ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/801/24

Суддя Сокуренко Л.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» (03028, м. Київ, пр-т. Науки, буд. 30)

до Дочірнього підприємства «ШРБУ № 100 «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні Дороги» (07335, Київська обл., Вишгородський район, село Демидів)

про стягнення 57 978,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Дочірного підприємства «ШРБУ №100 «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні Дороги» про стягнення 57 978,42 грн.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» просить суд стягнути з відповідача 57 978,42 грн збитків, заподіяних не реєстрацією відповідачем податкових накладних за договором оренди майна № 25-05/19 від 26.05.2019 та за договором оренди майна № 05/06-2019 від 05.06.2019.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

В даному випадку, підставами позову є два окремі договори, зокрема, договір оренди майна № 25-05/19 від 26.05.2019 та договір оренди майна № 05/06-2019 від 05.06.2019, укладені між позивачем та відповідачем щодо різних предметів договорів.

Відтак, підстави виникнення позовних вимог, які позивач об`єднав у одному позові, є різними це два окремі договори оренди майна, а обставина укладення цих договорів між одними й тими ж сторонами не є спільною підставою позову, яка об`єднує вимоги.

Також, заявлені за цими договорами вимоги не об`єднані поданими доказами, оскільки рухоме майно передане у володіння і користування відповідачу, позивач підтверджує актами, складеними на виконання окремих договорів.

Поряд із цим, заявлені вимоги не є основними та похідними позовними вимогами, оскільки задоволення вимог за кожним із договорів не залежить одна від одної.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд зазначає, що поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню 2 окремих спори між тими ж сторонами, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори, які, в свою чергу, стосуються різних об`єктів рухомого майна та обґрунтовуються різними доказами.

З наведеного вбачається, що у поданій до суду позовній заяві об`єднано майнові вимоги з порушенням такого об`єднання, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

При цьому, суд зазначає, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Наразі, суд, з урахуванням встановлених вище висновків, наголошує, що в матеріалах позовної заяви відсутнє клопотання позивача про об`єднання двох майнових вимог із належним обґрунтуванням необхідності та доцільності зазначеного поєднання.

Одночасно, враховуючи все вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що поданий позов не відповідає вимогам чинного Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (з доданими до неї документами) Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» повернути без розгляду.

2. Звернути увагу заявника, що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко