РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2024Справа № 910/8313/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянув господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іксфілд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНОТОРГ"

про стягнення 292 000,00 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 1 499 976, 75 грн. за договорами купівлі-продажу товарів № 09/03/1152-МТР від 26.09.2022 року та № 09/03/1169-МТР від 26.09.2022 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

14.07.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на часткову оплату боргу за спірними договорами.

У судовому засіданні 13.02.2024 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 19.03.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2022 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договори купівлі-продажу №№ 09/03/1152-МТР, 09/03/1169-МТР, за умовами яких продавець зобов`язався передавати товар у власність покупця, а покупець - прийняти цей товар та оплатити його вартість на умовах, визначених цими договорами.

Відповідно до умов п. 3.2 договорів оплата вартості товару здійснюється на умовах, визначених додатками, після отримання покупцем примірника, належним чином підписаного сторонами оригіналу договору.

Згідно умов п. 3 додатку № 1 до договору № 09/03/1152-МТР умови оплати товару: по факту поставки партії товару протягом 30 календарних днів.

Згідно умов п. 3 додатку № 1 до договору № 09/03/1169-МТР умови оплати товару: 25% передоплата, решта по факту поставки партії товару протягом 30 календарних днів.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаних договорів позивач на підставі видаткових накладних №№ РН-01785 від 10.10.2022, РН-02152, РН-02153 від 05.12.2022, копії яких додані до матеріалів справи, та які підписані сторонами без зауважень, поставлено товар відповідачу на загальну суму 1 799 972,10 грн.

Поясненнями позивача, викладеними в позовній заяві, стверджується факт оплати відповідачем отриманого товару у розмірі 299 995,35 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів здійснення відповідачем повної оплати за одержаний товар суду не подано.

Посилання відповідача на часткову оплату суми боргу безпідставні, оскільки доказами не підтверджені.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів оплати та з огляду на те, що строк оплати є таким, що настав, видаткові накладні підписані відповідачем без зауважень, вимоги про стягнення 1 499 976,75 грн. (1 799 972,10-299 995,35) основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (69034, місто Запоріжжя, вулиця Цимлянська, будинок 29-А, код 34155997) 1 499 976 (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн. 75 коп. основного боргу, 17 999 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 72 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 01.04.2024.

Суддя О.М.Ярмак