ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.04.2024 Справа № 914/826/24

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», м. Львів

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «А 7», м. Львів, заборгованості в сумі 3 018, 55 грн на підставі договору про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів № 50014 від 01.01.2011, акту звіряння взаємних розрахунків по договору за період 01.11.2021 19.03.2024, рахунків на оплату: № 64720 від 30.11.2021, №70108 від 31.12.2021, № 6226 від 31.01.2022, №. 9766 від 28.02.2022, №19499 від 31.03.2022, № 23816 від 30.04.2022, № 32126 від. 31.05.2022, № 35664 від 30.06.2022, № 42257 від 31.07.2022, № 48712 віл 31.08.2022, № 54354 від 30.09.2022, № 64132 від 31.10.2022, № 67538 від 30.11.2022, № 76616 від 31.12.2022, № 3165 від 31.01.2023, № 10160 від. 28.02.2023, № 15586 від 31.03.2023, № 25277 від 30 04.2023, № 27836 від 31.05.2023, № 39608 віл 30.06 2023, № 48705 від 31.072023, № 54169 від 31.08.2023, № 63469 від 30.09.2023, №70872 від 31.10.2023, №75866 від 30.11.2023, №81057 від 31.12.2023, № 4164 від 31.01.2024, № 9564 від 29.02.2024.

Розглянувши матеріали заяви, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, та зазначає таке.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України містить імперативну вимогу про зазначення у заяві про видачу судового наказу відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Процесуальні наслідки недодержання вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України визначено у п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

18 жовтня 2023 року введено в дію Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, яким внесено зміни, зокрема, до положень Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п. 1, 2 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Крім цього, п. 4 ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Проте, заявником подано заяву про видачу судового наказу в письмовій формі через канцелярію суду, а не через електронний кабінет.

Відтак, з огляду на недодержання заявником імперативних вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України про зазначення у заяві про видачу судового наказу відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу на підставі у п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «А 7» заборгованості в сумі 3 018, 55 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.