ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 Справа № 914/3373/23

За позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Гаражно будівельного кооперативу «Електрон 85», м. Львів,

про: визнання укладеним договору оренди землі

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

Представники учасників справи:

від позивача: Пилип`як Х.І. - представник

від відповідача: ОСОБА_1 - керівник

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Гаражно будівельного кооперативу «Електрон 85» про визнання укладеним договору оренди землі.

Ухвалою суду від 16.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою суду від 14.03.2024 закрито підготовче провадження у справі № 914/3373/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.04.2024.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві. У позовній заяві позивач посилається на невиконання відповідачем вимог ухвали Львівської міської ради № 5299 від 01.10.2015 «Про затвердження автогаражному кооперативу «Електрон-85» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Білогорщі» в частині зобов`язання у тримісячний термін укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки, а також укласти договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач зазначає, що після отримання від позивача проектів договорів оренди по вказаних земельних ділянках та після отримання ним витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, питання укладення між сторонами договору оренди землі правлінням відповідача було винесено на розгляд Загальних зборів кооперативу 17.04.2016.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1675 від 26.07.2012 «Про затвердження Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові» було затверджено Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові, згідно п. 14.5 якого, річний розмір орендної плати залежно від функціонального призначення земельної ділянки встановлювався у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що дорівнює трьохкратному розміру земельного податку. Вказаний порядок визначення розміру орендної плати на землю діяв у м. Львові до 31.12.2017.

Згідно з п. 1.3. ухвали Львівської міської ради за № 4330 від 29.01.2015 «Про встановлення ставок земельного податку та пільг щодо земельного податку, що сплачується на території м. Львова», Львівською міською радою було встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки зайняті гаражно-будівельними кооперативами у розмірі 0,03%.

Тобто, виходячи зі змісту згаданого п. 14.5. Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові, розмір орендної плати за спірні земельні ділянки, на думку відповідача, мав скласти 0,09% їх нормативної грошової оцінки, а не 3%, як неправомірно вирішила встановити у договорах оренди Львівська міська рада, і відповідач цілком обґрунтовано і виходячи саме з приписів рішення позивача, мав право сподіватися на суттєво (в 33 рази) менший розмір орендної плати за спірні земельні ділянки.

Як зазначає відповідач, проаналізувавши розмір орендної плати і особливості її сплати з врахуванням індексу інфляції, члени кооперативу були вражені, адже неймовірно висока ціна орендної плати, що втричі більша за розмір усіх членських внесків за рік, поставила під загрозу укладення договору оренди землі.

В подальшому відповідач, неодноразово звертався до позивача із заявами, де просив передати йому безоплатно у власність спірні земельні ділянки, які перебувають у користуванні кооперативу та за які ним сплачується земельний податок, а також просив внести зміни в ухвалу Львівської міської ради від 14.07.2015 за № 4978 «Про надання автогаражному кооперативу «Електрон-85» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 », а саме: слова «в оренду терміном на 10 років» замінити словами «у власність». Однак, на вказані заяви позивачем не була надана відповідь.

Крім того, відповідач стверджує, що проекту договорів оренди від 12.04.2023 за вх. № 2403-вих-44279, на які покликається позивач у позовній заяві, не отримував. Більше того, такі документи є безпідставними з огляду на те, що відповідач вчиняв активні дії по передачі земельних ділянок у приватну власність, а також сплачує земельний податок.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач, посилаючись на п. 7.12. Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 1995 від 25.05.2017, вказує, що орендна плата за земельні ділянки, надані гаражно-будівельним кооперативам встановлюється у розміри 1 відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. А відтак, відповідач зобовязаний сплачувати за користування земельною ділянкою 130128,05 грн за рік, що і становить 1 відсоток від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

У поданому до суду запереченні відповідач наголошує, що позивач, встановивши непомірно високу ставку орендної плати за землю, свідомо створив неналежні умови по укладенню договору оренди такої землі; позивач не надав суду доказів реагування ЛМР на неодноразові звернення про внесення змін в ухвалу Львівської міської ради № 4978 про передачу земельної ділянки у приватну власність; позивач свідомо опускає факт, що будівництво гаража не відбулось; відповідач для обслуговування існуючих металевих гаражів використовує 0,6775 га, що складає 54,7 % від загальної площі земельної ділянки, тому розрахунки зроблені позивачем невірні.

В судовому засіданні 04.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівською міською радою прийнято ухвалу №4978 від 14.07.2015 «Про надання автогаражному кооперативу «Електрон-85» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 », якою автогаражному кооперативу «Електрон-85» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,3198 га на вул. Білогорщі в оренду терміном на 10 років для обслуговування гаражів за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

В подальшому, Львівською міською радою прийнято ухвалу №5299 від 01.10.2015 «Про затвердження автогаражному кооперативу «Електрон-85» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 1,2379 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :06:008:0028) в оренду терміном на 10 років для обслуговування гаражів за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання землі транспорту.

Пунктами 2.1 та 2.2. вищевказаної ухвали автогаражний кооператив «Електрон- 85» зобов`язано у тримісячний термін укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки, а також укласти договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою.

Станом на момент подання позовної заяви п. 2.1 та 2.2. ухвали Львівської міської ради №5299 від 01.10.2015р. не виконано, договір оренди земельної ділянки та договір про відшкодування недоотриманих коштів не укладено.

Актом обстеження земельної ділянки, на АДРЕСА_1 від 09.11 2022р, встановлено, що земельна ділянка площею 1,2379 га (кадастровий номер :06:008:0028) використовуються ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» для обслуговування існуючих металевих гаражів. Станом на дату складання Акту обстеження земельної ділянки, документи, що посвідчують право користування зазначеною земельною ділянкою в ОК «Гаражно-будівельного кооперативу «Електрон-85» відсутні.

Як зазначає позивач, відповідач з 02.10.2015 фактично використовує земельну ділянку площею 1,2379 га (кадастровий номер :06:008:0028).

Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 25.05.2016 № 5015414 внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, змінено найменування юридичної особи з Автогаражного кооперативу «Електрон-85» () на Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» ().

Департаментом містобудування Львівської міської ради листом №2403-вих-44278 від 12.04.2023 надіслано для підпису ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» ряд документів, зокрема: проект договору оренди землі кадастровий номер :06:008:0028, площею 1,2379 га на вул. Білогорщі - вул. Широкій; розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності; договори про відшкодування втрат від недоотримання коштів Львівською міською радою за фактичне землекористування ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» копію ухвали Львівської міської ради від 01.10.2015 року №5299.

Однак на адресу Львівської міської ради не повертався підписаний примірник вказаного договору, як і не надходили зауваження ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» щодо умов договору, що і стало підствою для звернення з позовом до суду про визнання укладеним договору оренди земельної з кадастровим номером :06:008:0028 площею 1,2379 га між Львівською міською радою та ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» в запропонованій позивачем редакції.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно - правовими актами.

Згідно з ч. 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

За змістом ст. 144 Конституції України, ст. 12, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Також, відповідно до п. «в» ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відтак, вирішення питання про надання у користування спірної земельної ділянки належить до компетенції Львівської міської ради.

Відповідно до абз. 1 ч. 1-2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, приписи якої кореспондуються зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено ст. 124 Земельного кодексу України, за змістом ч. 1 якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями.

Частиною ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

З аналізу наведених норм матеріального права, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі». При цьому, підставою набуття відповідного права є саме рішення ради, яке відповідно до ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України лише оформляється договором як документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Отже, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду.

У спірних правовідносинах сторін уповноважений орган у межах власних повноважень прийняв відповідне рішення.

Ухвалою Львівської міської ради прийнято ухвалу №5299 від 01.10.2015 «Про затвердження автогаражному кооперативу «Електрон-85» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 1,2379 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :06:008:0028) в оренду терміном на 10 років для обслуговування гаражів за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання землі транспорту.

Пунктами 2.1 та 2.2. вищевказаної ухвали автогаражний кооператив «Електрон- 85» зобов`язано у тримісячний термін укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки, а також укласти договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою.

Тобто, органом місцевого самоврядування висловлено волевиявлення на виникнення орендних земельних правовідносин, що зумовлює можливість передачі цієї земельної ділянки в користування (оренду) позивачу шляхом укладення з ним відповідного договору оренди.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

У статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ст. 641 Цивільного кодексу України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Як встановлено з матеріалів справи, 13.04.2023 позивачем скеровано відповідачу для підпису: проект договору оренди землі кадастровий номер :06:008:0028 площею 1,2379 га на АДРЕСА_1 ; розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності; договір про відшкодування втрат від недоотриманих коштів Львівською міською радою за фактичне землекористування ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85». Позивач просив підписати та повернути вищезазначені документи для їх реєстрації в управління земельних ресурсів департаменту містобудування (лист № 2403вих-44278 від 12.04.2023).

Однак, відповідач жодним чином не зреагував на зазначений лист: не підписав договори, не повернув вищезазначені документи позивачу разом з протоколом розбіжностей.

Відтак, на момент звернення до суду з даним позовом, вимоги ухвали Львівської міської ради № 5299 від 01.10.2015 «Про затвердження автогаражному кооперативу «Електрон-85» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 » про укладення з Львівською міською радою договору оренди земельної ділянки та для реєстрації його у встановленому порядку, а також договору про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою не виконано, відповідні договори - не укладено.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 630 Цивільного кодексу України обумовлено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам ст. 7 цього Кодексу.

Договір, щодо укладення якого між сторонами виник спір, за своєю правовою природою, є договором оренди землі, правовідносини за яким підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Істотними умовами договору оренди землі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначає об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), дату укладення та строк дії договору оренди, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Також, передбачається, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Судом встановлено, що направлений позивачем проект договору оренди земельної ділянки містив усі істотні умови, складався з 44 пунктів та передбачав зазначення реквізитів сторін. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує факт отримання такого проекту Договору.

Під час розгляду справи у суді, основні заперечення відповідача проти проекту договору оренди землі стосуються п. 9 Договору розділу Орендна плата, який викладений так:

«Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 130 128,05 гривень в рік, що становить 1 (один) відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок №UA0013933, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач ГУК Львів/Львівська тг/18010600, ; код класифікації доходів бюджету 18010600 для юридичних осіб до 30-го числа місяця наступного за звітним.»

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з абз. 4 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 288.4., 288.5. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно з умовами типового договору оренди землі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Частиною 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки (дохід, який можна отримати із землі як фактору виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Отже, земельним законодавством передбачено обов`язковість проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, яка є основою для визначення розміру орендної плати за них. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (частина 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно інформації з витягу № НВ-023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.03.2023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :06:008:00028 становить 13 012 804,80грн.

Також, судом встановлено, що за кодом КВЦПЗ 12.04 земельна ділянка :06:008:0028 призначена для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земельної ділянки згідно ст. 19 Земельного кодексу України - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1995 від 25.05.2017 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові» затверджено Порядок продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові.

Пунктом 5 ухвали встановлено, що ця ухвала набирає чинності з 01.01.2018.

Пунктом 7.3 Розділу 7 вказаного Порядку визначено, що розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється відповідно до їх цільового (функціонального) використання у розрізі економіко- планувальних зон м. Львова згідно з цим Порядком, за винятком випадку, коли розмір орендної плати за землю визначений ухвалою міської ради про передачу земельної ділянки в оренду або результатами земельних торгів (у разі набуття права оренди на земельну ділянку на конкурентних засадах).

Згідно з п. 7.12 вказаного Порядку, орендна плата за земельні ділянки, надані гаражним, автогаражним, гаражно-будівельним, обслуговуючим кооперативам чи товариствам для будівництва та/чи обслуговування гаражів, встановлюється у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як встановлено судом, у п. 9 Договору оренди землі, який просить визнати укладеним позивач, розмір орендної плати становить 130 128,05 гривень в рік, що становить 1 (один) відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 8.2 Закону України «Про оренду землі» у разі недосягнення згоди щодо укладення договору оренди (суборенди) такий договір визнається укладеним за рішенням суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Зважаючи на правові позиції Верховного Суду (постанова від 10.10.2019 у справі № 904/8902/17) та на рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 стосовно принципів справедливості, добросовісності і розумності, які мають своєрідним чином обмежувати дію принципу свободи договору та з огляду на те, що запропонована позивачем редакція п. 9 договору відповідає ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та не спрямована на погіршення становища відповідача, суд вважає прийнятною пропозицію позивача щодо цієї умови договору.

Проаналізувавши договір, врахувавши правові позиції сторін у справі, суд погоджується з обґрунтуваннями позивача та вважає їх правомірними, а договір оренди земельної ділянки - таким, що потребує визнання укладеним в редакції позивача з огляду на наведені норми чинного законодавства, якими регулюється порядок укладення договорів.

У зв`язку з викладеним, враховуючи наведені положення норм чинного законодавства України, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати укладеним між Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) та Обслуговуючим кооперативом «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» (79052, м. Львів, вул. Білогорща, 1/1; ідентифікаційний код 26578239) з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили Договір оренди землі в такій редакції:

Договір оренди землі

04 квітня 2024 року м.Львів

Орендодавець (уповноважена ним особа) - Львівська міська рада, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 1 в особі директора департаменту містобудування Львівської міської ради,___________________________________________________________________________, що діє на підставі довіреності, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ухвали Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1081 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», з одного боку, та орендар ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», ухвал Львівської міської ради від 30.06.2016 № 631 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова», від 25.05.2017 № 1995 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові» та ухвали Львівської міської ради від 01.10.2015 № 5299 «Про затвердження автогаражному кооперативу «Електрон-85» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Білогорщі-вул. Широкій» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування гаражів (код КВЦПЗ 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) з кадастровим номером :06:008:0028, яка розташована у АДРЕСА_1 .

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2379 га у тому числі під забудовою - 1,2379 га.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: металеві споруди, а також інші об`єкти інфраструктури: немає.

4. Земельна ділянка передається в оренду разом з немає (перелік, характеристика і стан будинків, будівель, споруд га інших об`єктів).

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить:

:06:008:0028 13 012 804,80 гривень.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню: немає.

7. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: немає.

Строк дії договору

8. Договір укладено строком на 10 (десять) років без права поновлення відповідно до ст.126-1 Земельного кодексу України. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 30 днів до закінчення строку дії цього договору письмово повідомити орендодавця про свій намір.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 130 128,05 (сто тридцять тисяч сто двадцять вісім гривень 05 копійок) гривень в рік, що становить 1 (один) відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок № UA0013933, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач - ГУК Львів /Львівська тг/18010600, ЄДРПОУ - 38008294; код класифікації доходів бюджету 18010600 для юридичних осіб до 30-го числа місяця наступного за звітним.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

11. Орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

12. Передача продукції в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами.

13. Розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

- в інших випадках, передбачених законом.

14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановлені цим договором;

- стягується пеня у розмірі розрахованому відповідно до Податкового кодексу України.

Умови використання земельної ділянки

15. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування гаражів

16. Цільове призначення земельної ділянки код КВЦПЗ 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земельної ділянки згідно ст. 19 Земельного кодексу України - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

17. Умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

(Розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки» виключено на підставі Постанови КМУ №843 від 23.11.2016).

Умови повернення земельної ділянки

21. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами.

Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власниками землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993р. № 284 (ЗП України, 1993р., № 10, ст. 193).

22. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

23. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню.

24. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних у наслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

25. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

26. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб:

Згідно з містобудівельними обмеженнями та сервітутами щодо користування земельною ділянкою управління архітектури від 07.07.2015 № 2401-2вих-832 та з переліком обмежень щодо використання земельної ділянки ПП «Центр ринкових досліджень» від 21.08.2015 № 307.

27. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

28. Права орендодавця:

Орендодавець має право вимагати від орендаря:

- використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил;

- дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

29. Обов`язки орендодавця:

Орендодавець зобов`язаний:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельно: ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

- попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

30. Права орендаря:

Орендар земельної ділянки має право:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

- за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- отримувати продукцію і доходи;

- здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

31. Обов`язки орендаря:

Орендар земельної ділянки зобов`язаний:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

- виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу;

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку;

- виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

32. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

33. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

34. Страхування об`єкта оренди здійснює орендар/орендодавець.

35. Сторони домовилися про те, що у разі невиконання свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.

Зміна умов договору і припинення його дії

36. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

37. Дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

38. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

39. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається .

Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є.

У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань.

У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

40. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

41. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

42. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

43. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

44. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки покладається на орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець

Львівська міська

В особі директора департаменту містобудування

Кубая Тараса Євгеновича

Місце проживання фізичної особи, місцезнаходження юридичної особи

м. Львів, пл. Ринок, 1

Ідентифікаційний код 04055896

Орендар

ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85»

Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі від 30.06.2004

№ 0015414

Місце проживання фізичної особи, місцезнаходження юридичної особи

АДРЕСА_2

Ідентифікаційний код 26578239

Підписи сторін

Орендодавець

_____________________Т. Кубай

Орендар

_____________________

Договір зареєстрований у Львівській міській раді ___________________ 2023р. за № _________, про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі _____________________вчинено запис.

Начальник управління земельних ресурсів _____________________С. Коровайник

3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Електрон-85» (79052, м. Львів, вул. Білогорща, 1/1; ідентифікаційний код 26578239) на користь Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) 2684,00 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.04.2024.

Суддя Березяк Н.Є.