РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024Справа № 910/19118/23
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

до Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації»

про стягнення 238 014, 71 грн.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (далі - ТОВ "Промелектроніка", позивач) до Державного підприємства "Завод 410 Цивільної авіації" (далі - ДП "Завод 410 ЦА", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 238 014, 71 грн. за договором поставки № УМТЗ-18-194/3 від 13.06.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині своєчасної сплати вартості поставленого позивачем товару. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 у справі № 910/17893/20, яке набрало законної сили, встановлено факт невиконання ДП "Завод 410 ЦА" умов договору поставки № УМТЗ-18-194/3 від 13.06.2018, у зв`язку з чим з ДП "Завод 410 ЦА" на користь позивача було стягнуто основний борг в сумі 417 017,58 грн, 3% річних у сумі 26 340,93 грн та інфляційні втрати у сумі 42 047,98 грн, в іншій частині позову - відмовлено. У той же час станом на момент подачі даного позову основний борг, стягнутий в межах справи № 910/17893/20, відповідачем не сплачений.

За таких обставин ТОВ "Промелектроніка" просить у позові стягнути з відповідача матеріальні втрати, а саме: 3% річних у сумі 588,78 грн. за період з 05.11.2020 по 05.12.2023 та інфляційні втрати в сумі 199 425,93 грн. за період з 05.11.2020 по 31.10.2023, що разом становить 238 014,71 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 13.06.2018 року між ТОВ "Промелектроніка" (постачальник) та ДП «Завод 410 ЦА» (покупець) був укладений договір поставки № УМТЗ-18-194/3 (далі - договір), за умовами якого продавець зобов`язується протягом строку дії договору поставити покупцю товари, зазначені в п.1.3 цього договору, а покупець - прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 8 від 17.09.2018) загальна ціна цього договору на момент його укладення складає 593 665,05 грн, в тому числі ПДВ 20% - 98 944,18 грн.

Відповідними специфікаціями до договору сторони погодили перелік товарів, які необхідно поставити на адресу відповідача, їх кількість та вартість, суму кожної специфікації, умови оплати (відстрочка платежу 14 банківських днів після поставки товару та проходження вхідного контролю). А додатковими угодами до договору сторони внесли певні зміни у ціну договору, обумовлені відповідними специфікаціями до договору.

За змістом п. 6.1.1, 6.1.2 договору покупець зобов`язаний приймати поставлені товари згідно з умовами цього договору, а також своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами (п. 10.1 договору).

Також судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 у справі № 910/17893/20, яке набрало законної сили, позовні вимоги ТОВ "Промелектроніка" про стягнення з відповідача 514 597,72 грн. було задоволено частково, стягнуто з ДП "Завод 410 ЦА" основний борг в сумі 417 017,58 грн., 3% річних у сумі 26 340,93 грн., інфляційні втрати у сумі 42 047,98 грн., судовий збір у сумі 10 564,67 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у сумі 7 281,11 грн, у решті позову - відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вказаної статті суд у даній справі приймає до уваги ту обставину, яка не підлягає повторному доказуванню, що відповідач порушив умови договору поставки, внаслідок чого з нього було стягнуто основний боргу у сумі 417 017,58 грн., 3% річних у сумі 26 340,93 грн. та інфляційні втрати у сумі 42 047,98 грн, які нараховані з дня настання прострочення зобов`язання по 04.11.2020.

Судом встановлено, що на час розгляду цієї справи оплату вказаної заборгованості відповідач так і не здійснив, отже, в нього наявна, зокрема, сума основного боргу у розмірі 417 017,58 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом та враховуючи прострочення відповідачем зобов`язання за договором поставки, що було встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 в справі № 910/17893/20, а також зважаючи на невиконання ним вказаного судового рішення, позивач нарахував відповідачу інфляційну складову боргу в сумі 199 425,93 грн за період з 05.11.2020 по 31.10.2023 та 3% річних у сумі 38 588,78 грн за період з 05.11.2020 по 05.12.2023.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 199 425,93 грн. та 3 % річних в сумі 38 588,78 грн., як просив позивач.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Промелектроніка» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. як гонорар, що визначений у фіксованому розмірі за представництво інтересів у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат у сумі 5 000 грн позивачем подано копії таких документів:

- свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю Жечева Сергія Олександровича серії № 864 від 27.04.2011;

- ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1156698 від 05.12.2023;

- договору-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2021, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Сергія Жечева";

- додаткових угод № 1 від 01.02.2021, № 2 від 30.12.2022, № 3 від 29.12.2023 до договору-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2021;

- акту приймання-передачі наданої правової допомоги № ОУ-0000010 від 08.01.2024;

- додатку № 1 до акту № ОУ-0000010 від 08.01.2024, а саме - розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу у розмірі 5 000 грн;

- рахунку-фактури № СФ-0000010 від 08.01.2024 на суму 5000,00 грн;

- платіжної інструкції № 8706 від 08.01.2024 на суму 5000,00 грн.

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та (або) значення справи.

Тому, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, зважаючи на категорію справи, яка не є складною; ціну позову, яка не перевищує 100 прожиткових мінімумів; невеликий обсяг часу, необхідний для підготовки позовної заяви такої категорії; розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, який відбувся без виклику сторін; відсутність будь-яких заперечень відповідача проти позову, суд вважає обґрунтованою вартість витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Також суд враховує позицію Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18, якою визначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За таких обставин витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 570,22 грн. покладаються на відповідача згідно зі ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» до Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації» про стягнення 238 014, 71 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 94, ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 4-А, ідентифікаційний код 24510970) інфляційні втрати в сумі 199 425 (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 93 коп., 3% річних у сумі 38 588 (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 78 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 ( п`ять тисяч) грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 3 570 (три тисячі п`ятсот сімдесят ) грн. 22 коп.

Повне судове рішення складено 2 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.