РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2024Справа № 910/502/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Родас Груп"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Онур стіл Інтернешнл"

про стягнення 159 387,13 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Родас Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур стіл Інтернешнл" з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 159 387,13 грн. за договором поставки № 0СІ3011-1 від 30 листопада 2023 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.01.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

02.02.2024 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що ним на всю суму одержаної попередньої оплати було поставлено позивачу товар, на підтвердження чого надав до матеріалів справи оригінал видаткової накладної № О-0812-001 від 08.12.2023 та довіреності № 14 від 30.11.2023.

14.02.2024 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому проти викладених відповідачем у відзиві обставинах заперечував.

Цього ж дня позивач подав суду клопотання про витребування у відповідача оригіналів видаткової накладної № О-0812-001 від 08.12.2023 та довіреності № 14 від 30.11.2023. Судом відмовлено в задоволені даного клопотання, оскільки відповідачем до відзиву додані оригінали вказаних доказів.

18.03.2024 позивач подав клопотання про прискорення розгляду заяви про витребування доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.11.2023 між позивачем (покупцем) та відповідачем (постачальником) укладено договір поставки № 0СІ3011-1, за умовами якого постачальник зобов`язався передавати товар у власність покупця, а покупець - прийняти цей товар та оплатити його вартість на умовах, визначених цим договором.

За змістом пункту 1.2 договору асортимент товару, ціна, кількість, узгоджуються в специфікаціях та/або рахунках-фактурах до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно умов п. 2.2 договору право власності на товар переходить з моменту поставки товару та підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до умов п. 2.4 договору поставка вважається завершеною з момен6ту підписання накладної, уповноваженими представниками сторін та необхідних товаросупроводжувальних документів, вказаних в договорі.

Звертаючись в суд з указаним позовом позивач вказав, що ним перераховано на рахунок відповідача 159 387,13 грн. за поставку товару на підставі рахунку на оплату № О-1668 від 30.11.2023, проте відповідач не виконав зобов`язання з поставки оплаченого товару вартістю 159 387,13 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 159 387,13 грн. основного боргу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві, доданою до позовної заяви платіжною інструкцією № 838 від 28.11.2023 ним було сплачено на рахунок відповідача 159 387,13 грн. з призначенням платежу оплата рахунку № О-1668 від 30.11.2023. Як зазначає позивач відповідач не поставив йому оплачений товар.

Проте, як вбачається з наданих відповідачем до матеріалів справи оригіналів видаткової накладної № О-0812-001 від 08.12.2023 та довіреності № 14 від 30.11.2023 відповідач поставив позивачу товар за спірним договором вартістю 159 387,13 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК позивачем не спростовано факт поставки товару за вищевказаною видатковою накладною.

Таким чином, позивачем не доведено суду факту наявності заборгованості відповідача за спірним договором у заявленому ним розмірі.

За відсутності доказів порушення прав позивача з боку відповідача у задоволенні позову в про стягнення 159 387,13 грн. основного боргу відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Родас Груп" відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак