номер провадження справи 19/11/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 Справа № 908/148/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Давиденко Ірина Вікторівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ", (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО", (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення 140 035,14 грн.

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 19.01.2024 від Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" 140 035,14 грн., в тому числі страхового відшкодування в розмірі 132 748,26 грн., пені в розмірі 5 791,04 грн., 3 % річних в розмірі 566,74 грн. та інфляційні втрати в розмірі 929,10 грн.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної компенсації страхового відшкодування, пов`язаного з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Позов обґрунтовано ст. ст. 22, 524, 526, 527, 530, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК Кодексу, ст., ст. 1, 4, 9, 16, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 22, 28, 29, 34, 35, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». В позовній заяві позивачем наведений попередній розрахунок судових витрат, зокрема, зазначено, що витрати на правову допомогу складають 4 542,00 грн, які позивачем також заявлені до стягнення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.01.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/148/24 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/148/24 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 19/11/24, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 24.01.2024 у справі № 908/148/24 відповідачу запропоновано не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали суду, подати відзив на позовну заяву. Позивачу цією ж ухвалою суду запропоновано у строк не пізніше пяти днів з дня отримання відзіву подати суду відповідь на відзив на позовну заяву .

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 24.01.2024 про відкриття провадження у справі № 908/148/24 доставлена до електронного кабінету Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» 25.01.2024, про що свідчить наявна в матеріалах справи Довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.

Відповідачем на підставі ст., ст.165, 251 ГПК України через підсистему Електронний суд ЄСІТС подано - 31.01.2024 відзив на позовну заяву за вих. № 204 від 29.01.2024 (вх. №23196/08-08/23). У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що визнає позовну вимогу про страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 140 035,14 грн. Крім того, просить повернути позивачу з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України та зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 1 000 грн.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 23.02.2024 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 25.03.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.20.257328 (надалі - Договір) транспортного засобу MERCEDES-BENS/GLE 450 4 MATIC. Строк дії договору: з 28.12.2020 по 27.12.2022.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , власником автомобіля MERCEDES-BENS/GLE 450 4 MATIC, д.р.н НОМЕР_2 є ОСОБА_1

02.10.2022 о 19:57 год. в місті Києві по бул. Т. Шевченка, 17 сталася дорожня транспортна пригода, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 не врахував дорожню обстановку, недотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом MERCEDES-BENZ/GLE 450 4 MATIC, д.р.н НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_5 , який зупинився попереду.

Внаслідок вказаної ДТП з вини водія транспортного засобу HYUNDAI SONATA, д.р.н. НОМЕР_3 сталося зіткнення з транспортним засобом MERCEDES-BENZ/GLE 450 4 MATIC, д.р.н НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 справа № 761/22438/22 водій ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

03.10.2022 власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу ( ОСОБА_3 ) звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Акту (Протоколу) огляду транспортного засобу від 03.10.2022 та рахунку-фактури Філії «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація» № 000008766 від 20.10.2022 вартість відновлення автомобіля MERCEDES-BENZ/GLE 450 4 MATIC, д.р.н НОМЕР_2 становить 135 948,26 грн.

В подальшому вартість відновлювального ремонту ТЗ MERCEDES-BENZ/GLE 450 4 MATIC, д.р.н НОМЕР_2 підтверджена актом виконаних робіт від 14.01.2023 № ЗНМS254930 складеного філією "АВТОМОБІЛЬНИЙ ЦЕНТР КИЇВ" ПРАТ "Українська Автомобільна Корпорація" на суму 135 948,26 грн.

Як встановлено судом, договір добровільного страхування наземних транспортних засобів діяв станом на час дорожньо-транспортної пригоди 02.10.2022.

Письмових доказів, якими спростовується зазначене, матеріали справи не містять.

Позивачем затверджено Страховий акт № 3.22.04203-1 від 23.10.2022, згідно із яким у зв`язку із настанням 02.10.2022 страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату ОСОБА_1 (вигодо набувачу - АБ «Укргазбанк») страхового відшкодування в загальній сумі 135 948,26 грн.

Позивачем здійснено виплату Страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 135 948,26 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 55540040 від 25.10.2022.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом HYUNDAI SONATA, д.р.н. НОМЕР_3 , з вини водія якого трапилось ДТП, застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (відповідач у справі) згідно із Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP/210954000 (згідно із відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 160 000,00 грн. та франшизу у розмірі 3 200,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом HYUNDAI SONATA, д.р.н. НОМЕР_3 , згідно Полісу № EP/210954000 застрахована відповідачем, позивачем на адресу ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» 04.11.2022 за вих. №С-3.22.042036 направлялася Заява про виплату страхового відшкодування (регресний платіж) в розмірі 135 948,26 грн. Також, 21.08.2023 була повторно направлена заява про виплату в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування», що підтверджується фіскальним чеком від 21.08.2023, описом вкладення до цінного листа, скріплений відбитком поштового зв`язку за 21.08.2023 та поштовим реєстром.

Зазначена заява залишена без відповіді та задоволення. Страхове відшкодування не виплачене.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 132 748,26 грн., та нарахованих на вказану суму пені в розмірі 5 791,04 грн. і 3 % річних в розмірі 566,74 грн. та втрат від інфляції в розмірі 929,10 грн.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору якщо передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом HYUNDAI SONATA, д.р.н. НОМЕР_3 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована у відповідача відповідно до Полісу № EP/210954000 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу № EP/210954000 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02.10.2022.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачу) в обсязі, визначеному Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено матеріалами справи, зобов`язання, що має бути сплачене відповідачем становить 135 948,26 грн.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза становить 3 200,00 грн.

Отже, сума зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем становить 132 748,26 грн. (135 948,26 грн. - 3 200,00 грн.).

При зверненні до відповідача з вимогою про сплату шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем врахований розмір франшизи.

При цьому, приймаючи до уваги положення ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

Відповідно що згідно свідоцтва про реєстрацію СХВ № 580020 автомобіль MERCEDESBENZ/ GLE 450 4 MATIC, д.н.р НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_5 , 2020 року випуску відповідно до Протоколу огляду від 03.10.2022 р., пробіг становить 25 773 км. (що не є подвійним нормативним), пошкоджень, що не відносяться до ДТП - не виявлено.

Отже, обставини передбачені п. 7.39 Методики Позивачем не встановлені, отже відсутні підстави для застосування коефіцієнта фізичного зносу та розраховано, що коефіцієнт фізисного зносу становить 0,00.

Суд враховує, що ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО», як Страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в силу положень Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовує у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження).

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, позивачем 04.11.2022 року ТДВ «Експрес Страхування» надіслало відповідачу заяву № 3.22.04203 про виплату страхового відшкодування. 21.08.2023 ТДВ «Експрес Страхування» повторно надіслало відповідачу заяву № 3.22.04203 про виплату страхового відшкодування, яка надсилалася цінним листом з описом трекінг 087. Як зазначив позивач, що відповідно до відомостей з сайту укрпошти лист з трекінгом № 087 відповідач отримав 28.08.2023.

Отже відповідач, який отримав заяву про виплату страхового відшкодування, повинен був сплатити суму страхового відшкодування на користь на користь ПрАТ СГ ТАС не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви, а саме: до 27.11.2023 включно.

Відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив.

Відповідач визнав позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 132 748,26 грн., завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації, про що зазначив у відзиві на позовну заяву від 31.01.2024.

Крім того, враховуючи невиконання відповідачем зобов`язання з відшкодування шкоди в порядку суброгації, позивачем нараховано 5 791,04 грн. пені за період з 28.11.2023 по 18.01.2024 та 566,74 грн. 3 % річних за період 28.11.2023 по 18.01.2024 та 929,10 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування за наявності відповідних правових підстав для цього є грошовим зобов`язанням страховика. Тому в разі прострочення виконання даного зобов`язання до страховика може бути застосовано відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену статтею 625 Цивільного кодексу України.

Правова позиція стосовно наявності підстав для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у разі прострочення виплати страховиком відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наведена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Норма вказаної статті не містить обмежень щодо її застосування виключно у правовідносинах між страховиком і страхувальником за полісом ОСЦПВВНТЗ, тому суд дійшов висновку про можливість застосування даної відповідальності до відповідача у разі прострочення ним виплати страхового відшкодування на користь особи, яка має право на таке відшкодування, в даному випадку - позивача.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та втрат від інфляції, є обґрунтованими.

Відповідач визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та втрат від інфляції, про що зазначив у відзиві на позовну заяву від 31.01.2024.

Судом перевірено розрахунки вказаних сум за заявлений позивачем період нарахування, який викладено у позовній заяві, та встановлено, що їх здійснено позивачем правильно, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ч.,ч.1-4 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Як зазначалося судом вище, 31.01.2024 до суду від відповідача, за підписом представника ТДВ «СК «Кредо» Сєдової П.І., надійшов відзив, згідно якого визнано позов ТДВ "Експрес Страхування" до ТДВ «СК «Кредо» про відшкодування суми 132 748,26 грн. та нарахованих на вказану суму пені в розмірі 5 791,04 грн. і 3 % річних в розмірі 566,74 грн. та втрат від інфляції в розмірі 929,10 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 191 ГПК).

Відзив, в якому зазначено про визнання позову в сумі 140 035,14 грн., підписано представником Сєдовою П.І. на підставі довіреності від 27.10.2023, виданої генеральним директором ТДВ «СК «Кредо» Кривцуном В.В., який згідно даних з ЄДРЮОФОПтаГФ є керівником та представником юридичної особи. Будь-яких обмежень щодо представництва в довіреності від 27.10.2023 не зазначено, представник Сєдова П.І. уповноважена представляти інтереси ТДВ «СК «Кредо» в судах України з усіма правами, які надано законом стороні по справі.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Представник відповідача, підписавши відзив, в якому зазначено про визнання позову, має повноваження на вчинення цих дій і його дії не суперечать інтересам ТДВ «СК «Кредо». Внаслідок цього суд дійшов до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 132 748,26 грн. та нарахованих на вказану суму пені в розмірі 5 791,04 грн. і 3 % річних в розмірі 566,74 грн. та втрат від інфляції в розмірі 929,10 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відзив, в якому зазначено про визнання позову, подано відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст.ст. 123, 129, 130 ГПК України з відповідача на користь позивача стягується 1514,00 грн. судового збору. Судовий збір у сумі 1514,00 грн. повертається позивачу з державного бюджету ухвалою суду після набрання законної сили судового рішення.

Стосовно розподілу судових витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Позивач в позові просить стягнути з відповідача витрати на надання правової допомоги у розмірі 4542,00 грн.

Відповідно до частини 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

За таких обставин, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

В позовній заяві позивачем наведений лише попередній орієнтовний розрахунок , в якому зазначено, що попередньо (орієнтовно) сума судових витрат на правничу допомогу адвоката становить 4 542,00 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано:

- копію Договору про надання правової допомоги № 588/23 від 19.12.2023 укладеного між позивачем адвокатом Беляєвим Ю.Л.;

- копію додатку № 1 «Тарифи на послуги» до Договору № 558/23 від 19.12.2023 ;

- копію довіреності №558/23 від 19.12.2023.

Проте, у порушення ч. 3 ст. 126 ГПК України позивачем не надано суду розрахунку витрат на правничу допомогу із визначенням остаточної суми таких витрат, не подано доказів на підтвердження здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Також не подано доказів на підтвердження виконання послуг адвокатом (фактичного надання послуг), зокрема, підписаного акту виконаних робіт із детальним розшифруванням наданих послуг та їх вартості.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведене, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до стягнення не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО", (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789) Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ", (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124) 132 748 (сто тридцять дві тисячі сімсот сорок вісім) грн. 26 коп. страхового відшкодування, 5 791 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 04 коп. пені, 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 74 коп. - 3 % річних та 929 (дев`яносто двадцять девять) грн. 10 коп. втрат від інфляції.

3.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789) Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124) судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

4.Повернути Товариству з додатковою відповідальністю ««Експрес Страхування» 04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124) з Державного бюджету України судовий збір, сплачений на підставі платіжної інструкції №81 від 16.01.2024, в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп., про що постановити відповідну ухвалу після набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру, ракетними обстрілами, і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, рішення складено та підписано 29.03.2024.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.