, епідемії, блокади, ембарго, землетруси, повені, пожежі, інші стихійні лиха і інші випадкові події. Термін виконання зобов`язань за договором припиняється на термін дії обставин непереборної сили (п.9.1 та п.9.3 договору).

Згідно п. 11.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 31 грудня» 2023 р. У разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Сторони погодили, що всі підписані додатки є невід`ємною частиною цього договору (п.13.1 договору).

09.02.2023 сторонами підписано специфікацію до договору.

За умовами п.1 та п.2 додатку №6 до договору покупець надає постачальнику послуги по просуванню і передпродажній підготовці товарів постачальника у своїх торгових точках та має право вимагати від постачальника оплату таких послуг, а постачальник зобов`язаний оплатити, згідно наведеного переліку. Приймання-передача послуг здійснюється шляхом підписання сторонами актів виконаних робіт (послуг) (п.6 додатку).

Відповідно до додатку №9 від 09.02.2023 до договору «Протокол узгодження розбіжностей» оплата товару здійснюється за вирахуванням сум, які підлягають оплаті постачальником покупцю згідно умов договору поставки (з додатками та додатковими договорами) та вартості залишків постачальника у покупця, згідно внутрішнього обліку покупця(п.6.5.2 додатку).

Додатковою угодою до договору поставки від 09.02.2023 сторони впровадили та організували систему електронного обміну документами та ведення окремих документів в електронному вигляді шляхом проставлення кваліфікованого електронного підпису.

На виконання умов укладеного договору позивач упродовж 2023 року поставив відповідачу товар на загальну суму 563'360,19 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Згідно угод про двосторонній залік зустрічних однорідних вимог від 03.04.2023, 12.04.2023, 10.05.2023, 14.06.2023, 14.08.2023, 11.09.2023, 10.10.2023, 10.11.2023 та 29.02.2024; актів наданих послуг, підписаних сторонами актів звірки взаєморозрахунків, відповідачем сплачено та повернуто товар на суму 427'263,06 грн.

01.12.2023 відповідачу було скеровано претензію №01/12/2023/ про сплату заборгованості. У відповідь на претензію відповідач просив зменшити заборгованість та розтермінувати її залишок (лист №181223-1 від 18.12.2023).

Позивач зазначив, що сума заборгованості відповідача за поставлений товар, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, становить 136'097,13 грн., і така визначена з урахуванням поставленого товару: згідно видаткової накладної №РН-0002066 та №РН-0002067 від 10.08.2023 на загальну суму 7'599,00 грн, (частково погашено на суму 584,28, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог 10.11.2023); №РН-0002145 та №РН-0002146 від 15.08.2023 на загальну суму 17'904,00 грн; №РН-0002204 та №РН-0002205 від 22.08.2023 на загальну суму 16305,60 грн.; №РН-0002270 та №РН-0002271 від 29.08.2023 на загальну суму 12752,64 грн; №РН-0002337 та №РН-0002336 від 05.09.2023 на загальну суму 9508,25 грн.; №РН-0002389 та №РН-0002390 від 12.09.2023 на загальну суму 15595,20 грн.; №РН-0002466 та №РН-0002465 від 21.09.2023 на загальну суму 7975,20 грн.; №РН-0002502 та №РН-0002503 від 26.09.2023 на загальну суму 15486,00 грн.; №РН-0002555 від 03.10.2023 на суму 3576,00 грн.; №РН-0002902 від 08.11.2023 на суму 15417,00 грн (повернуто товару на суму 6021,00 грн); №РН-0002903 від 08.11.2023 на суму 2860,80 грн.; №РН-0002939 та №РН-0002940 від 14.11.2023 на загальну суму 24303,60 грн. 29.02.2024 сторонами було підписано угоду про двосторонній залік зустрічних однорідних вимог на суму 6'580,87 грн. Заборгованість у розмірі 136'097,13 грн станом на дату розгляду справи у судовому засіданні не погашена.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору поставки №090223/01П від 09.02.2023 з додатками і додатковою угодою до нього.

Факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Доказів розірвання договору або визнання його недійсним матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання, доствавлено та передано товар покупцю.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За умовами укладеного договору з відповідними додатками до нього сторони погодили, що оплата товару здійснюється упродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з дати прийому-передачі товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо оплати отриманого товару у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу був відвантажений товар, який ним був оплачений лише частково, залишок заборгованості становить 136'097,13 грн. у матеріалах справи міститься підписаний сторонами акт звірки розрахунків, за яким заборгованість складає 136'097,13 грн. Відповідач доказів оплати поставленого товару у повному обсязі суду не надав. Вказане свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони відповідача. Відтак, вимога про стягнення з відповідача 136'097,13 грн заборгованості за договором підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач доводів позивача не спростував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією № 1372 від 29.01.2024 на суму 3'028,00 грн, що є мінімальною ставкою за звернення до господарського суду із позовною заявою майнового характеру.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому при розподілі судових витрат судовий збір у розмірі 3'028,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 46, 73-80, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» (81118, Львівська область, с. Ставчани, вул.Шевченка, 9А; ідентифікаційний код 43023513) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Дистрибюшин» (79038, м.Львів, вул.М.Голубця, 44; ідентифікаційний код 44556109) 136'097,13 грн основного боргу та 3'028,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.04.2024.

Суддя Б. Яворський.