ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3862/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» (65102, м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 144, ) до Приватного акціонерного товариства «Завод Південькабель» (61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Автогенна, буд. 7, )

про стягнення збитків у розмірі 827 812,75 грн.

Представники:

Від позивача Чукітова В.В. (ордер від 25.08.2023 серія ВН № 1276760);

Від відповідача Єгоров С.Г. (адвокат, довіреність від 11.03.2021 № 21юр).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» (далі Позивач, ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод Південькабель» (далі Відповідач, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ») про стягнення збитків, спричинених заходами забезпечення позову за ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 по справі № 916/2664/21 у розмірі 827 812,75 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2023 позовну заяву ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» залишено без руху, запропоновано усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням вимог частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

12.09.2023 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків від 11.09.2023 (вх. № 31353/23 від 12.09.2023) разом із доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви разом із додатками до неї.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.10.2023.

Підготовче засідання відкладалось протокольними ухвалами від 13.10.2023 на 03.11.2023, від 03.11.2023 на 27.11.2023, від 27.11.2023 на 07.12.2023.

Засідання суду призначене на 07.12.2023 не відбулось у зв`язку із подоланням наслідків хакерської атаки, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 12.12.2023 призначено підготовче засідання на 25.12.2023.

Засідання суду призначене на 25.12.2023 не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 26.12.2023 призначено підготовче засідання на 22.01.2024.

Засідання суду призначене на 22.01.2024 не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою, про що складено відповідну довідку.

Протокольною ухвалою від 09.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.03.2024.

У судовому засіданні оголошено перерву протокольною ухвалою від 04.03.2024 до 21.03.2024.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Позовні вимоги, із посиланням на частину першу статті 15, частину першу статті 16, частини першу, другу, третю статті 22, частину першу статті 1166 Цивільного кодексу України, частину третю статті 147, статтю 224, частину першу статті 225 Господарського кодексу України, статтю 146 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовані заподіянням Позивачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 задоволено Заяву ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» про забезпечення позову. Заборонено Одеській митниці Держмитслужби України або будь-якому іншому митному органу здійснювати митне оформлення товару та пропускати через митний кордон України товар, який ввезений до митної території України ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» по митній декларації МД типу IM40ДЕ від 27.08.2021 № UA500130/2021/206962.

А рішенням Господарського суду Одеської області від 04.01.2022 у справі № 916/2664/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023, у задоволенні позову відмовлено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 06.09.2021.

Позивач наголошує, що внаслідок дії заходів забезпечення позову з 06.09.2021 по 17.05.2023, були обмежені його права у користуванні та подальшій реалізації товару, що спричинило йому збитки.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» до складу своїх збитків включає суму штрафу (10 %) у розмірі 397 275,49 грн. за несвоєчасну поставку товару за Договором від 21.01.2021 № СЕ-5648, що була сплачена ним ТОВ «Сучасні Енергорішення» у зв`язку із пред`явленням претензії від 02.06.2023 № 75.

Також, Позивач зазначає про заподіяння йому збитків пов`язаних із збереженням товару на митному складі за весь час дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21.

При цьому, ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» зазначає, що відповідно до уніфікованих митних квитанцій МД-1 від 01.10.2021 № 282669 та № 282670 товар був прийнятий на зберігання Одеською митницею. А на підставі Розрахунку плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах органів доходів та зборів від 26.05.2023 Позивачем за платіжною інструкцією від 26.05.2023 № 73 було сплачено на рахунок Одеської митниці 424 537,26 грн.

Окрім того, Позивач вказує на заподіяння йому збитків у зв`язку із додатковими витратами через збільшення вартості послуг перевезення вантажу, щодо якого діяли заходи забезпечення позову.

При цьому, вказує, що між Позивачем та ФОП Флоря В.Г. був укладений Договір надання послуг з перевезення від 29.05.2017. Перевізником було виставлено рахунок від 26.08.2021 № 210836 на суму 4 000,00 грн. Проте, у зв`язку із тим, що товар не міг пройти митне оформлення та бути виданий ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» через дію заходів забезпечення позову, ФОП Флоря В.Г. не зміг надати свої транспортні послуги у 2021 році.

В подальшому, між ФОП Флоря В.Г. та ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» було підписано Замовлення на перевезення вантажу від 26.05.2023, яке стосувалося того ж самого товару. Транспортні послуги були виконані, що підтверджується Товарно-транспортною накладною від 26.05.2023 № 260523. А ФОП Флоря В.Г. було виставлено рахунок від 26.05.2023 № 230519 на суму 10 000,00 грн. Тобто, за твердженням Позивача, фактична вартість транспортних послуг збільшилася з огляду на інфляцію та події в країні. А відтак, сума збитків у зв`язку збільшення вартості послуг перевезення вантажу становить 6 000,00 грн. (10 000,00 4 000,00 = 6 000,00).

Отже, загальна сума збитків, яку Позивач просить стягнути з Відповідача становить 827 812,75 грн. (397 275,49 + 424 537,26 + 6 000,00 = 827 812,75).

У Відповіді на відзив від 02.11.2023 (вхід. № 39615/23) Позивач наголошує, що не заперечує права Відповідача на звернення до суду за захистом його порушених прав та інтересів. Однак, звертаючись із позовом та заявою про забезпечення позову ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» мало усі можливості оцінити ризики та збитки, які можуть бути спричинені ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» у зв`язку із задоволенням такої заяви.

Позивач вважає, що, оскільки ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» було відмовлено у задоволенні позову у зв`язку із розглядом якого було вжито заходів забезпечення позову, це свідчить про протиправність його дій, порушення ним інтересів та спричинення збитків ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ». А тому, на думку Позивача, він може не доводити безпідставність, незаконність, протиправність дій (поведінки) Відповідача, адже це встановлено самим рішенням у справі, яким було відмовлено у задоволені позову.

Представник Відповідача, у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні повністю.

У Відзиві на позовну заяву від 09.10.2023 (вхід. від 10.10.2023 № 35638/23) ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» зазначає, що Позивач в позовній заяві не навів жодної норми закону, яка була порушена Відповідачем та внаслідок порушення якої було завдано збитків позивачу. Тобто Позивачем не доведено наявність протиправної поведінки Відповідача як обов`язкової умови цивільно-правової відповідальності.

Відповідач вважає, що Позивачем не доведено та не підтверджено відповідними доказами саме протиправність дій ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» щодо подання позовної заяви у справі № 916/2664/21 лише з метою завдати шкоди ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ».

При цьому, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» зазначає, що підставою подання ним позову до ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» про зобов`язання припинити порушення прав власника патенту на винахід, вилучення з цивільного обороту та знищення товару та заяви про забезпечення позову (справа № 916/2664/21) стало призупинення Одеською митницею митного оформлення товарів на підставі даних митного реєстру відповідно до вимог статті 399 Митного кодексу України.

Також, звертає увагу на те, що під час розгляду справи № 916/2664/21 до суду першої інстанції, в якості доказів, були подані висновки двох експертиз об`єктів інтелектуальної власності, складених на замовлення сторін. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 у справі № 916/2664/21 позовні вимоги ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» були задоволені. А відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, стало підставою для відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами обох сторін.

Вказані обставини, на думку ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ», свідчать про те, що поданий ним позов та заява про забезпечення позову не були безпідставними та не переслідували мету завдати шкоди ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», а були подані з метою реалізації конституційного права на судовий захист прав інтелектуальної власності.

Окрім того, Відповідач не погоджується зі складовими суми збитків, які просить стягнути з нього Позивач.

ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» заперечує проти стягнення з нього збитків, що включають суму штрафу (10 %) у розмірі 397 275,49 грн. за несвоєчасну поставку товару за Договором від 21.01.2021 № СЕ-5648, що була сплачена Позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні Енергорішення» у зв`язку із пред`явленням претензії від 02.06.2023 № 75.

При цьому, Відповідач зазначає, що єдиною підставою для застосування пункту 4.5 Договору поставки від 21.01.2021 № CE-5648 та сплати штрафу постачальником, є невиконання ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» власних зобов`язань. А обов`язок сплати штрафних санкцій виник раніше аніж була винесена ухвала Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 про забезпечення позову.

Відповідач заперечує проти стягнення з нього збитків, що включають суму 424 537,26 грн., що була сплачена ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» за зберігання товару на митному складі за час дії заходів забезпечення позову.

При цьому, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ», із посиланням на частину шосту статті 239, статті 242, частину шосту статті 397, статті 399, 400, 401-1 Митного кодексу України, абзац другий пункт 2 Розділу ІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, що воно як власник патенту на винахід не отримувало звернень щодо відшкодування Одеській митниці витрат на зберігання товару, митне оформлення якого призупинено. А відтак, Відповідач вважає, що були відсутні підстави для видачі товару ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» та відшкодування витрат на зберігання.

ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» заперечує проти стягнення з нього збитків, що включають суму 6 000,00 грн., що була сплачена Позивачем перевізнику - ФОП Флоря В.Г. у зв`язку із збільшенням фактичної вартості транспортних послуг.

Відповідач вважає, що Позивачем не надано доказів, які б підтверджували причинний зв`язок із вжиттям заходів забезпечення позову у справі № 916/2664/21 та збільшенням витрат на перевезення. Також зазначає, що Позивачем не надано будь-яких розрахунків впливу інфляції на збільшення вартості транспортних послуг.

У Запереченнях на відповідь на відзив від 27.11.2023 (вхід. № 43373/23) ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» зазначає, що цивільно-правова відповідальність є негативним для порушника наслідком вчиненого ним правопорушення. Юридичною підставою такої відповідальності є закон, а фактичною - склад цивільного правопорушення. А тому, Відповідач наголошує на необхідності встановлення (доведення): протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Обставини вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 задоволено Заяву ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» (зареєстрована 03.09.2021 за вх. № 2-1122/21) про забезпечення позову.

Заборонено Одеській митниці Держмитслужби України або будь-якому іншому митному органу здійснювати митне оформлення товару, а саме напівфабрикату NA2XSA(FL)1x150/70-12/20kV(TAA) mm2 10500 м на напругу 20 кВ, призначеного для вироблення кабельно-провідникової продукції, та напівфабрикату 6/10 kV N(F) 2xS(FL)1x120/35 mm2 2100 м, на напругу 10 кВ, призначеного для вироблення кабельно-провідникової продукції, які ввезені до митної території України Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «ОДЕСКАБЕЛЬ» по митній декларації МД типу IM40ДЕ від 27.08.2021 р. № UA500130/2021/206962.

Заборонено Одеській митниці Держмитслужби України або будь-якому іншому митному органу пропускати через митний кордон України товар, а саме напівфабрикат NA2XSA(FL)1x150/70-12/20kV(TAA) mm2 10500 м на напругу 20 кВ, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, та напівфабрикат 6/10 kV N(F) 2xS(FL)1x120/35 mm2 2100 м, на напругу 10 кВ, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, які ввезені до митної території України Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «ОДЕСКАБЕЛЬ» по митній декларації МД типу IM40ДЕ від 27.08.2021 р. № UA500130/2021/206962.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» (вх. № 2754/21 від 02.09.2021) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2664/21.

Як вбачається з змісту ухвали Господарського суду Одеської області від 07.09.2021 у справі № 916/2664/21, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» звернулось до суду з позовною заявою до ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», в які просило:

- зобов`язати ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» припинити порушення прав власника патенту № 60285 ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» на винахід «КАБЕЛЬ СИЛОВИЙ» шляхом заборони юридичній особі імпортувати, виготовляти, пропонувати для продажу, продавати напівфабрикат NA2XSA(FL)1х150/70-12/20kV(TAA) mm2 10500 м на напругу 20 кВ, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, та напівфабрикат 6/10 kV N(F) 2xS(FL)1x120/35 mm2 2100 м, на напругу 10 кВ, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, які ввезені до митної території України Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «ОДЕСКАБЕЛЬ» по митній декларації МД типу ІМ40ДЕ від 27.08.2021 р. № UA500130/2021/206962;

- вилучити з цивільного обороту та знищити напівфабрикат NA2XSA(FL)1х150/70-12/20kV(TAA) mm2 10500 м на напругу 20 кВ, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, та напівфабрикат 6/10 kV N(F) 2xS(FL)1x120/35 mm2 2100 м, на напругу 10 кВ, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, які ввезені до митної території України Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «ОДЕСКАБЕЛЬ» по митній декларації МД типу ІМ40ДЕ від 27.08.2021 р. № UA500130/2021/206962.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» посилалось на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «ОДЕСКАБЕЛЬ» майнових прав інтелектуальної власності позивача шляхом ввезення на митну територію України товару, який фактично є виробом (кабелем без оболонки), в якому використані при його виготовленні суттєві ознаки формули винаходу «КАБЕЛЬ СИЛОВИЙ» за належним позивачу патентом на винахід № 60285, без отримання на це дозволу ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.01.2022 у справі № 916/2664/21 у позові відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 № 916/2664/21.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 04.01.2022 у справі № 916/2664/21. Задоволено позов ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ».

Постановою Верховного Суду від 01.11.2022 частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ». Скасовано постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 у справі № 916/2664/21. Справу передано на новий розгляд до Південно-Західного апеляційного господарського суду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 апеляційну скаргу ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 04.01.2022 у справі № 916/2664/21 без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.06.2023 касаційну скаргу ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» залишено без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 04.01.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 916/2664/21 без змін.

Отже, фактично заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 діяли до ухвалення постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023.

Обставини декларування товару та його зберігання митницею.

27.08.2021 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» як декларантом складено електрону митну декларацію ІМ 40 ДЕ № UA500130/2021/206962.

До цієї декларації внесено дві позиції товарів: 1) напівфабрикат NA2XSA(FL) 1x150/70 - 12/20 KV (TAA) mm2 10 500 м, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції; 2) напівфабрикат N(F)2XS(FL) 1x120/35 6/10 KV mm2 2 100 м, призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції. /а.с. 74-75/.

27.08.2021 посадовою особою митного органу складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу щодо об`єкту: товар № 1, 2 за митною декларацією № UA500130/2021/206962. Підстави для огляду (переогляду) СУР (система управління ризиками). /а.с. 87/.

28.08.2021 Одеською митницею Державної митної служби України складено Повідомлення № 2021/048/П01 відповідно до статті 399 Митного кодексу України. В якому повідомлено, що під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів виявлено та призупинено на строк десять робочих днів (до 29.09.2021 включно) митне оформлення товарів, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності. /а.с. 88/.

13.09.2021 посадовою особою Одеської митниці Державної митної служби України складено Акт № 2/13092021 про взяття зразків товарів з метою передавання їх на експертизу як передбачено положеннями частини 12 статті 399 Митного кодексу України. Відповідно до якого для проведення експертного дослідження взято зразки товарів заявлених за митною декларацією від 27.08.2021 № UA500130/2021/206962. /а.с. 89-90/.

01.10.2021 Одеською митницею Державної митної служби України складено Уніфіковану митну квитанцію МД-1 серія РА № 282669, відповідно до якої прийнято на зберігання митницею (ст. 399 МКУ) від ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» напівфабрикат NA2XSA(FL) 1x150/70 - 12/20 KV (TAA) mm2 10 500 м. /а.с. 91/.

01.10.2021 Одеською митницею Державної митної служби України складено Уніфіковану митну квитанцію МД-1 серія РА № 282670, відповідно до якої прийнято на зберігання митницею (ст. 399 МКУ) від ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» напівфабрикат N(F)2XS(FL) 1x120/35 6/10 KV mm2 2 100 м. /а.с. 92/.

26.05.2023 Одеською митницею Державної митної служби України складено Розрахунок оплати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах органів доходів і зборів. Відповідно до якого, власнику майна - ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» нараховано за період з 02.10.2021 по 26.05.2023 (601 день) суму 424 537,26 грн. /а.с. 93/.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» за платіжною інструкцією від 26.05.2023 № 7373 сплатило на користь Одеської митниці суму у розмірі 424 537,26 грн. У призначені платежу вказано: «Плата за зберігання товарів і транспортних засобів на складах органів доходів і зборів без ПДВ». /а.с. 94/.

26.05.2023 Одеською митницею Державної митної служби України складено Уніфіковану митну квитанцію МД-1 серія РА № 306945, в якій вказано про сплату за зберігання товару на складі митного органу та були розміщені згідно МД-1 РА № 282669, РА № 282670. /а.с. 95/.

Обставини сплати Позивачем штрафу ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ».

21.01.2021 між ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» (Покупець) і ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» (Постачальник), укладено Договір поставки № СЕ-5648 (далі Договір від 21.01.2021). /а.с. 69-72/

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 21.01.2021 Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити цей товар.

Пунктом 1.5 Договору від 21.01.2021 передбачено, що сторони мають право вид, номенклатуру, асортимент та кількість товару визначити у специфікаціях, які можуть оформлюватись як на кожну окрему партію товару, так і на весь об`єм товару, який буде постачатися в рамках даного договору. В специфікаціях сторони мають право, але не зобов`язані, узгодити строк, умови та місце поставки товару, вартість товару, порядок розрахунків, гарантійний термін на товар, вантажовідправника та вантажоодержувача.

Місце поставки може бути визначено сторонами у специфікаціях та/або в заявках на поставку товару погоджених Постачальником. Якщо сторони не визначили в специфікації або в заявці місце та умови поставки товару, то місце поставки сторони визначили склад Постачальника м. Одеса, Миколаївська дорога, 144, перевезення товару за рахунок Покупця (пункт 2.1 Договору від 21.01.2021).

Датою поставки є дата отримання Покупцем товару згідно видаткової накладної, товаро-транспортної накладної, акту прийому-передачі товару або іншого документа, підтверджуючого факт передачі товару та підписаного представниками сторін (пункт 2.2. Договору від 21.01.2021).

Пунктом 4.5 Договору від 21.01.2021 визначено, що у разі порушення Постачальником строку поставки товару понад 30 календарних днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі десяти відсотків від вартості недопоставленого товару та/або несвоєчасно поставленого товару.

Сторони погодили, відповідно до частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність у три роки (пункт 4.6 Договору від 21.01.2021).

Згідно із пунктом 5.1 Договору від 21.01.2021 він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині виконання зобов`язань до повного їх виконання сторонами.

16.06.2021 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» і ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» складено Специфікацію № 4 до Договору від 21.01.2021. У якій визначено, що Постачальник передає, а Покупець приймає і оплачує такий товар: напівфабрикат N(F)2XS(FL) 1x120/35 10кВ МЕК 60502-2 у кількості 2,100 км вартістю 1 306 764,80 грн. без ПДВ; напівфабрикат NA2XSA(FL) 1x150/70 12/2-0кВ МЕК 60502-2 у кількості 10,500 км вартістю 2 003 864,31 грн., а всього 3 972 754,94 грн. в т.ч. ПДВ 20 % - 662 125,83 грн. Термін поставки продукції: до 30 липня 2021 року. /а.с. 185/.

16.08.2021 ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» звернулось з листом № 53 на адресу ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», в якому, із посиланням на Специфікацію від 16.06.2021 № 4 до Договору від 21.01.2021, просило надати пояснення щодо причин та/або підстав прострочення виконання зобов`язання, що станом на дату складання цього листа становить 17 календарних днів та визначити дату фактичної поставки товару. /а.с. 76/.

25.08.2021 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» листом № 185 у відповідь на лист від 16.08.2021 № 53 повідомило ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ», що великий попит на даний вид продукції та значну завантаженість заводу-виробника, а так само ускладнення логістичних шляхів, обумовили настання обставин, які Постачальником не могли бути передбачені і враховані, а тому спричинили несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором від 21.01.2021. Також поінформовано, що протягом десяти календарних днів, з дати отримання цього повідомлення, товар буде поставлено відповідно до умов договору. /а.с. 77/.

11.10.2021 ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» надіслало лист-звернення № 76 на адресу ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», в якому зазначило, що з урахуванням попереднього листа Позивача від 25.08.2021 № 185 датою поставки є 03.09.2021. Станом на дату складання цього листа-звернення, жодної інформації, а так само, належного виконання зобов`язання постачальника за договором не відбулось. З урахуванням наведеного, з метою досудового врегулювання спірного питання, товариство вимагало від ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» належного виконання умов договору, шляхом поставки товару обумовленого ним, протягом семі календарних днів з дати отримання цього листа-звернення. /а.с. 78-79/.

03.11.2021 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» листом № 201 у відповідь лист-звернення від 11.10.2021 повідомило ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ», що придбало у виробника «STP Global Cable» LLC (Азербайджан) напівфабрикати, які заявлено до ввезення на митну територію України в режимі імпорт. Зазначений товар є предметом договору поставки від 21.01.2021 № СЕ-5648.

Згідно із повідомленням Одеської митниці Держмитслужби від 28.08.2021 № 2021/048/П01 на підставі статті 399 Митного кодексу України було призупинено митне оформлення товару, що імпортується ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» за митною декларацією у зв`язку з наявністю підозри митного органу щодо порушення права інтелектуальної власності ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» як власника винаходу «Кабель силовий» за патентом № 60285.

Також повідомлено про те, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.20201 за заявою ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» вжито заходи забезпечення позову. А ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» до ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» про зобов`язання припинити порушення прав власника патенту на винахід, вилучення з цивільного обороту та знищення товару, і відкрито провадження у справі № 916/2664/21.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» зазначило, що вчиняє всіх та достатніх дій для доведення таких вимог, як безпідставними, незаконними та необґрунтованими. Після вирішення судового спору по суті та здійснення формальностей з митного оформлення товару, його буле поставлено ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ». /а.с. 80-81/.

02.06.2023 ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» звернулось з Претензією № 75 на адресу ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», в якій, із посиланням, зокрема, на пункт 4.5 Договору від 21.01.2021, наполягало у строк п`яти робочих днів з моменту отримання претензії сплатити суму штрафної санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 % від загальної вартості несвоєчасно поставленого товару, розмір якого складає 397 275,49 грн. /а.с. 82-85/.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» за платіжною інструкцією від 07.06.2023 № 7398 сплатило на користь ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» суму у розмірі 397 275,49 грн. У призначені платежу вказано: «Штрафні санкції згідно договору № СЕ-5648 від 21.01.2021р. Без ПДВ». /а.с. 86/.

Обставини сплати Позивачем за перевезення товару.

29.05.2017 між ФОП Флоря В.Г. (Перевізник) і ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» (Замовник), укладено Договір про надання послуг перевезення № 29.05.17 (далі Договір від 29.05.2017). /а.с. 96-98/

Пунктом 1.2 Договору від 29.05.2017 передбачено, що за ним Перевізник приймає на себе зобов`язання з перевезення вантажів та надання транспорту для перевезення, а Замовник зобов`язується сплатити послуги з перевезення, як це передбачено цим договором.

Згідно із пунктом 1.3 Договору від 29.05.2017, Перевізник зобов`язаний надавати послуги відповідно до вказівок Замовника в заявках на перевезення, які є невід`ємною частиною цього договору. Кількість та рід вантажу, маршрути, вантажовідправники та вантажоотримувачі, графік подавання транспорту, строк доставки, суми оплати за надані транспортно-експедиційні послуги визначаються разовими заявками додатково перед кожним конкретним перевезенням або групою перевезень.

Вартість послуг з перевезення вантажу визначається додатково по кожному перевезенню (пункт 4.1 Договору від 29.05.2017).

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 Договору від 29.05.2017 він набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін, укладений на строк до 31.12.2017. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, дія договору продовжується на кожній наступний календарний рік.

26.08.2021 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» складено Замовлення на перевезення вантажу ФОП Флоря В.Г. згідно із Договором від 29.05.2017. У цьому замовленні зазначено: вид вантажу кабельно-провідникова продукція; вага вантажу 17,1 т; адреса завантаження м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21 А; адреса вивантаження Одеса, Миколаївська дорога, 144; ставка фрахту 4 000,00 грн. за безготівковим розрахунком. /а.с. 99/.

ФОП Флоря В.Г. виставлено Позивачу рахунок від 26.08.2021 № 210836 на суму 4 000,00 грн. /а.с. 100/.

26.05.2023 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» складено Замовлення на перевезення вантажу ФОП Флоря В.Г. згідно із Договором від 29.05.2017. У цьому замовленні зазначено: вид вантажу кабельно-провідникова продукція; вага вантажу 17,1 т; адреса завантаження м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21 А; адреса вивантаження Одеса, Миколаївська дорога, 144; ставка фрахту 10 000,00 грн. за безготівковим розрахунком. /а.с. 101/.

Вказане перевезення було здійснено, що підтверджується Товарно-транспортною накладною від 26.05.2023 № 260523. /а.с. 102-103/.

ФОП Флоря В.Г. виставлено Позивачу рахунок від 26.05.2023 № 230519 на суму 10 000,00 грн. /а.с. 104/.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» за платіжною інструкцією від 02.06.2023 № 1329 сплатило на користь СПД ФО Флоря В.Г. суму у розмірі 10 000,00 грн. У призначені платежу вказано: «За ТЕП по рах. № 230519 від 26.05.23р. без ПДВ». /а.с. 105/.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

У пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України встановлено норму-принцип «справедливість, добросовісність та розумність».

Відповідно до частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої, пункту 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами першою, другою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною третьою статті 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За частиною третьою статті 147 Господарського кодексу України збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Статтею 224 Господарського України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина перша статті 225 Господарського кодексу України).

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Частинами першою, другою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, нормами частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки збитків (шкоди); 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

При цьому, нормами частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Тобто, тягар доказування відсутності вини у випадку заподіяння шкоди (наявності збитків) покладений на Відповідача.

Згідно із частиною першою статті 146 Господарського процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження з інших, ніж зазначені у частині першій статті 142 цього Кодексу підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Суд враховує висновки щодо застосування норм статті 159 Цивільного процесуального кодексу України, які є аналогічними нормам частини першої статті 146 Господарського процесуального кодексу України, викладені у пунктах 7.7, 7.8, 7.9 постанови Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/1742/20, згідно із якими, вирішуючи питання про відшкодування збитків, заявлених на підставі статтею 159 ЦПК України (відшкодування збитків, заподіяні забезпеченням позову) судам також слід виходити з такого.

Положеннями статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Отже, відшкодування шкоди, заподіяної забезпеченням позову, є способом захисту прав та інтересів і одночасно мірою юридичної відповідальності.

При цьому у всіх правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди.

У зв`язку із цим до предмету доказування у цих правовідносинах, а відповідно до предмету оцінки судом належать обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 76 ГПК України), а саме умови і підстави застосування частини першої статті 159 ЦПК України, якими є те, що ризик здійснення процесуальних дій лежить виключно на учасниках спору, при цьому за відповідачем у справі (за основним позовом) закріплено спеціальне право вимагати відшкодування збитків, які йому заподіяні у результаті застосування забезпечення позову.

Скористатися цим правом він може, якщо вимоги позивача (за основним позовом) не будуть задоволені (повністю або частково) судом (третейським судом, міжнародним комерційним арбітражем), у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших підстав, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України.

При цьому у предмет доказування не входить безумовне встановлення вини особи, яка ініціювала прийняття заходів забезпечення позову.

Право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, ґрунтуються на прямій вказівці закону (частина перша статті 159 ЦПК України).

Разом з тим, у цій категорії справ принцип вини трансформується через принцип добросовісності. Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, так як протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, виходячи з конкретних обставин, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

Безпідставна відмова у відшкодуванні таких збитків означає відсутність необхідного попереджувального впливу на осіб, які заявили безпідставну вимогу про забезпечення позову.

А тому, до підстав та умов застосування частини першої статті 159 ЦПК України належать:

1) добросовісність/недобросовісність дій особи (Відповідача) при заявлені клопотань про забезпечення позову; 2) зловживання/незловживання правом; 3) підстави відмови (Відповідачу у спірних правовідносинах) у пред`явленому ним позові до Позивача, підстави закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду, чи було зловживання при заявленні клопотання про забезпечення позову.

Отже, підставою цивільно-правової відповідальності особи, яка заявила клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, є сам факт заподіяння іншій особі (протилежній стороні у основному спорі) шкоди внаслідок вжиття судом таких заходів. Особливістю такої відповідальності є опосередкований характер завдання шкоди, оскільки самі процесуальні дії, які безпосередньо завдають шкоди, вчиняє суд (накладає арешт та забороняє вчиняти певні дії), однак до відповідальності притягується особа, за ініціативою якої судом були вчиненні такі дії.

При з`ясуванні, чи є доведеним причинний зв`язок між виникненням збитків та вжиттям судом заходів забезпечення позову, підлягають встановленню такі обставини: чи реалізація свого суб`єктивного процесуального права на позов було протиправним, лише з метою завдати шкоди позивачу, так як учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 43 ГПК України, частина перша статті 44 ЦПК України), а до основних засад (принципів) як цивільного, так і господарського судочинства віднесено неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України, пункт 11 частини третьої статті 2 ГПК України).

Отже, для встановлення причинного зв`язку суду слід з`ясувати протиправність дій відповідача, які повинні передувати настанню збитків, і шкідливі наслідки протиправної поведінки.

У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в питанні відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, що викладена в постанові від 19.02.2020 у справі № 200/10900/18-ц (провадження № 61-22785 св 19).

У зв`язку із викладеним загальні умови та порядок для відшкодування збитків, що наведені в пунктах 7.4-7.6, мають свої особливості у разі відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову (на підставі статті 159 ЦПК України), що наведені в пунктах 7.7-7.8.

Водночас обов`язок доведення позивачем, а відповідно і встановлення судом причинного зв`язку (шляхом з`ясування протиправності дій відповідача, які повинні передувати настанню збитків, і шкідливих наслідків протиправної поведінки), як обов`язкової складової в питанні доведення підстав для відшкодування збитків, має місце як за загальними умовами для відшкодування збитків, так і за особливих підстав, передбачених статтею 159 ЦПК України - у разі відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Щодо протиправної поведінки Відповідача, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, у цій категорії справ принцип вини трансформується через принцип добросовісності. Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, так як протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, виходячи з конкретних обставин, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

У рішенні Господарського суду Одеської області від 04.01.2022 і постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 916/2664/21 зазначено, що до незалежного пункту формули винаходу «Кабель силовий» за патентом № 60285 включено, зокрема, ознаку «полімерна оболонка, виготовлена, наприклад, з полівінілхлоридного пластикату, поліетилену чи полівінілхлоридного пластикату зниженої горючості або низького димовиділення», між тим спірні напівфабрикати NA2XSA(FL)1х150/70-12/20kV(TAA) mm2 10500 м на напругу 20 кВ та 6/10 kV N(F) 2xS(FL)1x120/35 mm2 2100 м на напругу 10 кВ взагалі не містять жодної оболонки, натомість являють собою заготівлю кабелю (жилу, трирівневу ізоляцію, водоблокуючу стрічку і алюмінієвий екран) без зовнішньої оболонки, що однозначно підтверджується обома наявними у матеріалах справи висновками експертів, які в цій частині не містяться суперечностей, та не заперечується сторонами.

Крім того, апеляційним господарським судом враховано, що патентом охороняється саме продукт кабель силовий, у той час як спірне майно, ввезене ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» до митної території України, виступає напівфабрикатом, який лише призначений для вироблення кабельно-провідникової продукції, тобто ще не є готовим продуктом ні фізично, ні функціонально.

З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для розповсюдження на належні відповідачу спірні напівфабрикати правового режиму продукту, виготовленого із застосуванням винаходу за патентом № 60285, оскільки при виготовленні цих напівфабрикатів не було використано кожної ознаки, включеної до незалежного пункту формули винаходу за вищенаведеним патентом, або ознаки, еквівалентної їй.

Окрім того, як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» було подано заяву (зареєстрована 03.09.2021) про забезпечення позову шляхом заборони митного оформлення та пропуску через митний кордон України товару ввезеного за митною декларацією від 27.08.2021 № UA500130/2021/206962, а саме, напівфабрикатів призначених для вироблення кабельно-провідникової продукції.

Отже, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» на момент подання позову і заяви про його забезпечення було обізнано із тим, що товар, який був ввезений ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», є напівфабрикатом, а не готовим продуктом, виготовленим із застосуванням винаходу за патентом № 60285. При цьому, в подальшому, під час розгляду справи № 916/2664/21, не заперечувало обставину відсутності жодної оболонки на товарі, як необхідної ознаки формули винаходу «Кабель силовий» за патентом № 60285, яка визначає обсяг правової охорони відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 15.12.1993 № 3687-XII.

Виходячи із цих конкретних обставин, ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» як правовласник винаходу за патентом № 60285 могло усвідомлювати відсутність порушення його прав Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», а також характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди у зв`язку із задоволенням судом його заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, дії ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» із подання заяви про забезпечення позову не відповідають принципу добросовісності та мають ознаки зловживання правом з метою завдання шкоди іншій стороні, що свідчить про порушення норм пункту 6 частини першої статті 3, частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України, тобто про наявність такого елементу складу правопорушення як протиправна поведінка особи.

Щодо факту наявності збитків та їх розміру, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 діяли до ухвалення постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023.

У період дії вказаних заходів забезпечення позову товар ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» знаходився на зберіганні на складі митного органу, про що більш докладно зазначено у вищенаведених розділах цього рішення.

ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» за платіжною інструкцією від 26.05.2023 № 7373 сплатило на користь Одеської митниці суму у розмірі 424 537,26 грн. У призначені платежу вказано: «Плата за зберігання товарів і транспортних засобів на складах органів доходів і зборів без ПДВ».

При цьому, відповідно до Розрахунку оплати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах органів доходів і зборів від 26.05.2023 нарахування здійснено за період з 02.10.2021 по 26.05.2023 (601 день) на суму 424 537,26 грн. Тобто, вартість зберігання становила 706,38 грн. за один день (424 537,26 / 601 = 706,38).

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 був виготовлений 18.05.2023, зареєстрований 19.05.2023, а оприлюднений 22.05.2023. Отже, починаючи з 22.05.2023 знаходження товару на складі митного органу залежало виключно від дій ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ». А відтак, є неправомірним віднесення до складу збитків Позивача, що підлягають відшкодуванню Відповідачем, плати за зберігання на складі митного органу за період з 23.05.2023 по 26.05.2023 (4 дні) в сумі 2 825,52 грн. (4 Х 706,38 = 2 825,52).

Отже, сума збитків Позивача пов`язаних із збереженням товару на митному складі внаслідок дії заходів забезпечення позову становить 421 711,74 грн. (424 537,26 - 2 825,52 = 421 711,74).

При цьому, суд не приймає довід Відповідача про відсутність підстави для видачі товару ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» та відшкодування витрат на зберігання через те, що його як власника патенту не було повідомлено про необхідність відшкодування цих витрат Одеській митниці.

Адже норми частини шостої статті 239, частини шостої статті 397 Митного кодексу України, абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, на які посилається Відповідач, регулюють відшкодування витрат митного органу, пов`язаних із зберіганням товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності.

А, оскільки, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.01.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 916/2664/21, встановлено відсутність об`єктів права інтелектуальної власності ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» у товарі ввезеному ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ», митним органом правомірно нараховано плату за зберігання на його складі саме Позивачу як власнику товару, яку ним було сплачено. А відтак, ці витрати відносяться до реальних збитків Позивача.

Факт наявності збитків у ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» у зв`язку зі сплатою суми штрафу у розмірі 397 275,49 грн. за несвоєчасну поставку товару за Договором від 21.01.2021 № СЕ-5648, що була сплачена ним ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» після пред`явленням претензії від 02.06.2023 № 75, підтверджується платіжною інструкцією від 07.06.2023 № 7398.

Обставина завдання Позивачу збитків у вигляді додаткових витрат у зв`язку із збільшенням вартості перевезення підтверджується: Договором про надання послуг перевезення від 29.05.2017 № 29.05.17, укладеним з ФОП Флоря В.Г., Замовленням на перевезення вантажу від 26.08.2021, рахунком від 26.08.2021 № 210836 на суму 4 000,00 грн., Замовленням на перевезення вантажу від 26.05.2023, Товарно-транспортною накладною від 26.05.2023 № 260523, рахунком від 26.05.2023 № 230519 на суму 10 000,00 грн., платіжною інструкцією від 02.06.2023 № 1329, про що більш докладно зазначено у вищенаведених розділах цього рішення.

Отже, сума збитків у зв`язку збільшення вартості послуг перевезення вантажу становить 6 000,00 грн. (10 000,00 4 000,00 = 6 000,00).

При цьому, суд не приймає довід Відповідача про ненадання Позивачем будь-яких розрахунків впливу інфляції на збільшення вартості транспортних послуг. Оскільки, наявність інфляційних процесів в економіці держави є загальновідомою обставиною, а їх вплив, у даному випадку, об`єктивно підтверджується вищенаведеними доказами (документами), в яких зафіксовано збільшення вартості перевезення того самого вантажу тим саме перевізником та за тим саме маршрутом у часовому проміжку з 26.08.2021 по 26.05.2023.

Отже, загальна сума збитків Позивача становить 824 987,23 грн. (421 711,74 + 397 275,49 + 6 000,00 = 824 987,23)

Щодо причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, суд зазначає наступне.

З огляду на встановлення наявності протиправної поведінки Відповідача у вигляді порушення принципу добросовісності та зловживання своїм правом, яка передувала настанню збитків, суд вважає доведеним причинно-наслідковий зв`язок між діями ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ», за ініціативою якого були вжиті заходи забезпечення позову ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 щодо заборони митним органам здійснювати митне оформлення товару та пропускати його через митний кордон України, із шкодою (збитками) у вигляді витрат Позивача пов`язаних із збереженням товару на митному складі, сплатою суми штрафу іншому суб`єкту, а також із додатковими витратами у зв`язку зі збільшенням вартості перевезення вантажу.

При цьому суд не приймає довід Відповідача про відсутність причинного зв`язку між його діями (поведінкою) та сплатою Позивачем штрафу ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» через те, що підстава для застосування пункту 4.5 Договору поставки від 21.01.2021 № CE-5648 та сплати штрафу виникла раніше аніж була винесена ухвала суду про забезпечення позову.

Як вже зазначалось, відповідно до Специфікації від 16.06.2021 № 4 до Договору від 21.01.2021 термін поставки продукції був встановлений до 30.07.2021.

А пунктом 4.5 Договору від 21.01.2021 визначено, що у разі порушення Постачальником строку поставки товару понад 30 календарних днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі десяти відсотків від вартості недопоставленого товару та/або несвоєчасно поставленого товару.

Тобто, останній день тридцятиденного строку, визначеного пунктом 4.5 Договору від 21.01.2021, припадав на 29.08.2021, а право на застосування штрафу у зв`язку із прострочкою поставки товару виникло з 30.08.2021.

При цьому, слід зазначити, що товар, поставка якого повинна була відбутися відповідно до Специфікації від 16.06.2021 № 4 до Договору від 21.01.2021, станом на 27.08.2021 вже був в наявності та включений Позивачем до електронної митної декларації ІМ 40 ДЕ № UA500130/2021/206962 для оформлення ввезення на митну територію України.

А як вбачається з листа від 25.08.2021 № 185 ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» висловлювало свою готовність поставити товар протягом десяти календарних днів, з дати отримання цього повідомлення ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ».

У свою чергу, ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» листом від 11.10.2021 № 76 вимагало від ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» належного виконання умов договору, шляхом поставки товару обумовленого ним, протягом семі календарних днів з дня отримання цього звернення. Тобто, цьому листі покупець не відмовився від отримання товару чи від договору, не вимагав сплати санкцій за прострочення, а фактично виявив згоду на зміну строку поставки.

А протягом цього вже нового строку, товар не був поставлений Позивачем з причин неможливості його митного оформлення внаслідок заборони, встановленої ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 за ініціативою ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ».

Окрім того, слід зазначити, що застосування санкцій є правом, а не обов`язком сторін, а тому, для цілей вирішення питання правомірності включення потерпілою особою до складу своїх збитків суми штрафу, сплаченої іншому суб`єкту, має значення не момент виникнення у контрагента права на неустойку, а прийняття ним рішення про її застосування та задоволення іншою стороною відповідної вимоги у добровільному або примусовому порядку.

У даному випадку, ТОВ «СУЧАСНІ ЕНЕРГОРІШЕННЯ» звернулось із претензією до ТОВ «ТД ОДЕСКАБЕЛЬ» лише 02.06.2023, тобто за спливом 21 місяця з моменту виникнення права на застосування штрафу, після довготривалого невиконання Позивачем своїх обов`язків з поставки товару, яке є наслідком дії заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 916/2664/21 за ініціативою Відповідача. Вказана обставина свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (поведінкою) Відповідача та завданням збитків Позивачу у вигляді сплати штрафних санкції іншому суб`єкту.

Отже, Позивачем доведено та судом встановлено наявність таких обов`язкових елементів складу правопорушення: протиправної поведінки Відповідача; шкідливого результату такої поведінки збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками. А Відповідачем не спростовано презумпцію його вини у завданні збитків Позивачу.

А відтак, наявний повний склад елементів господарського (цивільного) правопорушення, що є підставою для настання відповідальності Відповідача у вигляді відшкодування завданих збитків.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення збитків, спричинених заходами забезпечення позову за ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 по справі № 916/2664/21, у розмірі 824 987,23 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

21.03.2024 в судовому засіданні представник Позивача зробила усну заяву про намір подати докази для підтвердження розміру судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по даній справі.

Керуючись, пунктом 6 частини першої статті 3, пунктом 3 частини другої статті 11, частиною третьою статті 13, частиною першою статті 15, частиною першою, пунктом 8 частини другої статті 16, частинами першою, другою, третьою статті 22, частинами першою, другою статті 1166, статтею 1192 Цивільного кодексу України, частиною третьою статті 147, статтею 224, частиною першою статті 225 Господарського кодексу України, статтями 2, 5, 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 146, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Завод Південькабель (61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Автогенна, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Одеського кабельного заводу Одескабель (65102, м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 144, ) 824 987,23 грн. (вісімсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім гривень 23 коп.) суми збитків, та витрати на сплату судового збору в розмірі 12 374,98 грн. (дванадцять тисяч триста сімдесят чотири гривні 98 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Одеського кабельного заводу Одескабель до Приватного акціонерного товариства Завод Південькабель в частині стягнення суми збитків у розмірі 2 825,52 грн.

4. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати (понесені у справі судові витрати) на 08.04.2024 о 13 год. 45 хв. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 530 (5 поверх), тел.0(482)307-986, явка учасників процесу не обов`язкова.

5. Позивачу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі надати докази понесення у справі судових витрат.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08 квітня 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов