УХВАЛА

02 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/6558/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Кролевець О. А.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ"

про відвід колегії суддів у складі Губенко Н. М. - головуючий, судді: Кондратова І. Д., Кролевець О. А.

від розгляду справи № 910/6558/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ"

до Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва

про визнання незаконним та скасування рішення правління, визнання членом товариства,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва про визнання незаконним та скасування рішення правління, оформленого пунктом 2 протоколу від 19.03.2023, та визнання членом Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва з 31.01.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/6558/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою від 09.01.2024 Північний апеляційний господарський суд частково скасував рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/6558/23. Ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково. Визнав незаконним та скасував рішення правління Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва, оформлене пунктом 2 протоколу від 19.03.2023, яким Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" не визнано членом Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Присудив до стягнення з Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва на користь Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" 2 684,00 грн судового збору за подачу позову та 4 026,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. Присудив до стягнення з Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" на користь Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн, понесені у суді першої інстанції.

29 січня 2024 року Садівниче товариство "Сонячний" Дарницького району міста Києва звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 у справі № 910/6558/23.

Ухвалою від 19.02.2024 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (уточнити норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду);

- надання Суду доказів доплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 у справі № 910/6558/23 у сумі 190,00 грн.

01 березня 2024 року на адресу Суду від Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва надійшла заява про усунення недоліків, до якої, зокрема, додана копія платіжної інструкції № 399 від 25.02.2024 про сплату 190,00 грн, а також касаційна скарга в новій редакції, з тексту якої вбачається, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 у справі № 910/6558/23 оскаржується з підстав неправильного застосування матеріального права та порушення норм процесуального права, за наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування частини 1 статті 10 Закону України "Про кооперацію" у подібних правовідносинах. Скаржник також зауважив, що трактовка цієї норми судом апеляційної інстанції створила колізію між частиною 1 статті 10 Закону України "Про кооперацію" та абзацами 2, 4 статті 2, частиною 1 статті 6 цього Закону. Крім того Садівниче товариство "Сонячний" Дарницького району міста Києва виклало свої доводи про те, що невірне тлумачення судом апеляційної інстанції частини 1 статті 10 Закону України "Про кооперацію" спричинило неправильне застосування частини 2 статті 11 та частини 2 статті 41 Закону України "Про кооперацію". В касаційній скарзі Садівниче товариство "Сонячний" Дарницького району міста Києва також звернуло увагу Суду, що на момент виникнення спірних правовідносин, правління відповідача у складі одинадцяти осіб приймало колегіальні протокольні рішення на своїх засіданнях з питань наданої йому компетенції. Протоколи засідань правління з питань прийняття в члени Товариства інших осіб, Книга реєстрації протоколів засідань правління були надані суду, проте в порушення принципу пропорційності та вірогідності доказів були проігноровані судом без будь-яких аргументів.

Ухвалою від 20.03.2024 Верховний Суд відкрив касаційне провадження № 910/6558/23 за касаційною скаргою Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 з підстав, передбачених пунктами 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Касаційну скаргу призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 квітня 2024 року о 12:10 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 209.

01 квітня 2024 року до Суду від Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Губенко Н. М. - головуючий, судді: Кондратова І. Д., Кролевець О. А. від розгляду справи № 910/6558/23.

На думку заявника, ухвали Верховного Суду від 19.02.2024 та від 20.03.2024 постановлені з порушенням положень Господарського процесуального кодексу України, чим було протиправно надано процесуальну перевагу одній із сторін у справі та порушено принцип змагальності сторін. Згідно із ухвалою від 19.02.2024 у складі судді Верховного Суду Губенко Н. М. підставою для залишення касаційної скарги без руху стали дві процесуальні обставини:

- скаржник належним чином не обґрунтував наявність виключного випадку касаційного оскарження, наведеного у пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- скаржник не додав до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" вважає, що відсутність належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, наведеного у пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення касаційної скарги на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, а не для залишення касаційної скарги без руху. Крім того, Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" зауважує, що у даному випадку судовий збір за подання касаційної скарги підлягав оплаті у сумі 10 736,00 грн (5 368,00 грн * 200%), оскільки в позовній заяві об`єднано дві вимоги немайнового характеру. Натомість в ухвалі від 19.02.2024 зазначено, що судовий збір за подання касаційної скарги підлягав оплаті у сумі 5 368,00 грн (2 684,00 грн * 200%) як за одну вимогу немайнового характеру, що вдвічі менше за встановлений законодавством розмір судового збору для даної справи. Наведене свідчить про надання незаконного відтермінування викладення у касаційній скарзі передбачених Господарським процесуальним кодексом України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку; довільного збільшення строку на касаційне оскарження (оскільки при поверненні касаційної скарги строк касаційного оскарження не зупиняється, а при залишенні без руху - зупиняється); зменшення розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні з касаційною скаргою. Постановляючи ухвалу від 20.03.2024, Суд, у складі колегії суддів Верховного Суду: Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Кролевець О. А., протиправно вирішив прийняти касаційну скаргу до розгляду, вказавши: "з огляду на виконання скаржником у встановлений строк вимог ухвали Верховного Суду від 19.02.2024 щодо усунення недоліків оформлення касаційної скарги, вона вважається поданою у день її первинного подання та підлягає прийняттю до розгляду, оскільки підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні". Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" зазначає, що відповідно до частини 1 статті 294 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі виключно за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження. Доплата Садівничим товариством "Сонячний" Дарницького району міста Києва 190,00 грн, а в загальній сумі сплата 5 368,00 грн, що, на думку заявника, вдвічі менша за встановлений законодавством розмір, все одно є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України - постановлення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Також, Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" вважає, що обидві редакції касаційної скарги Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва майже ідентичні та не містять прямого посилання щодо питання застосування якої норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Цитуючи пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, заявник наголошує, що в обох редакціях відсутні будь-які посилання скаржника на вказану норму права та пункт 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, натомість в ухвалі від 20.03.2024 Суд вийшов за межі доводів та вимог касаційної скарги, відкривши касаційне провадження, зокрема, за наявністю виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного, Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" вважає, що Верховним Судом у вказаному складі суддів було неналежно забезпечено дотримання процесуальних прав та свобод сторін у справі, порушено принцип змагальності сторін, що підтверджує наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, а отже судді Верховного Суду Губенко Н. М., Кондратова І. Д. та Кролевець О. А. підлягають відводу відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши вказану заяву, Суд дійшов висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому рахунку надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Однак, при цьому згідно з імперативним приписом частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, самі по собі прийняті у справі процесуальні та судові рішення не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеними суддями саме необ`єктивності чи упередженості при ухваленні судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

За приписами частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зазначених у пунктах 1-4.

При цьому, пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із приписами частин 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Натомість згідно із пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що у разі відсутності в касаційній скарзі підстав касаційного оскарження (що у розумінні частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), Суд згідно із пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, повертає касаційну скаргу. Проте якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 5 частини 2 якої встановлено, що в касаційній скарзі зазначаються підстави касаційного оскарження судових рішень саме з посиланням на виключні випадки касаційного оскарження, встановлені пунктами 1 - 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Отже у Суду були відсутні правові підстави для повернення касаційної скарги Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 у справі № 910/6558/23.

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у даній справі позов поданий у 2023 році, то для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 684,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

В касаційному порядку Садівниче товариство "Сонячний" Дарницького району міста Києва оскаржило постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024, якою частково скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/6558/23 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково: визнано незаконним та скасовано рішення правління Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва, оформлене пунктом 2 протоколу від 19.03.2023, яким Приватне акціонерне товариство "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" не визнано членом Садівничого товариства "Сонячний" Дарницького району міста Києва.

У даному випадку визнання незаконним та скасування рішення про невизнання членом товариства є однією вимогою немайнового характеру.

Таким чином судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 у справі № 910/6558/23 вираховується як за одну вимогу немайнового характеру.

Також, відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу. У касаційній скарзі Садівниче товариство "Сонячний" Дарницького району міста Києва послалося на те, що суд не дослідив протоколи засідань правління з питань прийняття в члени Товариства інших осіб, Книгу реєстрації протоколів засідань правління, тобто не дослідив зібрані у справі докази, на які посилається скаржник у касаційній скарзі . Отже в касаційній скарзі наявні посилання на існування підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оцінивши доводи, які викладені в заяві про відвід, Суд дійшов висновку, що заявлений Приватним акціонерним товариством "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" відвід колегії суддів Верховного Суду: Губенко Н. М. - головуючий, судді: Кондратова І. Д., Кролевець О. А., є необґрунтованим, доводи якого фактично зводяться до незгоди з прийнятими судовими рішеннями.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Губенко Н. М. - головуючий, судді: Кондратова І. Д., Кролевець О. А. від розгляду справи № 910/6558/23 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи № 910/6558/23, наявні в касаційній інстанції, на автоматичний розподіл для визначення судді з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "КИЇВСПЕЦМОНТАЖ" про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Губенко Н. М. - головуючий, судді: Кондратова І. Д., Кролевець О. А. від розгляду справи № 910/6558/23.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді І. Д. Кондратова

О. А. Кролевець