ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р. Справа№ 910/2411/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від ГУ ДПС у м. Києві: Слив`юк С.В. - відповідно до витягу з ЄДРПОУ.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі № 910/2411/23 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перрі Констракшн»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі №910/2411/23 визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Перрі констракшн» Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (ідентифікаційний код: ВП44116011) на загальну суму 4579786,35 грн - третя черга. У решті вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, заявник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 в частині відмови ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором до боржника, в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням ч. 1, 5 статті 236 ГПК України, оскільки суд першої інстанції досліджуючи додані до заяви кредитора докази не дослідив ІКП 2023, в якому у 7, 8 та 9 стовпцях зазначена сума пені та період за який вона нарахована.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 13.03.2024.

12.03.2024 розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Попадюк І.В. надіслав клопотання про розгляд справи без його у часті в судовому засіданні у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні, просив відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 1 КУзПБ визначено:

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. Склад і розмір грошових зобов`язань визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом;

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Виходячи із спеціальних норм КУзПБ на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Тобто, кредитори, заявляючи вимоги до боржника, повинні довести свої грошові вимоги виключно відповідними документами (рішеннями суду, відповідями на претензію, договорами, первинними бухгалтерськими документами, актами звірок, накладними та ін.), тобто, грошові зобов`язання повинні бути встановлені як за розміром, так і за суттю.

Докази, на яких ґрунтуються грошові вимоги кредитора, повинні надавати право кредитору на звернення до боржника з грошовими вимогами у встановленому чинним законодавством порядку.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 відкрито провадження у справі №910/2411/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Перрі констракшн», визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (ідентифікаційний код: ВП44116011) до боржника у розмірі 4 579 786,35 грн, уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів, уведено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Попадюка Ігоря Васильовича.

06.09.2023 оприлюднене оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

16.10.2024 Головне управління ДПС у м. Києві звернулось із заявою про визнання кредитором із грошовими вимогами в сумі 5465796,80 грн.

В попередньому засіданні суд першої інстанції дійшов висновку про відхилення грошових вимог податкового органу в сумі 5465796,80 грн, оскільки з поданих кредитором доказів на підтвердження розміру нарахованих штрафних санкцій боржнику, неможливо встановити, за який саме період контролюючим органом нараховано пеню ТОВ «Перрі Констракшн». За твердженнями суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, у детальному розрахунку заборгованості ТОВ «Перрі Констракшн» вказує: «нараховано пені ІКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо період поширення коронавірусної хвороби (Covid-19) невизначений документ № AUTOPENе з 19.10.2014 по … на податкове повідомлення рішення (форма Р) № /0 ВІД 29.09.2010». Зазначений розрахунок заборгованості є не повним та не дає можливості пересвідчитись у правомірності нарахування пені боржнику.

З матеріалів справи вбачається, що заява контролюючого органу обґрунтована тим, що у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які визначені згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, боржнику на підставі пп. 129.1.1, 129.1.3, 129.3.3 ст. 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня на загальну суму 5465796,80 грн, а саме:

на податкове повідомлення-рішення № /0 від 29.09.2010 в сумі 3923508,72 грн за період з 19.10.2014 по 06.09.2023,

на податкове повідомлення-рішення № /0 від 29.09.2010 в сумі 1531519,42 грн за період з 19.10.2014 по 06.09.2023,

на податкове повідомлення-рішення № від 03.12.2014 в сумі 195,92 грн за період з 19.01.2015 по 06.09.2023,

на податкове повідомлення-рішення № від 03.12.2014 в сумі 9403,83 грн за період з 19.10.2014 по 06.09.2023,

на податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2015 в сумі 1168,91 грн за період з 02.02.2015 по 06.09.2023.

Нарахування пені відбулось у зв`язку з наявністю податкового боргу на загальну суму 4579786,35 грн, який став підставою, як вбачається з матеріалів справи, для звернення податкового органу із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Такі грошові вимоги податкового органу, що складались із податкового боргу з податку на додану вартість, були визнані ухвалою підготовчого засідання Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у даній справі.

Розрахунок пені був проведений до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, тобто до 06.09.2023 та наведений у детальному розрахунку заборгованості (т. 2, а.с. 51) та Інтегрованій картці платника (ІКП) 2023 ТОВ «Перрі констракшн» (т. 2, а.с. 52), за періоди, які зазначені вище.

За вказаних обставин належить визнати помилковими висновки суду першої інстанції про те, що з поданих кредитором доказів на підтвердження розміру нарахованих штрафних санкцій боржнику неможливо встановити за який саме період контролюючим органом нараховано пеню боржнику, а подані розрахунки заборгованості є не повними та не дають можливості пересвідчитись у правомірності нарахування пені боржнику.

Оскільки матеріалами справи підтверджується непогашений податковий борг з податку на додану вартість, який виник у зв`язку з несплатою визначеного податковим органом податкового зобов`язання у податкових повідомленнях-рішеннях, то належить дійти висновку про правомірність нарахування контролюючим органом пені на підставі статті 129 Податкового кодексу України за період, починаючи із дати спливу граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні, по дату відкриття провадження у даній справі про банкрутство.

Як було зазначено вище, податковий орган додав відповідні розрахунки до заяви із грошовими вимогами до боржника, які узгоджуються із матеріалами справи та проведені відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України та ст. 41 КУзПБ.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відхилення грошових вимог у сумі 5465796,80 грн, оскільки такі вимоги підлягають визнанню у даній справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Таким чином, до визнання підлягають грошові вимоги в сумі 5465796,80 грн (пеня) - вимоги шостої черги задоволення.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Підставами згідно з частиною 1 статті 277 ГПК України для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (абз. 2 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи, що має наслідком її задоволення, оскаржувану ухвалу належить скасувати в частині відхилення грошових вимог, із прийняттям нового рішення в цій частині про визнання грошових вимог податкового органу в сумі 5465796,80 грн - вимоги шостої черги задоволення, в решті ухвалу попереднього засідання належить залишити без змін.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки скаржник не ставив відповідне питання у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі № 910/2411/23 в частині відмови Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України у визнанні кредитором до боржника - скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати вимоги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України до боржника у розмірі 5 465 796,80 грн та включити їх до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі № 910/2411/23 залишити без змін.

4. Справу № 910/2411/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 03.04.2024.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Поляков