ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 Справа № 917/2244/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Акціонерного товариства "Укргазвидобування", вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, адреса для листування: вул. Стадіонна, 9, смт Донець, Балаклійський район, Харківська обл., 64250

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно", вул. Європейська, 21, оф. 207, м. Полтава, 36000

про стягнення штрафу та пені

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" 1105700,40 грн штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору № 22-207 від 07.02.2023 поставки електророзподільних кабелів, з яких: 798561,40 грн - пеня, 307139,00 грн - штраф.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення, встановленого договором строку поставки товарів.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 2132 від 19.02.2024) проти позову заперечує, посилаючись на те, що ТОВ «Будінтехно» відповідно до договору належним чином виконав умови договору в частині надання рахунку № 9 від 07.02.2023 та укладенням договору № BGV/UA/03-2-00574 про надання гарантії 06.02.2023 між АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» та ТОВ «БУДІНТЕХНО».

Всупереч цьому позивачем не виконано умови передбачені пунктом 4.1 договору в частині попередньої оплати 50 % в розмірі 2 193 850,01 за договором в строк до 08.03.2023.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 2915 від 04.03.2024) заперечує проти доводів позивача та зазначає, що відповідач вводить суд в оману та зазначає про нібито надання на виконання пункту 4.1 договору позивачу рахунку № 9 від 07.02.2023 та банківської гарантії повернення авансового платежу, але не надає доказів їх направлення позивачу та отримання останнім.

Оскільки, станом на 01.03.2023 відповідач не надав позивачу рахунок для здійснення попередньої оплати та банківську гарантію повернення авансового платежу, з метою недопущення зриву виконання умов договору, 01.03.2023 позивач звернувся до відповідача листом вих. № ШГВ 1039/003.1.1-05 з проханням надати до 06.03.2023 зазначені документи.

У відповідь відповідач листом (вих. № 55/03 від 13.03.2023) запевнив позивача про своєчасне та в повному обсязі виконання своїх зобов`язань за умовами договору.

В подальшому в листі (вих. N288/09 від 06.09.2023) відповідач зазначив про неможливість поставки Товару за договором у зв`язку з його відсутністю та звернувся до позивача з пропозицією розірвання договору.

Отже, як вважає позивач, відповідач не довів відсутність своєї вини у невиконанні зобов`язання у строки, погоджені Сторонами в договорі.

Щодо позиції відповідача про звільнення його від відповідальності в зв`язку з оплатою банківської гарантії позивач зазначає наступне.

Відповідно умов договору відповідачем надано забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором, а саме Банківська гарантія № ВGV/UА/03-2-00574 від 02.02.2023 АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» надалі «Гарант» справжнім гарантує належне виконання ТОВ "БУДІНТЕХНО" надалі «Принципал» (далі - Гарантія), виконання Принципалом зобов`язань за договором.

Ця гарантія є окремим видом забезпечення виконання зобов`язань за договором. Сплата Гарантом грошової суми по цій гарантії на вимогу Бенефіціара (позивача) не звільняє Принципала (відповідача) від обов`язку сплатити неустойку (пеню, штрафи), передбачені договором.

Отже, гарантія - є окремим видом забезпечення виконання зобов`язань за договором. Сплата Гарантом грошової суми по цій гарантії на вимогу Бенефіціара не звільняє Принципала від обов`язку сплатити неустойку (пеню, штрафи), передбачені договором.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач) та ТOB «БУДІНТЕХНО» (далі - відповідач) уклали договір N 922-207 від 07.02.2023 поставки Електророзподільних кабелів на суму 4 387 700,00 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 1.1 договору відповідач зобов`язувався поставити позивачу електророзподільні кабелі 313220000-5 (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а позивач - прийняти і оплатити такий Товар.

Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару відповідачем для прийняття позивачем.

Згідно з пунктом 1.2 договору, найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна ціна договору вказується у специфікаціях, яка є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною.

Строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікаціях до цього договору (пункт 5.1 договору).

Відповідно до Специфікації № 1 від 07.02.2023 (додаток № 1 до договору) Сторони погодили поставку товару загальною вартістю 4 387 700,00 грн.

Умови поставки Товару згідно з пунктом 2.10.1 Специфікації № 1: «DDP, вартість доставки включено. Місце поставки: Центральний склад «Юліївський склад», смт Старий Мерчик, Харківська область, 63011.

Пунктом 3 Специфікації № 1 встановлено строк поставки Товару: до 31.03.2023.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом: попередньої оплати Покупцем 50 % загальної вартості Товару, яка здійснюється на підставі рахунку, наданого Постачальником в розмірі 2 193 850,01 грн у тому числі ПДВ.

Пунктом 4 Специфікації № 1 встановлено, що 50 % - попередньої оплати здійснюється протягом 30 календарних днів з дати рахунку.

Відповідно до пункту 4.2 договору Постачальник протягом з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з актом приймання-передачі Товару або проміжним звітом про використання коштів за призначенням, підписаним уповноваженим представником Постачальника.

При здійсненні попередньої оплати (за будь-якою формою розрахунку, в тому числі акредитивною), до документів зазначених вище додається копія банківської гарантії. Основні вимоги до банківської гарантії повернення авансового платежу або стендбай акредитиву зазначені у пункті 4.5 договору.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що обсяг поставки Товару (кожної партії Товару) визначається в рознарядках позивача. Відвантаження Товару проводиться тільки після отримання відповідачем рознарядки. Відвантаження Товару без рознарядки забороняється. Рознарядка відповідачу може направлятися позивачем в електронному вигляді на електронну адресу відповідача, вказану в Розділі XIV цього договору.

Згідно з пунктом 5.3 договору, датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної.

Право власності на Товар переходить від відповідача до позивача з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

Відповідно до пункту 7.9 договору у разі прострочення відповідачем виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

Строк дії договору визначений в пункті 10.1 договору і складає з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності) і діє до 31.12.2023.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов пункту 5.2 договору направлено відповідачу на електронну адресу: Рознарядку №1 ШГВ 1025/003.1.1-05 від 28.02.2023 на весь обсяг Товару визначений у Специфікації № 1 до договору.

Отже, відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний поставити позивачу Товар на загальну суму 4 387 700,00 грн, водночас останнім днем поставки Товару є 31.03.2023.

Листом № 55/03 від 13.03.2023 відповідач запевнив позивача про своєчасне та в повному обсязі виконання своїх зобов`язань за договором.

Проте, відповідач не поставив Товару у строк, визначений договором.

Ураховуючи порушення відповідачем умов договору в частині строків поставки Товару на його поштову адресу позивач направив Претензію № ШГВ 3485/003.1.1-5 від 29.05.2023.

Згідно з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №89 9 зазначену претензію відповідач отримав 14.06.2021.

Листом (вих. N288/09 від 06.09.2023) відповідач повідомив позивача про неможливість поставки Товару за договором у зв`язку з його відсутністю та звернувся до позивача з пропозицією розірвання договору.

Як зазначає позивач, оскільки претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, а Товар станом на 12.10.2023 відповідачем не поставлено, на його електронну адресу направлено вимогу про невідкладну поставку Товару № ШГВ7365/003.1.1-05 від 13.10.2023.

Проте Товар не був поставлений.

Ураховуючи порушення відповідачем умов договору, позивач на підставі пункту 7.9 договору, за порушення строків поставки Товару, нарахував відповідачу 307 139,00 штрафу та 79 8561,40 грн пені за період 01.04.2023 - 28.09.2023.

Також, як установив суд, 06.02.2023 AT «Український будівельно-інвестиційний банк» (далі - Гарант) та ТОВ «БУДІНТЕХНО» (далі - Принципал) уклали договір № BGV/UA/03-2-00574 про надання гарантії.

Згідно з пунктом 1.1 договору Гарант за дорученням Принципала надає на користь Акціонерне товариство «Укргазвидобування», банківську гарантію забезпечення виконання договору (в подальшому «Гарантія») на суму 219 385,00 грн згідно з договором закупівлі, який має бути укладений між Принципалом та Бенефіціаром згідно з Повідомленням про намір укласти договір, оприлюднене на авторизованій уповноваженим органом електронні системи закупівель Prozorro https://prozorro.gov.iia/tender/UA-2022-12-22-007162-а 23.01.2023 за результатами відкритих торгів UA-2022-12-22-007162-а на закупівлю за предметом: ДК 021:2015 - 31320000-5 Електророзподільні кабелі (Електророзподільні кабелі) та умовами Гарантії, наведеними у додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що відповідальність Гаранта обмежується сумою наданої Гарантії.

Відповідно до пункту 1.5 договору гарантія надається Принципалу для подальшої передачі Бенефіціару.

Згідно з підпунктами 2.1.2 - 2.1.5 пункту 2.1 договору Гарант зобов`язується:

у разі настання гарантійного випадку, та отримання письмової вимоги Бенефіціара, розглянути вимогу разом з доданими до неї документами, перевірити достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення;

не пізніше 2 (другого) банківського дня з моменту отримання письмової вимоги Бенефіціара, яка становить належне представлення, надіслати Принципалу повідомлення про настання гарантійного випадку разом з копією вимоги Бенефіціара та документів, якими вона супроводжувалася;

за умови отримання вимоги Бенефіціара, що становить належне представлення, сплатити Бенефіціару кошти за Гарантією, сума яких не може перевищувати суму наданої Гарантії, у встановлений у Гарантії строк та за рахунок грошових коштів, перерахованих Принципалом Гаранту у відповідності до умов пункту 2.2.6 цього договору;

у разі невиконання Принципалом умов пункту 2.2.6 цього договору, щодо перерахування Гаранту суми, належної до сплати за вимогою Бенефіціара, сплатити Бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати суму наданої Гарантії, за рахунок власних коштів, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов`язань за Гарантією.

Пунктом 2.2.6 договору визначено, що Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання повідомлення про настання гарантійного випадку з копією вимоги Бенефіціара разом з доданими до неї документами, перерахувати Гаранту належну до сплати Бенефіціару за умовами Гарантії суму, згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про настання гарантійного випадку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 5 статті 16 Цивільного кодексу України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати послуги з розподілу природного газу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтю 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 Специфікації № 1 встановлено строк поставки Товару: до 31.03.2023.

Ураховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач порушив договірні зобов`язання - у передбачений договором строк Товар не був поставлений, що є підставою для застосування штрафних санкцій.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України за правопорушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з пунктом 7.9 договору у разі прострочення відповідачем виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

Відповідач доказів, які б підтверджували поставку Товару не надав, доводів позивача не спростував.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені та штрафу, суд дійшов висновку, що вони є арифметично правильними.

Ураховуючи, що відповідач порушив умови договору, вимоги про стягнення 798561,40 грн пені за період 01.04.2023 - 28.09.2023 та 307 139,00 штрафу за прострочення понад 30 днів, є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені та штрафу суд, також урахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 № 904/5770/18.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України та статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право визначити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позов, суд відхиляє, виходячи з наступного.

Так, відповідач у відзиві на позов зазначає про надання на виконання пункту 4.1 договору позивачу рахунку № 9 від 07.02.2023 та банківської гарантії повернення авансового платежу, проти доказів їх направлення позивачу, відповідач не надав.

Щодо позиції відповідача про звільнення його від відповідальності у зв`язку з оплатою банківської гарантії, слід зазначити наступне.

Відповідно умов договору відповідачем надано забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором, а саме Банківська гарантія № ВЄ///иА/03-2-00574 від 02.02.2023 АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» надалі «Гарант» справжнім гарантує належне виконання ТОВ "БУДІНТЕХНО" надалі «Принципал» (далі - Гарантія), виконання Принципалом зобов`язань за договором.

Ця гарантія є окремим видом забезпечення виконання зобов`язань за договором. Сплата Гарантом грошової суми по цій гарантії на вимогу Бенефіціара (позивача), не звільняє Принципала (відповідача) від обов`язку сплатити неустойку (пеню, штраф), передбачену договором.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Гарантія - це односторонній правочин, за яким у Гаранта виникає обов`язок на вимогу Бенефіціара сплатити йому певну грошову суму, внаслідок невиконання боржником взятих на себе зобов`язань, забезпечених цією гарантією.

Водночас, будь-яких обмежень за видами зобов`язань, які можуть забезпечуватись гарантією, законодавством не встановлено.

Основною із функцій гарантій, зокрема і банківської гарантії, є забезпечувальна функція, яка полягає в тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання зобов`язань Принципала перед Бенефіціаром.

Такі правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2020 у справі № 904/1156/19, які враховуються судом в силу частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, Банківська гарантія забезпечує належне виконання Принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" (вул. Європейська, 21, оф. 207, м. Полтава, 36000, ) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, Шевченківський район м. Києва, вул. Кудрявська, 26/28, адреса для листування: 64250, Харківська область, Балаклійський район, смт Донець, вул. Стадіонна, 9, ) 798561,40 грн пені за період 01.04.2023 - 28.09.2023 та 307 139,00 грн штрафу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро СІРОШ