ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. Справа№ 911/3730/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Суліма В.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 26.03.2024,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023

у справі №911/3730/16

за кредиторською заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп"

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 відхилено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у розмірі 8415674, 54 грн.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16; прийняти до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн".

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2023 сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у справі № 911/3730/16 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Отрюх Б.В. та Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/3730/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" про банкрутство. Відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні строку, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/3730/16.

23.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/3730/16 у 37-ми томах (28+3+3+3).

28.11 .2023 суддями: Пантелієнком В.О. та Отрюхом Б.В. подано заяву про самовідвід у справі № №911/3730/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 заяву суддів: Пантелієнка В.О. та Отрюха Б.В. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 - задоволено. Відведено суддів: Пантелієнка В.О. та Отрюха Б.В. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16. Матеріали справи №911/3730/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2023, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у справі №911/3730/16 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

01.12.2023 суддею Остапенком О.М. подано заяву про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у справі №911/3730/16 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.01.2023 о 12 год. 45 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 05.01.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 17.01.2024.

04.01.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить суд апеляційну скаргу ТОВ «Максі Капітал Груп» на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 - залишити без змін, з огляду на наступне. АТ «Укрексімбанк» погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішенням Господарського суду Київської області від 17.05.2021 у справі № 911/3730/16 (754/4549/19) не було встановлено розміру та правової природи заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, а лише зроблено висновок про те, що «позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» не доведено, що за договором про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 було відступлено неіснуюче право вимоги, і вказане посилання не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваних договорів». АТ «Укрексімбанк» наголошує на тому, що відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 19.05.2021 справа №925/236/15) вимоги кредитора мають бути чинними на момент розгляду заяви кредитора судом, інакше їх визнання може перешкоджати визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів іншої особи, яка набула прав вимоги первісно. Як зазначає кредитор, заява ТОВ «Максі Капітал Груп» мотивована наявністю у Боржника заборгованості в розмірі 8 410 712,54 грн, але в порушення вищенаведених норм закону, дана заява не містить актуальний та дійсний розмір вимог кредитора саме на момент переходу права вимоги, якщо такий перехід мав місце бути. Кредитор вважає обґрунтованим посилання Господарського суду Київської області на те, що у договорі відступлення права вимоги від 30.05.2022 не враховано умов та домовленостей, що визначені договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012, яким сторони встановили інший порядок погашення заборгованості та інший розмір і порядок плати як основного боргу, так і відсотків.

08.01.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого арбітражний керуючий Ігнатченко Юрій Васильович просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки ТОВ "Максі Капітал Груп" не надано в суді першої інстанції жодного первинного документу, що засвідчив би існування заборгованості ТОВ «Цемлайн» за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001. Додані до зяави ТОВ "Максі Капітал Груп" банківські виписки АТ «ПроКредитБанк» по рахунках ТОВ «Цемлайн» підтверджують саме відсутність заборгованості ТОВ «Цемлайн», а не її наявність.

19.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" - Калашникової Світлани Дмитрівни надійшла заява про відвід Головуючого судді Доманської М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 визнано необґрунтованим заявлений Головою комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" - Калашниковою Світланою Дмитрівною відвід головуючого судді Доманській М.Л. від розгляду справи № 911/3730/16; передано справу №911/3730/16 для вирішення питання про відвід головуючого судді Доманській М.Л. від розгляду справи № 911/3730/16 у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2024 справу №911/3730/16 для вирішення питання про відвід головуючого судді Доманській М.Л. від розгляду справи № 911/3730/16 передано суду у наступному складі: головуючий суддя - Руденко М.А., судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у задоволенні заяви Голови комітету кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" - Калашникової Світлани Дмитрівни про відвід головуючого судді Доманської М.Л. у справі №911/3730/16 відмовлено.

У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024 сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у справі № 911/3730/16 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Поляков Б.М. та Копитова О.С.

30.01.2024 суддею Поляковим Б.М. подано заяву про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 заяву судді Полякова Б.М. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 - задоволено; відведено суддю Полякова Б.М. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16; матеріали справи №911/3730/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2024, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у справі №911/3730/16 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Копитова О.С., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 до свого провадження у новому складі суду; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.02.2024.

26.02.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Всеукраїнська люстрація" надійшло звернення щодо забезпечення проведення онлайн-трансляції на веб-порталі ДСАУ судового засідання у справі.

27.02.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Ігнатченко Юрія Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

27.02.2024 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від голови комітету кредиторів ТОВ "Цемлайн" Калашнікової Світлани Дмитрівни надійшли письмові пояснення по справі №911/3730/16, відповідно до яких ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції закрити провадження у справі № 911/3730/16.

У зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. 27.02.2024 у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №911/3730/16 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Сотніков С.В., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 до свого провадження у новому складі суду.

27.02.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку із тим, що на час судового засідання була відсутня можливість авторизації в особистому кабінеті "Електронного суду", що, в свою чергу, призвело до неможливості проведення технічної фіксації судових засідань. На підтвердження цих обставин Північним апеляційним господарським судом складено Акт щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 27.02.2024, засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 призначено на 26.03.2024 о 13 год. 45 хв.

25.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Всеукраїнська люстрація" надійшло звернення про забезпечення трансляції судового засідання у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) на YouTube каналі "Судова влада України" та на порталі "Судова влада України".

26.09.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в обгрунтування якого зазначено, що у зв`язку з посиленими обстрілами України і пов`язаними з цим змінами в роботі установ та транспорту арбітражний керуючий Ігнатченко Юрій Васильович не може вчасно бути присутнім на судовому засіданні у даній справі з об`єктивних причин.

26.03.2024 у судове засідання з`явились представники скаржника, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» , Калашникова Світлана Дмитрівна та її представник.

Колегією суддів ставилось на обговорення звернення Громадської організації "Всеукраїнська люстрація" про забезпечення трансляції судового засідання у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) на YouTube каналі "Судова влада України" та на порталі "Судова влада України". Учасники справи щодо трансляції судового засідання не заперечували.

Колегія суддів відхилила звернення Громадської організації "Всеукраїнська люстрація" про забезпечення трансляції судового засідання у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) на YouTube каналі "Судова влада України" та на порталі "Судова влада України", у зв`язку з відсутністю технічної можливості у відповідний час, на який призначене дане судове засідання.

В судовому засіданні ставилось на обговорення питання щодо можливості здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились в судове засідання, щодо чого представники учасників справи не заперечували.

В судовому засіданні ставилось на обговорення клопотання арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича про відкладення розгляду справи, щодо задоволення якого учасники справи не заперечили.

Колегія суддів ухвалила відхилити клопотання про відкладення розгляду справи та здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

Так, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Колегією суддів доводи, викладені у клопотанні арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича визнано неповажними, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

В судовому засідання ставилось на обговорення клопотання голови комітету кредиторів ТОВ "Цемлайн" Калашнікової Світлани Дмитрівни про закриття провадження у справі № 911/3730/16, яке заявлено у письмових поясненнях, які подано до суду 27.02.2024.

ОСОБА_1 підтримала вказане клопотання та заявила усно клопотання про поновлення процесуального строку на подання вказаного клопотання.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 17.01.2024.

Клопотання про закриття провадження у справі № 911/3730/16 заявлено у письмових поясненнях, які подано до суду 27.02.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 118 ГПК України).

Оскільки строк, встановлений судом сплинув, поважних причин для поновлення цього строку суду не наведено ОСОБА_1 та її представником, у зв`язку з чим судовою колегією залишено без розгляду клопотання про закриття провадження у справі № 911/3730/16 та заявлене усно у судовому засіданні клопотання про поновлення процесуального строку на подання вказаного клопотання відповідно до ст.ст. 118, 119 ГПК України.

Представник скаржника підтримав апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн".

Представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» , ОСОБА_1 та її представник щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, просили суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали протиправно не було застосовано преюдиційність судових рішень, яка дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових актів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів. Так, як зазначає скаржник, під час винесення судового рішення у справі №911/3730/16 (754/4549/19) судом встановлено: «За таких обставин, враховуючи те, що договір про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 діяв, заборгованість повністю погашена не була і на неї нараховувалися відсотки, а також зважаючи на коливання курсу долара США до гривні, суд вважає, що позивачем не доведено, що за договором про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 відповідачем 2 було відступлено відповідачу 1 неіснуюче право вимоги, а тому вказане посилання позивача не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваних договорів.». Крім того, апелянт зазначає, шо ухвалою господарського суду Київської області від 16.04.2019 у справі № 15/088-11 встановлено, що зобов`язання Товариства абмеженою відповідальністю «Цемлайн» за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 є частково виконаним на суму 1 828 664, 04 грн, в той час як рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» на користь Публічного акціонерного ввариства «ПроКредит Банк» заборгованість за договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 в сумі 3 202 034, 93 грн (по курсу НБУ станом на 26.05.2011 курс 7, 9837) - 401 071, 55 доларів США). Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції протиправно надав перевагу одним доказам над іншими. Так, пунктом 7.8 рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 (в редакції договору від 24.04.2008 № 2) передбачено, що сторони погодили, що належним та достатнім доказом наявності та розміру заборгованості позичальника, наявності порушень договорів є письмова довідка кредитора - банку. Також, апелянт звертає увагу суду, що Банкрутом в особі ліквідатора не доведено та не надано до матеріалів справи належні та допустимі докази того, що правовідносини за кредитним договором є припиненими у зв`язку з погашенням заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001. Скаржник вказує, що судом першої інстанції не було встановлено розмір дійсної заборгованості Банкрута, враховуючи наявність в матеріалах справи копії кредитної справи ТОВ «Цемлайн» та надання Апелянтом усіх передбачених договором доказів існування заборгованості банкрута у заявленому розмірі. Щодо посилань суду першої інстанції на отримання банком у власність квартири в рахунок погашення заборгованості за договором, скаржник зазначає, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя та реєстрація права власності на квартиру відбулася 24.06.2016, тобто ще до винесення Господарським судом Київської області ухвали від 16.04.2019 у справі № 15/088-11, якою встановлено факт існування заборгованості за кредитним договором № 1.38559/2001 від 24.04.2008 в сумі 1 828 664, 04 грн. Скаржник вказує, що ОСОБА_2 передала за актом приймання передачі документів від 30.05.2022 первісному кредитору (Банк) документи, які підтверджують право вимоги за договором відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, а, отже, реституція частково відбулася. На думку скаржника, не виконання Банком обов`язку щодо повернення грошових коштів за недійсним договором відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 не свідчить про погашення Банкрутом свого зобов`язання перед первісним кредитором, а лише підтверджує наявність заборгованості Банка перед ОСОБА_2 . Скаржник вважає хибним висновок суду першої інстанції про відмову у визнанні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Капітал Груп» у розмірі 1 068 258, 15 грн як таких, що є забезпеченими, оскільки, суд керувався лише інформацією, яка надана ліквідатором. Припинення права застави, так само як і припинення права власності на заставне майно підлягає державній реєстрації, доказів чого матеріали справи не містять.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3730/16 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016 порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Київської області від 13.12.2016 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено судом 13.12.2016, номер публікації якого 38379.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича.

До Господарського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" із заявою про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у розмірі 8 410 712, 54 грн, з яких: грошові вимоги у сумі 1 068 258, 15 грн - як такі, що забезпечені і задовольняються позачергово; грошові вимоги у розмірі 7 342 454, 39 грн - конкурсні вимоги четвертої черги задоволення; грошові вимоги у сумі 4 962, 00 грн - сплачений судовий збір, перша черга задоволення.

Ліквідатор банкрута у своїх заявах від 21.10.2022 та від 31.07.2023 просив суд відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", посилаючись на таке:

- судові рішення у справі № 911/3730/16 (754/4549/19), постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 у справі № 911/3730/16 та постанова Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 911/3730/16 констатують, що ані ОСОБА_2 , ані АТ "ПроКредит Банк" не є кредиторами у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", а тому будь-які договори, укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" з зазначеними особами, не є підставою для набуття статусу кредитора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн";

- до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" не додано жодного доказу, що свідчить про наявність заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 (банківські виписки, розрахунки наявності заборгованості, акти звіряння заборгованості тощо), у ліквідатора відсутні будь-які документи (розрахунки), які б підтверджували наявність зазначеної заборгованості, у матеріалах судової справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" також відсутні будь-які первинні документи щодо існування цього боргу;

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" з грошовими вимогами до боржника подана через 5,5 років після закінчення кінцевого терміну для подання кредиторських заяв у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", тобто з пропущенням терміну відведеного законодавством для подання відповідних заяв.

Крім того, ліквідатором банкрута у його заявах від 17.05.2023, від 31.07.2023 заявлено про застосування строку позовної давності до вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп".

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" у своїх запереченнях від 21.11.2022 № 0000606/35721-22 та письмових поясненнях від 25.09.2023 № 0000606/30259-23 просив відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", посилаючись на таке:

- суди апеляційної та касаційної інстанції у постанові від 21.06.2022 у справі № 911/3730/16 та постанові від 14.09.2022 у справі № 911/3730/16 при розгляді заяви про заміну кредитора дійшли висновку, що ані ОСОБА_2 , ані АТ "ПроКредит Банк" не є кредиторами у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн";

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" не містить актуальний та дійсний розмір вимог саме на момент переходу права вимоги із зазначенням їх черговості та не містить інформації щодо вимог, які забезпечені заставою, а за даними, які містяться в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості, що заявник є заставодержателем майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", відсутні;

- заявником не доведено фактів набуття ним прав вимоги до боржника, їх наявності, розміру та чинності, що є підставою для відмови в задоволенні заяви;

- у разі якщо суд дійде висновку про доведеність заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" вимог до боржника, то черговість цих вимог має визначатись з урахуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, у письмових поясненнях від 25.09.2023 № 0000606/30259-23 Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" заявлено про застосування строку позовної давності до вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" по договору про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001.

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 21.11.2022 та від 14.09.2023 просила відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", посилаючись на таке:

- ОСОБА_2 втратила права кредитора відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021, судовими рішеннями у справі № 911/3730/16 встановлено, що ОСОБА_2 набула статусу кредитора незаконно і тому не може мати правонаступників, що виключає заміну сторони правонаступником, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" з`явилося під час розгляду судом апеляційної інстанції справи щодо правонаступництва;

- під "виглядом" Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у справу № 911/3730/16 намагається знову увійти ОСОБА_2 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" не було обізнано про взаємовідносини між АТ "ПроКредит Банк", ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп", вказаними особами не повідомлялося про будь-які дії стосовно своїх прав, разом з тим, у правовідносинах між АТ "ПроКредит Банк", ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" могли бути вчинені дії з ознаками шахрайства, у разі неповідомлення заявника про існування сумнівів щодо правонаступництва та розгляду цього питання судом, або при укладенні договору Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" були повідомлені ці обставини, але заявник пішов на відвертий ризик, усвідомлюючи втрати від нього;

- у спірних правовідносинах мають "розбиратися" АТ "ПроКредит Банк", ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" не є учасником їхніх домовленостей і вчинених правочинів, тому не має нести відповідальність за них;

- процедура банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" розпочата у 2016, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" з`явилося у 2022, отже, всі встановлені законодавством про банкрутство строки на пред`явлення вимог до боржника порушені та не можуть бути відновлені;

- у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" вимог, надана заявником довідка від 13.12.2022 вих. № 13/12-22/1/20 не може бути прийнята як належний доказ, оскільки вона підписана особою, повноваження якої не підтверджено та не містить печатки банку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 відхилено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у розмірі 8415674, 54 грн.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 27.07.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (позичальник - боржник) та Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор - банк) було укладено рамкову угоду № 2001 (зі змінами та доповненнями від 15.02.2008, від 24.04.2008 та від 09.07.2009), відповідно до якої банк зобов`язується здійснити кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених даною угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені даною угодою та кредитними договорами.

На підставі та умовах рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (позичальник - боржник) та Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор - банк) було укладено:

- договір від 15.02.2008 про надання овердрафту № O/URL.1990-01 (кредитний договір № 1);

- договір від 15.02.2008 про надання траншу № 1.37318/2001 (кредитний договір № 2);

- договір від 24.04.2008 про надання траншу № 1.38558/2001 (кредитний договір № 3);

- договір від 24.04.2008 про надання траншу № 1.38559/2001 (кредитний договір № 4);

- договір від 26.05.2009 про відкриття кредитної лінії № 116.40808 (кредитний договір № 5).

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком, що випливають з рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 та укладених на її підставі договорів, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (заставодавець - позивач) та Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (заставодержатель - відповідач 2) було укладено:

- договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-Д32 (предмет застави - обладнання для виробництва цементно-піщаної черепиці);

- договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5 (предмет застави - лінія для виробництва тротуарної плитки);

- договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4 (предмет застави - 5 бетонорозмішувачів - с, реєстраційні номери: НОМЕР_10; НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 );

- договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6 (предмет застави - бетонорозміщувач - с, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; самоскид - с, реєстраційний номер НОМЕР_6 ; легковий седан - В, марка Nissan, модель Infiniti, реєстраційний номер НОМЕР_7 ).

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком, що випливають з рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 та укладених на її підставі договорів, також було укладено:

- договір поруки від 27.07.2004 № 2001-ДП1 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_3 (поручитель);

- договір поруки від 27.07.2004 № 2001-ДП2 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Престижбуд" (поручитель);

- договір поруки від 27.07.2004 № 2001-ДП3 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джі Ел груп" (поручитель);

- договір поруки від 18.10.2004 № 2001-ДП4 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трипільський дослідний завод щитової і пультової апаратури" (поручитель);

- договір поруки від 21.09.2007 № 2001-ДП5 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Престижбуд" (поручитель);

- договір іпотеки від 24.04.2008 № 2001-ДІ 01 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (іпотекодавець) та Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель), предмет іпотеки - нежитлові будівлі, загальною площею 5 810, 4 кв.м., реєстраційний номер: 14787570, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 );

- договір іпотеки від 30.06.2009 № 2001-ІД03 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець), предмет іпотеки - земельна ділянка, загальна площа 0,1000 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:78:182:0001, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- договір іпотеки від 30.06.2009 № 2001-ІД02 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (іпотекодавець), предмет іпотеки - земельна ділянка, загальна площа 0,1000 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:78:182:0002, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- договір поруки від 29.04.2008 № 2001-ДП1 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_6 (поручитель);

- договір поруки від 29.04.2008 № 2001-ДП2 між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_3 (поручитель);

- договір іпотеки від 24.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдом" (іпотекодавец), предмет іпотеки - квартира, загальна площа 71,4 кв.м., реєстраційний номер: 16, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" 10 339 575, 80 грн - заборгованості, 13 243, 60 грн - державного мита та 122, 57 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що заборгованість стягнута станом на 26.05.2011 за такими договорами та у такій сумі: за договором про надання овердрафту № O/URL.1990-01 від 15.02.2008 - 628 955, 73 грн; за договором про надання траншу № 1.37318/2001 від 15.02.2008 - 270 515, 38 грн; за договором про надання траншу № 1.38558/2001 від 24.04.2008 - 4 141 867, 96 грн; за договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 - 3 202 034, 93 грн; за договором про відкриття кредитної лінії № 116.40808 від 26.05.2009 - 2 096 201, 80 грн, всього 10 339 575, 80 грн.

16.11.2011 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 видано відповідний наказ.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2/032-12 звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" на предмет іпотеки - належні іпотекодавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на праві приватної власності нежитлові будівлі загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 вартістю 6 100 000, 00 грн в рахунок повного погашення заборгованості за кредитними договорами в сумі 6 512 747, 22 грн; визнано право власності Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на нежитлові будівлі загальною площею 5810, 4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та складаються з: корпусу виробничих лабораторій (літ. "Б" площею 1588, 7 кв.м.), матеріально-технічних складів, механічних майстерень (літ. "В", "Г" площею 1659, 2 кв.м.), блок-посту заводської готовності (літ. "Д" площею 8, 3 кв.м.), виробничого корпусу (літ. "А", площею 2554, 2 кв.м.); припинено право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на нерухоме майно - нежитлові будівлі загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та складаються з: корпусу виробничих лабораторій (літ. "Б" площею 1588,7 кв.м.), матеріально-технічних складів, механічних майстерень (літ. "В", "Г" площею 1659,2 кв.м.), блок-посту заводської готовності (літ. "Д" площею 8,3 кв.м.), виробничого корпусу (літ. "А", площею 2554,2 кв.м.).

Як вбачається з вказаного рішення Господарського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2/032-12, звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок повного погашення заборгованості за кредитними договорами: договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № O/URL.1990-01, договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001, договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808 у загальній сумі 6 512 747, 22 грн.

24.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" правонаступником якого є Акціонерне товариство "ПроКредит Банк", (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає повноправним кредитором за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001, з усіма діючими змінами та доповненнями, і укладеним на її підставі договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, з усіма змінами та доповненнями, що укладені між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн".

Колегія суддів зауважує, що лише через вісім місяців після укладення вищезазначеного договору, а саме, 03.04.2017 між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги за договорами застави, реєстровий номер 502.

Так, 03.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" правонаступником якого є Акціонерне товариство "ПроКредит Банк", (первісний заставодержатель) та ОСОБА_2 (новий заставодержатель) укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави, за умовами якого, у зв`язку із укладенням між сторонами договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, згідно з якими первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов`язаннями рамковою угодою та кредитним договором, відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" первісний кредитор, як первісний заставодержатель, передає новому кредитору, як новому заставодержателю, а останній приймає усі права за договорами застави (договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-Д32; договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4; договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5; договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6), і набуває усіх прав нового заставодержателя, які мав первісний заставодержатель.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 у справі № 911/3730/16 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у сумах: 2 756 ,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 6 078 706, 87 грн - позачергово, як забезпечені, які виникли з рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001, договору про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, договору застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, договору застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, договору застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, договору застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6, а також договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 та договору відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.04.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2019 у справі № 15/088-11 визнано частково таким, що не підлягає виконанню, наказ від 16.11.2011 у справі № 15/088-11 в частині стягнення боргу за наступними кредитними договорами: договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № О/URL.1990-011, договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001, договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808 на суму 6 512 747, 22 грн; а також визнано частково таким, що не підлягає виконанню наказ від 16.11.2011 у справі № 15/088-11 в частині стягнення боргу за кредитним договором від 24.04.2008 № 1.38559/2001 на суму 1 828 664, 04 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.05.2021 у справі № 911/3730/16 (754/4549/19) визнано недійсним договір про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", а також визнано недійсним договір відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.04.2017, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. 03.04.2017 та зареєстрований у реєстрі за № 502.

17.09.2021 до Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" надійшла заява від 03.09.2021 про заміну первісного кредитора - ОСОБА_2 у провадженні у справі № 911/3730/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" його правонаступником Акціонерним товариством "ПроКредит Банк".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2021 заяву Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" від 03.09.2021 (від 17.09.2021 вх. № 21840/21) про заміну первісного кредитора задоволено, замінено кредитора - ОСОБА_2 у справі № 911/3730/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на його правонаступника - Акціонерне товариство "ПроКредит Банк".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 ухвалу Господарського суду Київської області від 29.11.2021 у справі № 911/3730/16 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про заміну кредитора у справі № 911/3730/16 ОСОБА_2 її правонаступником Акціонерним товариством "ПроКредит Банк".

30.05.2022 між Акціонерним товариством "ПроКредит Банк", яке є повним правонаступником Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" та Закритого акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп", в подальшому змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права і обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором.

При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України у виконавчому провадженні, справі про банкрутство боржника, пов`язаними з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги.

У цьому договорі терміни вживаються в такому значенні:

- боржник - ТОВ "Цемлайн", який є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору;

- договір - цей договір відступлення права вимоги разом зі всіма додатками, актами приймання-передачі, додатковими угодами (договорами) до нього;

- кредитний договір означає наступні договори: рамкова угода від 27.07.2004 № 2001 з усіма діючими змінами та доповненнями до неї, що укладена між АТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн", разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього; договір про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, що укладений між первісним кредитором та ТОВ "Цемлайн";

- договір забезпечення - договір, укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором, а саме: 1) договір іпотеки від 30.06.2009 № 2001-ІД03 (разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2267, що укладений між ПАТ "ПроКредит Банк" як іпотекодержателем та ОСОБА_4 як іпотекодавець; 2) договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 3459, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн"; 3) договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1456, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн"; 4) договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1457, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн"; 5) договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 10399, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- право вимоги - право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, неустойок та інших платежів, визначених кредитним договором. Розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 2.2 договору;

- дата відступлення прав вимоги - дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов договору;

- документація - копія рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 та копія договору про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001.

Відповідно до п. 2.2 договору за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором станом на дату укладення цього договору становить 229 998 доларів США 21 цент, що складається з: заборгованості за кредитом 229 998 доларів США 21 цент, що на дату укладення цього договору за курсом НБУ еквівалентно 6 728 574, 63 грн.

Новому кредитору відомо, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 було задоволено заяву ОСОБА_2 від 22.12.2016, визнано вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у сумах: 2 756, 00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 6 078 706, 87 грн - позачергово, як забезпечені.

Згідно з п. 2.3 договору в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором.

Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора.

Первісний кредитор зберігає права та обов`язки, визначені кредитним договором та договором забезпечення, щодо правового режиму збереження та розкриття інформації за зазначеними договорами. Новий кредитор зобов`язується забезпечити дотримання тих самих умов збереження та розкриття інформації, які були визначені кредитним договором та договором забезпечення для первісного кредитора. У випадку наступного відступлення права вимоги договори про відступлення права вимоги також повинні містити зобов`язання нового(их) кредитора(ів) щодо забезпечення дотримання тих самих умов збереження та розкриття інформації, які були визначені кредитним договором та договором забезпечення для первісного кредитора.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що на дату укладення договору права вимоги, кредитний договір та договір забезпечення є дійсними. Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані з визнанням прав вимоги, кредитного договору та/або договору забезпечення недійсними, за будь-якими судовими рішеннями або діями боржника щодо забезпечення (оспорювання) своїх обов`язків та/або умов кредитного договору чи договору забезпечення після укладання цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору відступлення прав вимоги за договором не потребує згоди боржника/іпотекодавця за кредитним договором та договором забезпечення і здійснюється без отримання такої згоди.

Згідно з п. 2.6 договору не пізніше 5 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитним договором, а також відступлення прав за договором забезпечення згідно з умовами договору, первісний кредитор повідомляє боржника/іпотекодавця про факт відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором забезпечення шляхом направлення повідомлення. Повідомлення направляється рекомендованим листом та/або вручається іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату відправлення повідомлення. Первісний кредитор несе відповідальність за направлення зазначеного повідомлення, але не несе відповідальності за отримання боржником/іпотекодавцем зазначеного повідомлення та ознайомлення із його змістом.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість прав вимоги за договором становить 100 000, 00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 договору новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги за договором, вказану в п. 3.1 договору, у день підписання цього договору шляхом переказу грошових коштів на рахунок № НОМЕР_8 у АТ "ПроКредит Банк", МФО 320984.

Згідно з п. 4.2 договору новий кредитор засвідчує та гарантує, що він був своєчасно, в повному обсязі та в належній формі проінформований про умови кредитного договору, договорів забезпечення, розмір заборгованості за кредитним договором, порядок її погашення, повністю отримав інформацію щодо боржника та іпотекодавця, їх правового статусу та фінансового стану, а також щодо складу документації.

Новому кредитору відомо, що заборгованість за кредитним договором прострочено, боржник є або може виявитися неплатоспроможним, а також, що боржник та/або іпотекодавець може висувати свої заперечення щодо права вимоги нового кредитора, в тому числі шляхом оскарження в суді розміру заборгованості за кредитним договором, дійсності кредитного договору, договорів забезпечення та/або права вимоги тощо.

Новий кредитор ознайомлений з інформацією про відомі первісному кредитору судові справи, пов`язані з кредитним договором та договорами забезпечення, та про ухвалені по них судові рішення.

Новий кредитор ознайомлений з інформацією про відоме первісному кредитору провадження, пов`язане зі стягненням заборгованості за кредитним договором та договорами забезпечення.

Новий кредитор ознайомлений з інформацією про подальші дії, які йому слід вчинити для реалізації права вимоги у провадженні, а саме, про необхідність звернення до суду з відповідною заявою для заміни особи кредитора.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що в дату відступлення прав вимоги за кредитним договором згідно з умовами договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі за формою згідно з додатком № 1 до договору.

Відповідно до п. 5.2 договору протягом 5 робочих днів з дати відступлення прав вимоги за кредитним договором, а також відступлення прав за договором забезпечення згідно з умовами договору, первісний кредитор повинен виконати дії, необхідні для внесення змін до діючих державних реєстрів, що містять записи про обтяження/іпотеку за договором забезпечення на користь нового кредитора, стосовно відступлення прав вимоги за договором забезпечення новому кредитору.

Згідно з п. 7.1 договору даний договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання п. 3.2 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" сплатило Акціонерному товариству "ПроКредит Банк" вартість прав вимоги у розмірі 100 000, 00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою від 30.05.2022.

Також, на виконання п. 5.1 договору Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" прийняло документацію у складі: копія рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 та копія договору про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, про що сторони склали акт приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 30.05.2022.

Крім того, 30.05.2022 між Акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (первісний заставодержатель та/або первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" (новий заставодержатель та/або новий кредитор) укладено договір про відступлення прав за договорами застави, за умовами якого, у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001 та договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за такими договорами застави:

- договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 3459, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1456, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1457, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 10399, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн".

З моменту укладення цього договору новий кредитор набуває статусу кредитора за договорами застави.

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення права вимоги за договорами застави розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи право звернення стягнення на предмет застави у відповідності до договорів застави.

Згідно з п. 1.3 договору предметом застави за договорами застави, право вимоги за якими відступається за цим договором є:

- договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, згідно з якими в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано обладнання для виробництва цементно-пісчаної черепиці, що складається: 1) конвеєр черепичної лінії (1 шт.); 2) прес формовки рядової черепиці (1 шт.); 3) станок для виготовлення конькової черепиці (1 шт.); 4) пульт управління (1 шт.); 5) камери теплової обробки (6 шт.); 6) оснастка; 7) склад цементу (3 шт.); 8) бетонозмішувач (1 шт.);9) піддони для формовки: рядової черепиці (1320 шт.), конькової черепиці (186 шт).

- договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, згідно з якими в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано транспортні засоби:

1) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 53229, випуску 2003, колір оранжевий, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_9 , реєстраційний № НОМЕР_10 ;

2) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 53212, випуску 2005, колір червоний, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_14, реєстраційний № НОМЕР_1 ;

3) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 65115А, випуску 2004, колір оранжевий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_15, реєстраційний № НОМЕР_2;

4) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 53213, випуску 1992, колір сірий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_16, реєстраційний № НОМЕР_3;

5) тип - бетонозмішувач-с, марка - КРАЗ, модель - 6224Р4, випуску 2006, колір білий, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_17, реєстраційний № НОМЕР_4 .

- договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, згідно якого в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано:

1) лінію для виробництва тротуарної плитки серійний номер 25.0138 (бункер навантажувальний - 2 шт., робот-штабелер - 1 шт., блок формувальний - 1 шт., транспортер гідравлічний - 1 шт., форма бруківка (213х106х60) мм - 1 шт., форма для тротуарної плитки, форма для каменю бортового - 1 шт.);

- договір застави рухомого майна № 2001-ДЗ6 від 29.12.2008, згідно з якими в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано транспортні засоби:

1) тип - бетонозмішувач-с, марка - КРАЗ, модель - 6124Р4, випуску 2006 року, колір червоний, номер шасі (кузов, рама) № VIN НОМЕР_11 , реєстраційний № НОМЕР_5 ;

2) тип - самоскид-С, марка КРАЗ, модель 65055, випуску 2006 року, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) № VIN НОМЕР_12 , реєстраційний № НОМЕР_6 ;

3) тип - легковий седан-В, марка - Nissan, модель - Infiniti, випуску 2007 року, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) № VIN НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Пунктом 2.1 договору передбачено, що первісний кредитор не відповідає перед новим кредитором за дійсність переданої йому вимоги, а також за невиконання боржником, заставодавцем своїх обов`язків.

Відповідно до п. 2.2 договору новий кредитор ознайомлений з умовами договорів застави, а також з інформацією щодо заходів первісного кредитора зі стягнення заборгованості боржника за кредитним договором в судовому і позасудовому порядку станом на день укладення цього договору і не має з цього приводу до первісного кредитора ніяких претензій.

Згідно з п. 2.3 договору права вимоги за договорами застави вважаються переданими з моменту підписання акту прийому-передачі у відповідності до вимог п. 3.1.2 договору.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що з моменту відступлення права вимоги первісний кредитор вибуває з будь-яких правовідносин, які склалися між ним та боржником, заставодавцем за договорами застави.

Відповідно до п. 2.5 договору з моменту відступлення права вимоги новий кредитор заміщає первісного кредитора у всіх правовідносинах, які склалися між первісним кредитором та боржником, заставодавцем за договором застави.

Згідно з п. 3.1 договору первісний кредитор зобов`язаний: протягом п`яти календарних днів після дати підписання сторонами акту прийому-передачі відповідно до вимог п. 3.1.2 цього договору, повідомити боржника та заставодавця, якщо вони відмінні про відступлення права вимоги за договорами застави новому кредитору (п. 3.1.1 договору); в день укладення цього договору передати новому кредитору усі документи, що підтверджують права вимоги, які є предметом цього договору, про що сторонами складається відповідний акт прийому-передачі (п. 3.1.2 договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що новий кредитор зобов`язаний: прийняти від первісного кредитора договори застави та всі документи, що підтверджують права вимоги за договорами застави (п. 3.2.1 договору); після набрання чинності цього договору внести за власний рахунок до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про відступлення прав за договорами застави, в тому числі записи про зміну кредитора за договорами застави та надати первісному кредитору відповідні витяги, що підтверджують здійснення таких дій (п. 3.2.2 договору).

Відповідно до п. 6.2 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

На виконання п. 2.3 та п. 3.1.2 договору Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" прийняло документи: договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 3459, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн"; договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1456, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн"; договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1457, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн"; договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 10399, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн", про що сторони склали акт приймання-передачі від 30.05.2022.

Також, на виконання п. 2.6 договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 та п. 3.1.1 договору про відступлення прав за договорами застави від 30.05.2022 Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича про відступлення права вимоги за кредитними договорами і договорами забезпечення, а також про укладення договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 та договору про відступлення прав за договорами застави від 30.05.2022, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про відступлення прав вимоги від 02.06.2022, фіскальними чеками Укрпошти від 02.06.2022 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 990.

Крім того, на виконання п. 5.2 договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 та п. 3.2.2 договору про відступлення прав за договорами застави від 30.05.2022 внесено зміни до державних реєстрів, що містять записи про обтяження за договорами забезпечення та відомості про відступлення прав за договорами застави, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 24.10.2022 та витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09.11.2022.

Отже, враховуючи вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" вважає, що воно набуло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001 та договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, а також набуло статусу кредитора за вищевказаними договорами застави.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" та стверджує, що його грошові вимоги становлять 229 988, 44 доларів США (заборгованість за капіталом), що на дату подання заяви про визнання грошових вимог за курсом НБУ еквівалентно 8 410 712, 54 грн, з яких 1 068 258, 15 грн є забезпеченими, відповідно до вартості майна, погодженого сторонами в договорах застави, та 7 342 454, 39 грн - незабезпечені вимоги.

Як встановив суд першої інстанції, в межах копії паперової кредитної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", що подана до суду Акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (від 26.06.2023 вх. № 12405/23), міститься додаткова угода від 01.12.2022 № 1 до договору про відступлення права вимоги від 30.05.2022, якої Товариством з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" до матеріалів даної справи не подавалося, оригінал у судовому засіданні не оглядався.

Так, вказаною додатковою угодою від 01.12.2022 № 1 викладено пункти 2.2 та 2.7 договору про відступлення права вимоги від 30.05.2022 у наступній редакції:

"п. 2.2. За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором станом на дату укладення цього договору становить 229 988 доларів США 44 центи, що складається з: заборгованості за кредитом 229 988 доларів США 44 центи, що на дату укладення цього договору за курсом НБУ еквівалентно 6 728 288, 81 грн.

Новому кредитору відомо, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 було задоволено заяву ОСОБА_2 від 22.12.2016, визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у сумах: 2 756, 00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 6 078 706, 87 грн - позачергово, як забезпечені.

п. 2.7. В строк до 01.04.2023 сторони зобов`язуються укласти в нотаріальній формі договір про відступлення прав за договором іпотеки від 30.06.2009 2001-ІД03 (разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2267, що укладений між ПАТ "ПроКредит Банк", як іпотекодержателем, та ОСОБА_4 , як іпотекодавець. У випадку якщо такий договір про відступлення прав за договором іпотеки від 30.06.2009 2001-ІД03 не буде укладено в строк до 01.04.2023 (включно), зокрема з технічних причин, у первісного кредитора припиняється обов`язок з укладення такого договору про відступлення прав і первісний кредитор може розпорядитися своїми правами на власний розсуд, в тому числі припинити іпотеку. При цьому всі витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням таких договорів, несе новий кредитор".

Для з`ясування дійсних обставин справи судом першої інстанції досліджено і проаналізовано докази, які наявні у матеріалах даної справи, а також у матеріалах справ № 15/088-11, № 2/032-12, № 911/3730/16 (754/4549/19), які долучено до даної справи як відокремлені провадження в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн".

Як зазначалось вище, 03.08.2011 ПАТ "ПроКредит Банк" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" заборгованості за договором від 15.02.2008 про надання овердрафту № O/URL.1990-01 (кредитний договір № 1), договором від 15.02.2008 про надання траншу № 1.37318/2001 (кредитний договір № 2), договором від 24.04.2008 про надання траншу № 1.38558/2001 (кредитний договір № 3), договором від 24.04.2008 про надання траншу № 1.38559/2001 (кредитний договір № 4) та договором від 26.05.2009 про відкриття кредитної лінії № 116.40808 (кредитний договір № 5) (справа № 15/088-11).

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" 10 339 575, 80 грн - заборгованості, 13 243, 60 грн - державного мита та 122, 57 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що заборгованість стягнута станом на 26.05.2011 за такими договорами та у такій сумі: за договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № O/URL.1990-01 - 628 955, 73 грн; за договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001 - 270 515, 38 грн; за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001 - 4 141867, 96 грн; за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001- 3 202 034, 93 грн; за договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808 - 2 096 201, 80 грн, всього 10 339 575, 80 грн.

При цьому, за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 заборгованість в сумі 3 202 034, 93 грн (по курсу НБУ станом на 26.05.2011 - 401 071, 55 доларів США), з якої борг: по капіталу - 2 833 142, 01 грн (по курсу НБУ станом на 26.05.2011 - 354 865, 79 доларів США); борг по процентах - 173 484, 84 грн (по курсу НБУ станом на 26.05.2011 - 21 729, 88 доларів США); борг по фактичних відсотках - 195 408, 08 грн (по курсу НБУ станом на 26.05.2011 -- 24 475, 88 доларів США).

16.11.2011 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 видано відповідний наказ.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 встановлено наявність станом на 26.05.2011 заборгованості за договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 у загальному розмірі 3 202 034, 93 грн (401 071, 55 доларів США), з яких: 2 833 142, 01 грн (354 865, 79 доларів США) - борг по капіталу, 173 484, 84 грн (21 729, 88 доларів США) - борг по процентах та 195 408, 08 грн (24 475, 88 доларів США) - борг по фактичних відсотках.

17.05.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (боржник) та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) було укладено договір про порядок виконання рішення суду (справа № 15/088-11, том 2, арк. 75-81 та арк. 105-108), відповідно до якого, у зв`язку з досягненням домовленостей сторін, цей договір визначає порядок виконання боржником рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11.

Пунктом 2 договору передбачено, що боржник погоджується і визнає свою заборгованість перед кредитором в повному обсязі у сумі 10 339 575, 80 грн, що встановлена рішенням суду.

Згідно з п. 3.1 договору сторони домовилися про наступний порядок погашення заборгованості боржника за рішенням суду: кредитор звертає стягнення на нерухомість (нежитлові будівлі загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 14787570), яка є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 20001-Д1 01 від 24.04.2008 шляхом набуття на підставі відповідного рішення суду права власності на дану нерухомість за ринковою вартістю, яка за погодженням сторін складає не більше 6 100 000, 00 грн.

Сторони домовились, що таким зверненням стягнення буде повністю погашено заборгованість боржника перед кредитором, що випливає з наступних кредитних договорів: від 15.02.2008 № O/URL.1990-01 в сумі 628 955, 73 грн, від 15.02.2008 № 1.37318/2001 в сумі 270 515, 38 грн, від 24.04.2008 № 1.38558/2001 в сумі 4 141 867, 96 грн, від 26.05.2009 № 116.40808 в сумі 2 096 201, 80 грн, всього 7 137 540, 87 грн.

Також, вказаним п. 3.1 договору сторони передбачили, що у зв`язку з зазначеним вище, після реєстрації права власності на вказану нерухомість за кредитором до даних договорів сторони укладають відповідні додаткові угоди щодо припинення дії договорів у зв`язку з погашенням кредитної заборгованості у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2 договору боржник сплачує кредитору суму у розмірі 148 270 дол. США у порядку, що визначений графіком погашення заборгованості, який є додатком № 1 до цього договору (далі - Графік) у рахунок повного погашення заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001. Враховуючи, що сума зобов`язання за цим договором визначена у дол. США, погашення цієї заборгованості здійснюється в доларах.

За весь час погашення вказаної заборгованості боржник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 11 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Проценти відповідно до Графіку нараховуються у дні, які Графіком визначені як дні платежу.

У випадку порушення сплати платежів, що визначені Графіком, боржник зобов`язується сплатити проценти у такому ж розмірі, які нараховуються на усю суму простроченого платежу за увесь час прострочення до моменту повної оплати такого платежу.

Згідно з п. 3.3 договору у випадку належного, повного та своєчасного виконання боржником погодженого сторонами порядку погашення та сплати усієї суми платежів, відповідно до Графіку кредитор зобов`язується відступити весь залишок заборгованості боржника перед кредитором ОСОБА_6 та/або ОСОБА_3 за суму, що дорівнює 10 000, 00 грн.

У випадку невиконання кредитором цього обов`язку протягом 30 днів з моменту відповідного письмового звернення боржника про вказану уступку, уся заборгованість боржника, що вказана у п. 2 цього договору буде вважатися такою, що повністю погашена. У зв`язку з чим до договору про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 сторони укладають відповідні додаткові угоди щодо припинення дії договору у зв`язку з погашенням кредитної заборгованості у повному обсязі.

Пунктом 4 договору передбачено, що з метою виконання досягнутих домовленостей боржник зобов`язався:

- не пізніше 17.05.2012 укласти із кредитором договір про внесення змін до договору іпотеки від 24.04.2008 № 2001-ДІ 01, відповідно до яких іпотекою будуть забезпечуватися лише зобов`язання боржника, що виникли із договорів, що вказані у п. 3.1 цього договору (п. 4.1 договору);

- одночасно з укладенням цього договору передати кредитору: оригінали правоустановчих документів на нежитлові будівлі, загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 14787570, а також технічний паспорт на цю нерухомість і документи про право користування земельною ділянкою під нею; письмову інформацію про усіх користувачів цих приміщень; інформацію про розмір середньомісячних витрат на утримання цих приміщень та сплату обов`язкових платежів; копії усіх договорів, на підставі яких здійснюється обслуговування нерухомості та здійснюється його електро-, водо-, теплопостачання тощо (п. 4.2 договору);

- не пізніше як до 17.05.2012 забезпечити укладення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 договорів поруки про забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором з врахуванням умов цього договору (п. 4.3 договору);

- у судовому засіданні 18.05.2012 суду, на розгляді якого буде знаходитись справа за позовом кредитора до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2001-Д1 01 від 24.04.2008, подати заяву про визнання позову в повному обсязі із прикладенням документів, що свідчить про наявність у представника боржника прав на підписання та подачі такої заяви. При цьому боржник розуміє, визнає і погоджується, що подача до суду заяви, зазначеної в даному пункті, не є відмовою від права на звернення до суду, а є механізмом виконання домовленості сторін за цим договором (п. 4.4 договору).

- не створювати жодних перешкод у виконанні досягнутих домовленостей по цьому договору, не оскаржувати його дійсність, добросовісно виконувати взяті на себе зобов`язання (п. 4.12 договору).

Відповідно до п. 5 договору боржник зобов`язався своєчасно та у повному розмірі здійснювати платежі відповідно до Графіку. Сторони домовилися, що при виконанні умов цього договору боржник і кредитор матимуть такі ж права і обов`язки, що визначені в рамковій угоді № 2001 від 27.07.2004 із усіма змінами та доповненнями до неї з урахуванням особливостей, що визначені цим договором.

Згідно з п. 7 договору кредитор і боржник погоджуються та не заперечують, що погашення заборгованості може проводитися третіми особами.

Пунктом 11 договору передбачено, що сторони погодили, що укладення цього договору не є новацією та не тягне за собою припинення зобов`язань за кредитними договорами. Впродовж дії цього договору умови кредитних договорів застосовуються з врахуванням умов та домовленостей, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 14 договору сторони домовились, що укладення цього договору, а також кожен платіж за цим договором незалежно від суми платежу є визнанням боржником заборгованості перед кредитором та частковим виконанням рішення суду, що відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" перериває строк давності пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п. 15 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання боржником і кредитором та діє до моменту повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань та реалізації прав за цим договором.

Додатком № 1 до договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 сторони погодили Графік погашення заборгованості, згідно з яким боржник сплачує банку заборгованість у розмірі 148 270, 00 доларів США та проценти у розмірі 24 468, 68 доларів США.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 сторони встановили інший порядок погашення заборгованості та інший розмір і порядок сплати як основного боргу, так і відсотків.

Так, відповідно до умов договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 сторонами погоджено, що сума боргу підлягає погашенню частково шляхом звернення стягнення на нерухоме майно та шляхом визнання права власності, а частково в сумі 148 270, 00 доларів США шляхом сплати грошових коштів.

При цьому сторони встановили, що зверненням стягнення на нерухоме майно буде повністю погашено заборгованість боржника за договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № O/URL.1990-01, договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001 та договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808, а сплатою 148 270, 00 доларів США у порядку, що визначений графіком погашення заборгованості буде повністю погашено заборгованість за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001.

Крім того, договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 сторони передбачили, що впродовж дії цього договору умови кредитних договорів застосовуються з врахуванням умов та домовленостей, що визначені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 між ОСОБА_3 (поручитель) та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) укладено договір поруки від 17.05.2012, а також між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) укладено договір поруки від 17.05.2012, згідно з яким поручителі поручилися перед кредитором за виконання усіх зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (позичальник) у їх повному обсязі як солідарні із позичальником боржники (справа № 911/3730/16, том 25, арк. 140, 144).

Також, на виконання умов договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель) 17.05.2012 укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, згідно з яким сторони визначили, що іпотека за цим договором забезпечує виконання вимог іпотекодержателя, які виникають з рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001 та таких кредитних договорів: договір про надання овердрафту від 15.02.2008 № O/URL.1990-01, договір про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договір про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001 та договір про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808; предмет іпотеки - нежитлові будівлі загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова (Теплична), 17, заставною вартістю 6 100 000, 00 грн (справа № 2/032-12, том 1 арк. 79-80).

Водночас, на виконання умов договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012, Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" подано 18.05.2012 до суду в межах справи № 2/032-12 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 20001-Д1 01 від 24.04.2008 заяву про визнання позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (справа № 2/032-12, том 1 арк. 121).

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2/032-12 звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" на предмет іпотеки - належні іпотекодавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на праві приватної власності нежитлові будівлі загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова (Теплична), 17 вартістю 6 100 000, 00 грн в рахунок повного погашення заборгованості за кредитними договорами в сумі 6 512 747, 22 грн; визнано право власності Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на нежитлові будівлі загальною площею 5810, 4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та складаються з: корпусу виробничих лабораторій (літ. "Б" площею 1588, 7 кв.м.), матеріально-технічних складів, механічних майстерень (літ. "В", "Г" площею 1659, 2 кв.м.), блок-посту заводської готовності (літ. "Д" площею 8, 3 кв.м.), виробничого корпусу (літ. "А", площею 2554, 2 кв.м.); припинено право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" на нерухоме майно - нежитлові будівлі загальною площею 5810,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та складаються з: корпусу виробничих лабораторій (літ. "Б" площею 1588,7 кв.м.), матеріально-технічних складів, механічних майстерень (літ. "В", "Г" площею 1659,2 кв.м.), блок-посту заводської готовності (літ. "Д" площею 8,3 кв.м.), виробничого корпусу (літ. "А", площею 2554,2 кв.м.).

З відомостей, що містяться в реєстрі прав власності на нерухоме майно, вбачається, що 22.08.2012 за банком на підставі рішення суду від 25.05.2012 у справі № 2/032-12 було зареєстроване право приватної власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова, 17 (справа № 15/088-11, том 2, арк. 203-205).

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення Господарського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2/032-12 є виконаним.

Як вбачається з вказаного рішення Господарського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2/032-12, було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок повного погашення заборгованості за кредитними договорами: договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № O/URL.1990-01, договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001, договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808 у загальній сумі 6 512 747, 22 грн. Отже, з вищезазначеного та умов договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012, зокрема, п. 3.1, вбачається, що з моменту виконання рішення суду від 25.05.2012 у справі № 2/032-12 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" за договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № O/URL.1990-01, договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001 та договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808 є припиненими у зв`язку з погашенням кредитної заборгованості у повному обсязі.

Щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 судом встановлено, що відповідно до банківських виписок з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" було перераховано на рахунок Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" 1 828 664, 04 грн, що еквівалентно 150 767, 51 долара США з призначенням платежу "погашення відсотків, кредиту за кредитною лінією зг. договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012" (справа № 15/088-11, том 2, арк. 70-74, том 3, арк. 50-71).

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що боржником з метою виконання досягнутих з банком домовленостей згідно з договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 виконано умови п. 4 вказаного договору, не створювалося перешкод у виконанні досягнутих домовленостей по цьому договорі та виконувалися взяті на себе зобов`язання.

Також, враховуючи вищевикладене, ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2019 у справі № 15/088-11 визнано частково таким, що не підлягає виконанню, наказ від 16.11.2011 у справі № 15/088-11 в частині стягнення боргу за наступними кредитними договорами: договором про надання овердрафту від 15.02.2008 № О/URL.1990-011, договором про надання траншу від 15.02.2008 № 1.37318/2001, договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38558/2001, договором про відкриття кредитної лінії від 26.05.2009 № 116.40808 на суму 6 512 747, 22 грн; а також визнати частково таким, що не підлягає виконанню наказ від 16.11.2011 у справі № 15/088-11 в частині стягнення боргу за кредитним договором № 1.38559/2001 від 24.04.2008 на суму 1 828 664, 04 грн.

Так, вказаною ухвалою суду від 16.04.2019 встановлено, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" за договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 є частково виконаним на суму 1 828 664, 04 грн.

Відповідно до витягу з протоколу кредитного комітету від 10.06.2016 кредитним комітетом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" вирішено: в рахунок часткового погашення загальної суми заборгованості по капіталу згідно з договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, а саме на суму 634 700, 00 грн, взяти у власність банку квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за ціною визначеною звітом про експертну оцінку від 26.05.2016 у сумі 634 700, 00 грн без ПДВ; після виконання п. 1 усі права вимоги за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001 та договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 уступити за 3 000, 00 доларів США на третю особу за договором про уступку права вимоги + відступити права вимоги на усе забезпечення, що вказане у даному ПКК.

24.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдом" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, за умовами якого, для забезпечення повного виконання зобов`язань за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001 і укладених на її підставі кредитних договорів, іпотекодавець передає предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 71.4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

24.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдом" (іпотекодавець) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого відбувається задоволення вимог іпотекодержателя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (позичальника) забезпечених іпотекою відповідно до договору іпотеки від 24.06.2016, виключно на суму заборгованості позивальника перед іпотекодержателему у розмірі 634 700, 00 грн шляхом передачі іпотекодавцем до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 71.4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

24.06.2016 право приватної власності на квартиру, загальною площею 71.4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк".

Разом з тим, з наявних у матеріалах справи документів, зокрема, вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" вбачається, що шляхом отримання вищезазначеної квартири у власність банку відбулося погашення заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 (справа № 15/088-11, том 3, арк. 190).

24.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає повноправним кредитором за рамковою угодою № 2001 від 27.07.2004, з усіма діючими змінами та доповненнями, і укладеним на її підставі договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008, з усіма змінами та доповненнями (далі - кредитний договір), що укладені між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (далі - боржник).

Пунктом 2 договору про відступлення від 24.06.2016 передбачено, що за відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 99 532, 00 грн шляхом зарахування на рахунок первісного кредитора. Сума договору не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 3 договору про відступлення від 24.06.2016 за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за яким за капіталом кредиту у валюті кредиту складає 229 998, 21 дол. США, що по курсу НБУ становить 5 723 029, 13 грн.

Згідно з п. 4 договору про відступлення від 24.06.2016 будь-яких інших вимог до боржника, окрім тих, що є предметом відступлення за цим договором первісний кредитор не має.

Пунктом 7 договору про відступлення від 24.06.2016 передбачено, що підписавши цей договір новий кредитор засвідчує, що первісний кредитор передав новому кредитору усі документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор не відповідає перед новим кредитором за невиконання боржником свого обов`язку.

Відповідно до п. 10 договору про відступлення від 24.06.2016 цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору про відступлення від 24.06.2016 ОСОБА_2 сплатила Акціонерному товариству "ПроКредит Банк" суму у розмірі 99 532, 00 грн за відступлення права вимоги, що підтверджується наявними у матеріалах справи № 911/3730/16 (754/4549/19) меморіальним ордером від 30.06.2016 № 267429814_287692544, банківською випискою від 29.06.2016 та квитанцією від 29.06.2016.

Згідно зі службовою запискою Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" від 12.12.2016 № 81806/16, юридичним відділом головного офісу банку зазначено про списання з рахунку оплати за відступлення права вимоги у розмірі 99 532, 00 грн, після чого закрито рамкову угоду від 27.07.2004 № 2001 та заборгованість за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, пеню по кредитному договорі відмінено та кредит закрито, тобто в результаті вказаних дій всі кредити Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" повинні бути закриті.

03.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (первісний заставодержатель) та ОСОБА_2 (новий заставодержатель) було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави, за умовами якого, у зв`язку із укладенням між сторонами договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, згідно з якими первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов`язаннями - рамковою угодою та кредитним договором, відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" первісний кредитор, як первісний заставодержатель, передає новому кредитору, як новому заставодержателю, а останній приймає усі права за договорами застави (договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-Д32; договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4; договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5; договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6), і набуває усіх прав нового заставодержателя, які мав первісний заставодержатель. Будь-яких інших вимог до боржника, окрім тих, що є предметом відступлення за цим договором, первісний кредитор не має.

Відповідно до п. 5 договору від 03.04.2017, підписавши цей договір новий кредитор засвідчує, що первісний кредитор передав йому всі документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор не відповідає перед новим кредитором за невиконання боржником свого обов`язку.

Пунктом 9 договору від 03.04.2017 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Також, 03.04.2017 Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (первісний іпотекодержавтель) та ОСОБА_2 (новий іпотекодержатель) укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, у зв`язку із укладенням між сторонами договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, згідно з яким первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов`язаннями - рамковою угодою та кредитним договором, відповідно до ст. 24 Закону України "Про іпотеку" первісний кредитор, як первісний іпотекодержатель, передає новому кредитору, як новому іпотекодержателю, а останній приймає усі права за договором іпотеки від 30.06.2009 № 2001-ІД03, укладеним між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" та ОСОБА_4 , предмет іпотеки - земельна ділянка, загальна площа 0,1000 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:78:182:0001, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 у справі № 911/3730/16 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у сумах: 2 756 ,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 6 078 706, 87 грн - позачергово, як забезпечені, які виникли з рамкової угоди від 27.07.2004 № 2001, договору про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, договору застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, договору застави транспортних засобіввід 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, договору застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, договору застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6, а також договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 та договору відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.04.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.05.2021 у справі № 911/3730/16 (754/4549/19), яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та постановою Верховного Суду від 24.11.2021, визнано недійсним договір про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", а також визнано недійсним договір відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.04.2017, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. 03.04.2017 та зареєстрований у реєстрі за № 502.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, договір про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 і договір відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.04.2017 є недійсними з моменту їх вчинення, а тому не створюють жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю. Наслідки, пов`язані з недійсністю вказаних договорів, виникають щодо їх сторін - Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" та ОСОБА_2 .

Відповідно до акту прийому-передачі від 30.05.2022 ОСОБА_2 передала, а Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" прийняло наступні документи: договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-Д32; договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4; договір застави від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5; договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6.

Будь-яких інших документів, які б свідчили про повернення ОСОБА_2 Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк" отриманого за недійсними договорами, а також повернення Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" ОСОБА_2 коштів у розмірі 99 532, 00 грн, отриманих за відступлення права вимоги, до матеріалів справи не надано.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що станом на 04.09.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості, що іпотекодержателем за договором іпотеки 2001-ІД03 від 30.06.2009 є ОСОБА_2 , що свідчить про невиконання п. 2.7 договору про відступлення права вимоги від 30.05.2022, у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк", відповідно до умов цього ж пункту договору, може розпорядитися своїми правами на власний розсуд.

Також, з наявних у матеріалах справи банківських виписок вбачається, що 13.12.2016 банком списано кредит та проценти за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, відомості щодо повернення вказаного кредиту на балансі банку після 13.12.2016 відсутні.

Отже, враховуючи вищевикладене судом першої інстанції вірно встановлено, що:

- рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11 стягнуто заборгованість за договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008 станом на 26.05.2011 у загальному розмірі 3 202 034, 93 грн (401 071, 55 доларів США), з яких: 2 833 142, 01 грн (354 865, 79 доларів США) - борг по капіталу, 173 484, 84 грн (21 729, 88 доларів США) - борг по процентах та 195 408, 08 грн (24 475, 88 доларів США) - борг по фактичних відсотках;

- договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 сторони встановили порядок виконання боржником рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2011 у справі № 15/088-11, який передбачав інший порядок погашення заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, інший розмір і порядок сплати як основного боргу, так і відсотків, згідно якого боржник сплачує банку заборгованість у розмірі 148 270, 00 доларів США та проценти у розмірі 24 468, 68 доларів США;

- боржником згідно з договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012 було перераховано на рахунок Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" 150 767, 51 долара США;

- банк отримав у власність в рахунок погашення заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 у розмірі 634 700, 00 грн квартиру, загальною площею 71.4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- банк отримав 99 532, 00 грн за відступлення права вимоги згідно з договором про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016;

- банку відповідно до п. 2.7 договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 належать права на розпорядження нерухомим майном, а згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 , належать права іпотекодержателя нерухомого майна за договором іпотеки від 30.06.2009 2001-ІД03, який забезпечує виконання зобов`язань за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001 та договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001;

- після 12.12.2016 банком закрито рамкову угоду від 27.07.2004 № 2001 та заборгованість за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, пеню по кредитному договорі відмінено, кредит закрито.

При цьому 30.05.2022 між Акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 та договором забезпечення, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права і обов`язки за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.2 договору, з урахуванням додаткової угоди від 01.12.2022 № 1, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором станом на дату укладення цього договору становить 229 988 доларів США 44 центи, що складається з: заборгованості за кредитом 229 988 доларів США 44 центи, що на дату укладення цього договору за курсом НБУ еквівалентно 6 728 288, 81 грн.

Водночас, суд звертає увагу, що у договорі відступлення права вимоги від 30.05.2022 не враховано умов та домовленостей, що визначені вищезазначеним договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно з ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

Отже, вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтею 519 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

У свою чергу, з норми ст. 514 Цивільного кодексу України про дійсну вимогу як предмет договору не може слідувати висновок про недійсність договору про відступлення права вимоги. У цій статті йдеться лише про перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця норма не встановлює наслідків відчуження недійсної вимоги (зокрема, і у вигляді недійсності договору).

Натомість за прямою вказівкою ст. 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор відповідає за недійсність вимоги перед новим кредитором. У випадку відступлення недійсної вимоги договір, на підставі якого мало бути здійснене таке відступлення, не виконується первісним кредитором, оскільки розпорядчий ефект не настає з огляду на відсутність у первісного кредитора права, що підлягає передачі.

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Саме в цьому сенсі слід говорити про відсутність розпорядчого ефекту такого договору, оскільки відповідного права вимоги не було, то передати його неможливо.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в разі коли право вимоги не виникло (наприклад, у разі нікчемності чи недійсності договору) або припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то таке право вимоги не переходить від первісного до нового кредитора, тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту.

Разом із тим, суд звертає увагу, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням, первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать, відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. У разі підтвердження доводів того, що на момент укладення договорів про відступлення права вимоги зобов`язання, зокрема, за договорами про надання кредиту та договорами застави майна були припинені шляхом їх виконання, відступлення (продаж) банком неіснуючих прав вимоги і майнових прав суперечить ст. 514 Цивільного кодексу України.

Як вже зазначалося вище, згідно з договором відступлення права вимоги від 30.05.2022 Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" належні йому права вимоги за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, а саме, вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 229 988 доларів США 44 центи, які і заявлені до визнання у даній справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність заборгованості боржника згідно з договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 саме у розмірі 229 988 доларів США 44 центи станом на день укладення договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 не підтверджена матеріалами справи з огляду на наявність договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012, який виконувався боржником, отримання банком у власність квартири в рахунок погашення заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, отримання банком коштів за відступлення права вимоги згідно договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, а також закриття та списання банком згідно з його обліковими документами заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 і відсутність доказів застосування реституції за договором про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 та договором відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 03.04.2017.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" не доведено належними, допустимими, достатніми та вірогідними доказами дійсність отриманих за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 прав вимоги у розмірі 229 988 доларів США 44 центи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що заява кредитора має містити виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, їх обґрунтування та до неї в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Отже, реалізація кредитором права на пред`явлення кредиторських вимог до боржника як будь-якого права на судовий захист майнових прав та визнання цих вимог судом обумовлена обов`язком доказування кредитором таких вимог, адже саме він повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести (викласти) обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги до боржника.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 09.06.2022 у справі № 922/313/20 (922/3069/21)).

Суд звертає увагу, що провадження у справі про банкрутство на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Тож визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство має своїм наслідком вплив не лише на права та інтереси самого кредитора (заявника) та боржника, а й на права та інтереси інших кредиторів у справі, адже в залежності від результату визнання їх судом перебуває можливість та обсяг розміру задоволення вимог таких кредиторів.

У зв`язку із зазначеним, використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, що як наслідок порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також права боржника у справі про банкрутство.

Тому важливе значення під час розгляду судом заявлених у справі про банкрутство (неплатоспроможність) грошових вимог до боржника має застосування правил доказування та встановлення обґрунтованості таких вимог, що унеможливлюють визнання безпідставних вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Системний аналіз статей 45 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України), допустимості (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України), достовірності (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України) та вірогідності (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20, від 01.06.2021 у справі № 911/2581/14).

Отже, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі №9 08/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд, в силу приписів статей 45 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства, має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання.

Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Правовий висновок про обґрунтованість відмови суду у визнанні грошових вимог до боржника внаслідок неподання заявником належних і достатніх документальних доказів відповідного зобов`язання при поданні заяви про визнання таких вимог сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.04.2019 у справі № 910/21939/15, від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19.

Отже, враховуючи вищезазначене, зважаючи на встановлені судом обставини справи та наявні докази, суд дійшов вірного висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" не доведено належними, допустимими, достатніми і вірогідними доказами дійсності та обґрунтованості заявлених ним до боржника грошових вимог у розмірі 229 988, 44 доларів США, що еквівалентно 8 410 712, 54 грн.

При цьому суд першої інстанції слушно зауважив, що звуження розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" з кредиторськими вимогами до боржника лише до з`ясування обставин, пов`язаних з правочином, з якого виникли такі вимоги, з посилання на їх підтвердження лише довідкою банку від 13.12.2022 вих. № 13/12-22/1/20, за відсутності інших первинних документів, без врахування умов та домовленостей, що визначені договором про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012, встановлення обставин щодо погашення заборгованості з урахуванням договору про порядок виконання рішення суду від 17.05.2012, отримання банком у власність квартири в рахунок погашення заборгованості, отримання банком коштів за відступлення права вимоги згідно договору від 24.06.2016, а також відсутності реституції за договором про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 та договором відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 03.04.2017, було б порушенням принципу змагальності під час розгляду кредиторських вимог щодо інших кредиторів.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що рішенням Господарського суду Київської області від 17.05.2021 у справі № 911/3730/16 (754/4549/19) не було встановлено розміру та правової природи заборгованості за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, а лише зроблено висновок про те, що позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" не доведено, що за договором про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016 було відступлено неіснуюче право вимоги, і вказане посилання не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваних договорів.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника відносно того, що суд першої інстанції мав врахувати, що відповідно до довідки AT «ПроКредит Банк» від 13.12.2022 вих №13/12-22/1/20 станом на 30.05.2022 ТОВ «Цемлайн» мало поточну суму зобов`язань перед AT «ПроКредит Банк» за договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001 - 229 988,44 дол. США.

Колегія суддів погоджується з доводами Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" відносно того, що матеріалами справи не підтверджено наявність повноважень особи, яка підписала дану довідку від імені банку, що скаржником у судовому засіданні не спростовано.

Також, суд першої інстанції надав вірну правову оцінку обставинам щодо укладеного між Акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (первісний заставодержатель та/або первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" (новий заставодержатель та/або новий кредитор) договору про відступлення прав за договорами застави від 30.05.2022, за умовами якого, у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги від 30.05.2022 за рамковою угодою від 27.07.2004 № 2001 та договором про надання траншу від 24.04.2008 № 1.38559/2001, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за такими договорами застави:

- договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 3459, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1456, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1457, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн";

- договір застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6, посвідчений приватним нотаріусом Ніколенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 10399, що укладений між первісним кредитором ЗАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Цемлайн".

З моменту укладення цього договору новий кредитор набуває статусу кредитора за договорами застави.

Відповідно до п. 1.3 договору предметом застави за договорами застави, право вимоги за якими відступається за цим договором є:

- договір застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2, згідно з яким в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано обладнання для виробництва цементно-пісчаної черепиці, що складається: 1) конвеєр черепичної лінії (1 шт.); 2) прес формовки рядової черепиці (1 шт.); 3) станок для виготовлення конькової черепиці (1 шт.); 4) пульт управління (1 шт.); 5) камери теплової обробки (6 шт.); 6) оснастка; 7) склад цементу (3 шт.); 8) бетонозмішувач (1 шт.); 9) піддони для формовки: рядової черепиці (1320 шт.), конькової черепиці (186 шт).

- договір застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4, згідно з яким в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано транспортні засоби:

1) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 53229, випуску 2003 року, колір оранжевий, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_9, реєстраційний № НОМЕР_10 ;

2) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 53212, випуску 2005 року, колір червоний, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_14, реєстраційний № НОМЕР_1 ;

3) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 65115А, випуску 2004 року, колір оранжевий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_15, реєстраційний № НОМЕР_2;

4) тип - бетонозмішувач-с, марка - КАМАЗ, модель - 53213, випуску 1992 року, колір сірий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_16, реєстраційний № НОМЕР_3;

5) тип - бетонозмішувач-с, марка - КРАЗ, модель - 6224Р4, випуску 2006 року, колір білий, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_17, реєстраційний № НОМЕР_4 .

- договір застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5, згідно з яким в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано:

1) лінію для виробництва тротуарної плитки серійний номер 25.0138 (бункер навантажувальний - 2 шт., робот-штабелер - 1 шт., блок формувальний - 1 шт., транспортер гідравлічний - 1 шт., форма бруківка (213х106х60) мм - 1 шт., форма для тротуарної плитки, форма для каменю бортового - 1 шт.);

- договір застави рухомого майна № 2001-ДЗ6 від 29.12.2008, згідно з яким в забезпечення належного виконання зобов`язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, в заставу було передано транспортні засоби:

1) тип - бетонозмішувач-с, марка - КРАЗ, модель - 6124Р4, випуску 2006 року, колір червоний, номер шасі (кузов, рама) № VIN НОМЕР_11 , реєстраційний № НОМЕР_5 ;

2) тип - самоскид-С, марка КРАЗ, модель 65055, випуску 2006 року, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) № VIN НОМЕР_12 , реєстраційний № НОМЕР_6 ;

3) тип - легковий седан-В, марка - Nissan, модель - Infiniti, випуску 2007 року, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) № VIN НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Системний аналіз положень ч. 2 ст. 17, ст. 27 та ст. 28 Закону України "Про заставу" дозволяє зробити висновок про те, що відчуження майна заставодержателем без згоди заставодавця не припиняє застави, вона зберігає свою силу щодо майна або майнових прав, які переходять у власність іншої особи. Заставодержатель в такому випадку може захистити своє порушене право на задоволення вимог за кредитним договором шляхом звернення безпосередньо до особи, яка є володільцем предмета застави (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Відповідно до ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 587 Цивільного кодексу України заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов`язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з вимогами ст. 579 Цивільного кодексу України та ст. 7 Закону України "Про заставу" предмет застави може бути замінений лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вказаних норм законодавства, втрата предмету застави за своїм юридичним змістом означає відсутність істотної умови договору застави і неможливість задоволення кредитором своїх вимог за рахунок застави.

Отже, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України "Про заставу" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у судовому засіданні.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Тобто, Кодексом України з процедур банкрутства встановлений порядок заявлення та розгляду вимог заставних кредиторів, їм законодавцем надано право вибору в залежності від обставин та обсягу забезпеченості їх вимог.

При цьому згідно з ч. 6 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово. Арбітражний керуючий здійснює погашення вимог забезпеченого кредитора протягом 10 робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета забезпечення.

Отже, відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства визначення категорії кредитора як заставного залежить від наявності заставного майна, як за даними обліку боржника та і згідно з державним реєстром застав.

Задоволення вимог кредиторів має здійснюватися в порядку черговості, встановленої ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства. Водночас ч. 6 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що без дотримання правил черговості здійснюється погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, наявність майна банкрута, яке обтяжене заставою/іпотекою, є основною умовою для визнання кредитора заставним та задоволення його вимог.

Згідно з наявними у матеріалах справи документами судом першої інстанції вірно встановлено, що:

- обладнання для виробництва цементно-пісчаної черепиці, яке було передано в заставу згідно з договором застави майна з майновим поручителем від 27.07.2004 № 2001-ДЗ2 - фактично відчужено згідно з договором купівлі-продажу № ОБ/1 від 12.05.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю "Лемберг Індастріал Парк" (справа № 911/3730/16 (911/2420/20));

- 5 бетонозмішувачів-с, які були передані в заставу згідно з договором застави транспортних засобів від 15.02.2008 № 2001-ДЗ4 - 3 із 5 бетонозмішувачів-с, а саме, модель 53229, 65115А, 6224Р4, перебувають на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Соло-Інвест" згідно з договором зберігання транспортних засобів від 30.10.2018 в технічно несправному стані, розкомплектовані, фізично зношені, які самостійно не рухаються та потребують перевезення евакуатором (справа № 911/3730/16, том 16, арк. 63-75), 2 інших бетонозмішувачів-с фактично у боржника відсутні, місцезнаходження їх невідоме;

- лінія для виробництва тротуарної плитки, яка була передана в заставу згідно з договором застави майна від 15.02.2008 № 2001-ДЗ5 - її частина, розкомплектована і передана на зберігання згідно з договором зберігання від 12.12.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "ВККП" (справа № 911/3730/16, том 16, арк. 80-82), інша частина лінії для виробництва тротуарної плитки фактично у боржника відсутня, місцезнаходження невідоме;

- бетонозмішувач, самоскид та легковий седан-В, марка - Nissan, модель - Infiniti, які були передані в заставу згідно з договором застави рухомого майна від 29.12.2008 № 2001-ДЗ6- бетонозмішувач, модель 6124Р4 та самоскид, модель 65055 перебувають на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Соло-Інвест" згідно з договором зберігання транспортних засобів від 30.10.2018 в технічно несправному стані, розкомплектовані, фізично зношені, які самостійно не рухаються та потребують перевезення евакуатором (справа № 911/3730/16, том 16, арк. 63-75); легковий седан-В, марка - Nissan, модель - Infiniti - фактично відчужений згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 02.11.2018 № 4623/18/001413 Куліковському Олександру Валерійовичу (справа № 911/3730/16 (911/677/21)).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що предметом договорів застави було майно, яке частково відчужене, частково відсутнє, а частково в несправному стані знаходиться на зберіганні, що підтверджується матеріалами справи та даними ліквідатора банкрута про облік заставного майна боржника, незалежно від внесення заставодержателем інформації про обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також враховуючи недоведеність заявником дійсності заявлених до боржника грошових вимог за основним зобов`язанням (кредитним договором), суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для внесення до реєстру вимог кредиторів та відображення у ньому грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" у розмірі 1 068 258, 15 грн як таких, що є забезпеченими.

Отже, враховуючи обставини, встановленні під час розгляду даної справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" не доведено та не обґрунтовано дійсної наявності у нього за існуючим зобов`язанням вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у розмірі 8 410 712, 54 грн, з яких: 1 068 258, 15 грн - забезпечені вимоги, які задовольняються позачергово та 7 342 454, 39 грн - конкурсні вимоги четвертої черги задоволення, а тому правомірно відхилив вказані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн".

Щодо заяв ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн", Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності до вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", суд першої інстанції вірно зазначив наступне.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами, визначені у главі 19 Цивільного кодексу України.

Наслідки спливу позовної давності, відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права, тобто порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Тобто, застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.

Оскільки судом відхилено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у розмірі 8 410 712, 54 грн з підстав їх необґрунтованості, то заява про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин не застосовуються.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування імперативних норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2023 у справі №911/3730/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/3730/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 03.04.2024

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.В. Сулім

С.В. Сотніков