ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.04.2024 Справа № 914/840/24

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянув заяву: Санаторію «Прикордонник-Немирів» (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ),

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» (03680, Київська область, м. Київ, вул. Святошинська, 34, ідентифікаційний код 37226300),

про: видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за Договором про відшкодування витрат вартості електроенергії №9-22 від 15.09.2022 в розмірі 14 124,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Санаторій «Прикордонник-Немирів» (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України суду звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою від 26.03.2024 № 10/1сн про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» заборгованості за Договором про відшкодування витрат вартості електроенергії №9-22 від 15.09.2022 в розмірі 14 124,50 грн.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі вказаного судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу на пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинні бути зазначені, зокрема, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Однак, заявником вимогу закону щодо обов`язку зазначення у заяві про видачу судового наказу відомостей про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету не виконано.

Всупереч ч. 6 ст. 6 ГПК України та п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, Санаторієм «Прикордонник-Немирів» (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України не надано інформації, що дозволяє встановити наявність чи відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно до п. 1 та 2-1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Враховуючи вказане, у суду наявні підстави для відмови у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» заборгованості за Договором про відшкодування витрат вартості електроенергії №9-22 від 15.09.2022 в розмірі 14 124,50 грн.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Санаторію «Прикордонник-Немирів» (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України у видачі судового наказу за заявою від 26.03.2024 № 10/1сн про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» заборгованості за Договором про відшкодування витрат вартості електроенергії №9-22 від 15.09.2022 в розмірі 14 124,50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Мазовіта А.Б.