РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2024Справа № 910/625/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГО-ТРАНС" до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" про стягнення 263 337,66 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 263 337,66 грн., з яких: 152 068,11 грн. страхового відшкодування, 17 182,77 грн. інфляційних втрат та 94 126,78 грн. пені на підставі ст. ст. 510, 511, 526, 625, 974, 979, 1166, 1187, 1188 ЦК України та ст. ст. 2, 6, 9, 22, 30, 36 та ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

06.02.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

09.02.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

12.02.2024 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги про стягнення 152 068,11 грн. страхового відшкодування та нараховані у зв`язку з невиконанням зобов`язань з його виплати пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За твердженням позивача, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, мав сплатити на його користь страхове відшкодування у розмірі 152 068,11 грн, а саме: 236063,45 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) - 83 995,34 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП).

Судом встановлено, що 29.11.2021 року на 530 км. + 300 м. а/д «Київ-Чоп», поблизу с. Гамаліївка, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «МАN 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Лого-Транс» та автомобіля «DAF 95 ХF 380», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «Gray Adams», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Арістей».

На автомобіль «DAF 95 ХF 380» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - поліс ОСЦПВВНТЗ) №205800870, що виданий АТ «СК«ІНГО» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 130000,00 грн. франшиза 0.

До того ж, на автомобіль «DAF 95 ХF 380» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був діючий договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений у формі Сертифікату до вказаного договору за №610323865.21 від 08.09.2021, що виданий АТ «СК«ІНГО», з лімітом відповідальності за шкоду, зокрема, завдану майну у розмірі 300000,00 грн.

25.08.2022 року позивач подав заяву до відповідача на виплату страхового відшкодування.

02.09.2022 року листом за вих. №4482781 відповідач повідомив про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.

Однак, 06.09.2022 року відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що у Страховика (Відповідача) відсутні документи, підтверджуючі наявність цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню збитку, спричиненого забезпеченим транспортним засобом «DAF 95 ХF 380» д.н.з. НОМЕР_2 , власнику автомобіля «МАN 200» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Наданий позивачем висновок експерта №СЕ-19/11-22/43916-ІТ від 14.11.2022, не може встановлювати наявність вини ОСОБА_1 , оскільки особа може бути визнана винною лише судовим рішенням.

Водночас, відповідно до постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2022, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05.08.2022 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Отже, позивачем належними та допустимими доказами не доведено тих обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, що мала місце 29.11.2021 року.

За таких обставин, права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір також покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна