РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1660/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: фізичної особи-підприємця Солошенка Сергія Григоровича,

АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДРБ Груп,

вул. Хоткевича Гната, буд. 12, оф. 177, м. Київ, 02094,

про стягнення 1720400,00 грн.

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Матвійчук А.С. адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СВ № 1071820, виданий 12.12.2023;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 03.04.2024, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фізична особа-підприємець Солошенко Сергій Григорович звернувся з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДРБ Груп основного боргу в сумі 1700000,00 грн та 20400,00 грн 3% річних за період з 19.07.2023 по 11.12.2023, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору субпідряду № 17/05-23/СП Капітальний ремонт даху житлового будинку за адресою: вул. Танкістів, 64, смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області (усунення аварій, що сталися внаслідок військової збройної агресії російської федерації) від 17.05.2023, в частині оплати вартості виконаних ремонтних робіт.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 справа № 927/1660/23 передана на розгляд судді Демидовій М.О.

Суд, після усунення недоліків, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 24.01.2024; установив сторонам процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору (ухвала від 25.12.2023).

24.01.2024, підготовче засідання в справі не відбулось, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Демидової М.О., про що сторони повідомлені листом від 24.01.2024 б/н.

09.02.2024, за розпорядженням Господарського суду Чернігівської області № 02-01/33/24 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 927/1660/23, відповідно до п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначений повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого справа передана на розгляд судді Романенко А.В., про що сформований протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою від 12.02.2024 суд прийняв справу № 927/1660/23 до розгляду в складі судді Романенко А.В. зі стадії підготовчого провадження, перебіг строків її розгляду розпочатий спочатку; підготовче засідання призначене на 21.02.2024.

21.02.2024, суд постановив відкласти підготовче засідання на 06.03.2024.

06.03.2024, суд, за результатами підготовчого засідання, постановив закрити підготовче провадження, призначив справу до розгляду по суті на 20.03.2024.

20.03.2024, судове засідання в справі № 927/1660/23 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці, про що сторони завчасно повідомлені листом № 927/1660/23/442/24.

Ухвалою від 21.03.2024 судове засідання з розгляду справи по суті призначене на 03.04.2024.

03.04.2024, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань не заявив, про судові засідання 21.02.2024, 06.03.2024 та 03.04.2024 повідомлений належним чином шляхом доставки процесуальних документів до його електронного кабінету в підсистемі Електронний суд, про що свідчать наявні матеріали справи.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

03.04.2024, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважного представника позивача, який підтримав позов у повному обсязі.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

УСТАНОВИВ:

11.05.2023, між Комунальним підприємством «Гончарівське» Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (замовник за Договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРБ Груп» (виконавець за Договором, відповідач) укладений договір № 11/05-2023 про закупівлю робіт «Капітальний ремонт даху житлового будинку за адресою: вул. Танкістів, 64 в смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області (усунення аварій, що стались внаслідок військової збройної агресії Російської Федерації) за кодом СРV ДК 021:2015-45260000-7 «Покрівельні роботи на інші спеціалізовані будівельні роботи» (далі Договір № 11/05-2023).

За умовами Договору № 11/05-2023 (пункти 1.1. 1.3.), замовник доручив, а виконавець на свій ризик, своїми силами і засобами виконав капітальний ремонт даху житлового будинку за адресою: вул. Танкістів, 164, в смт Гончарівське, Чернігівського району, Чернігівської області (усунення аварій, що сталися внаслідок військової збройної агресії Російської Федерації) (далі роботи), і здав їх замовнику.

Виконавець виконав роботи та спільно з замовником здав об`єкт в експлуатацію в відповідності до затвердженої проєктної документації діючих ДСТУ та інших нормативних актів чинних на території України. Виконавець надав замовнику всю виконавчу документацію по об`єкту. Обсяг робіт відповідно до проєктної документації.

Ціна Договору визначалася виходячи з загальної вартості будівельних робіт, устаткування та інших витрат виконавця за Договором № 11/05-2023 та становила 2103648,16 грн, у т.ч. ПДВ 350608,30 грн. Оплата за Договором № 11/05-2023 здійснювалася за рахунок коштів місцевого бюджету. Ціна Договору № 11/05-2023 тверда і визначалася відповідно до ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 (зі змінами) (пункти 3.2., 3.3., 3.6.).

Виконавець, відповідно до пунктів 6.4.4., 6.4.5. Договору № 11/05-2023, має право, за письмовим погодженням замовника, залучати для виконання робіт субпідрядні організації і забезпечувати координацію їх діяльності. У випадку залучення виконавцем до виконання робіт субпідрядників, укладання субпідрядних договорів не створює будь-яких правових відносин між замовником і субпідрядником, якщо інше не обумовлене цим Договором. Виконавець несе відповідальність перед субпідрядниками за невиконання чи неналежне виконання замовником своїх зобов`язань за Договором № 11/05-2023, а перед замовником за невиконання зобов`язань субпідрядниками.

17.05.2023, на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором 11/05-2023, між ФОП Солошенко С.Г. (субпідрядник, позивач) та ТОВ «ДРБ Груп» (підрядник, відповідач) укладений договір субпідряду № 17/05-23/СП Капітальний ремонт даху житлового будинку за адресою: вул. Танкістів, 64 в смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області (усунення аварій, що стались унаслідок військової збройної агресії Російської Федерації) (далі Договір № 17/05-23/СП).

За умовами Договору № 17/05-23/СП (пункти 1.1. 1.3.) підрядник доручає, а субпідрядник виконує на свій ризик, своїми силами і засобами капітальний ремонт даху житлового будинку за адресою: вул. Танкістів, 64 в смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області (усунення аварій, що стались унаслідок військової збройної агресії Російської Федерації), і здає їх підряднику. Субпідрядник виконує роботи спільно з підрядником, здає об`єкт в експлуатацію відповідно до затвердженої проектної документації, діючих ДСТУ та інших нормативних актів чинних на території України. Субпідрядник надає підряднику всю виконавчу документацію по об`єкту. Обсяг робіт відповідно до проєктної документації.

Ціна цього Договору визначається виходячи з загальної вартості будівельних робіт, устаткування та інших витрат, що виконуються субпідрядником та становить 1700000,00 грн (без ПДВ). Оплата здійснюється за рахунок коштів підрядника (пункти 3.2., 3.3. Договору № 17/05-23/СП).

Розрахунок за виконані в цілому роботи на об`єкті здійснюються підрядником після виконання і приймання всіх передбачених робіт протягом 2 (двох) банківських днів, за умови наявності відповідного бюджетного фінансування в межах надходження коштів з бюджету на рахунок основного замовника на проведення робіт, які є предметом даного Договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи підрядник здійснює на підставі актів форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує субпідрядник і передає їх для підписання підряднику в строк не пізніше 25-го числа звітного місяця в паперовому вигляді та на електронному носії (в програмному комплексі їх складання АВК тощо). Підрядником може бути встановлене відстрочення розрахунків на строк 45 робочих днів з дня підписання сторонами актів форми № КБ-2в (акти приймання виконаних будівельних робіт) та форми № КБ-3 (довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат) (пункти 4.1., 4.4., 4.5. Договору № 17/05-23/СП).

Строки виконання робіт: початок виконання робіт з дня підписання Договору; закінчення виконання робіт відповідно до календарного графіку робіт, в якому зазначаються місяць початку та закінчення всіх видів робіт, передбачених цим Договором. Календарний графік виконання робіт, що є невід`ємною частиною Договору, складає субпідрядник та передає його підряднику до початку виконання робіт (п. 5.1. Договору № 17/05-23/СП).

Календарним графіком виконання робіт, додаток №1 до Договору №17/05-23/СП, установлений строк виконання робіт до 15.09.2023.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонам і діє до 31.12.2023, а в разі невиконання сторонами зобов`язань, передбачених Договором - діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Припинення дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення своїх зобов`язань, вчинених під час дії цього Договору. У разі наявності заборгованості за фактично виконані роботи, Договір діє до виконання підрядником зобов`язань по її погашенню в повному обсязі (пункти 10.1., 10.2. Договору №17/05-23/СП).

Провівши аналіз положення укладеного сторонами Договору № 17/05-23/СП, суд установив, що даний правочин за своєю юридичною природою є договором будівельного субпідряду, а тому на правовідносини сторін, що виникають з виконання даного Договору, поширюється дія параграфів 1, 3 глави 61 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та глави 33 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За статтею 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати в установлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Наведене узгоджується зі змістом частин 1, 2 статті 318 ГК України.

За частиною 2 статті 319 ГК України підрядник має право, за згодою замовника, залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядників, на умовах укладених з ними субпідрядних договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до закону (частина 1 статті 323 ГК України).

Договір № 17/05-23/СП діє до виконання підрядником зобов`язань щодо погашення в повному обсязі заборгованості за фактично виконані субпідрядником роботи (пункти 10.1., 10.2.).

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості виконаних субпідрядником робіт та відсотків річних за порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасному розрахунку за прийняті роботи.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт, обумовлених Договором; наявність достатніх правових підстав для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошових зобов`язань, обумовлених частиною 2 статті 625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору про закупівлю робіт № 11/05-2023, у трьохсторонньому порядку складені: акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ 2в) за липень 2023 року, датовані 14.07.2023, на загальну суму 2103648,16 грн (з ПДВ). Зазначені акти приймання виконаних будівельних робіт складені за підписами замовника - Комунального підприємства «Гончарівське» Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, підрядника - ТОВ «ДРБ Груп» та субпідрядника - ФОП Солошенко С.Г., що посвідчені печатками юридичних осіб.

У рахунок вартості прийнятих робіт замовником сплачені підряднику кошти в сумі 2103648,16 грн за платіжними інструкціями: № 462 від 14.07.2023 на суму 510874,72 грн, № 461 від 14.07.2023 на суму 1582858,40 грн та № 460 від 14.07.2023 на суму 9915,04 грн.

З наведеного слідує, що замовник розрахувався перед підрядником за прийняті роботи в повному обсязі станом на 14.07.2023.

На виконання умов Договору субпідряду № 17/05-23/СП, між підрядником - ТОВ «ДРБ Груп» та субпідрядником - ФОП Солошенко С.Г. складені: акти виконаних робіт №№ 1 та 2 від 14.07.2023, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2023 року (форми КБ-3) на загальну суму 1700000,00 грн (без ПДВ).

Проте за фактично прийнятті роботи підрядник перед субпідрядником не розрахувався в строк, установлений пунктами 4.1., 4.4. Договору № 17/05-23/СП.

За частиною 4 статті 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

За частиною 5 статті 321 ГК України, якщо договором не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підряднику зумовлену договором ціну після остаточної здачі об`єкта будівництва, за умови, що робота виконана належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Наведені норми передбачають право сторін врегулювати порядок розрахунків за виконані роботи самостійно, відповідно до умов погоджених ними Договором.

Сторони, в пунктах 4.1., 4.4. Договору, встановили, що розрахунок за виконані в цілому роботи на об`єкті здійснюються підрядником після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт протягом 2 (двох) банківських днів, за умови наявності відповідного бюджетного фінансування в межах надходження коштів з бюджету на рахунок основного замовника на проведення робіт, які є предметом даного Договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи підрядник здійснює на підставі актів форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Суд установив, що акти форми КБ-2в та КБ-3 підписані 14.07.2023 уповноваженими представниками сторін, замовник у той же день повністю розрахувався за фактично прийняті роботи перед підрядником.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Граничний строк по розрахунку за фактично виконані та прийняті роботи настав 18.07.2023.

Відповідач в установлений строк з позивачем не розрахувався, належних доказів на підтвердження проведення оплати в рахунок наявного боргу в сумі 1700000,00 грн до суду не надав, правомірність вимог позивача не спростував.

01.12.2023, позивач, у порядку досудового врегулювання спору, звертався до відповідача з претензією, з проханням погасити наявну заборгованість за Договором субпідряду № 17/05-23/СП (поштове відправлення 646), що отримана відповідачем 11.12.2023 (за даними офіційного сайту АТ «Укрпошта), натомість залишена без виконання.

Відповідно статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

За статтею 610 ЦК України, порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його в строк, установлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив договірні зобов`язання, своєчасно в строк, обумовлений пунктами 4.1., 4.4. Договору № 17/05-23/СП, за субпідрядні роботи прийняті за актами приймання виконаних будівельних робіт №2 (форми № КБ 2в) за липень 2023 року, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2023 року (форми КБ - 3), та актів виконаних робіт №№ 1, 2, складених 14.07.2023, у повному обсязі не розрахувався.

На момент винесення рішення в даній справі відповідач доказів оплати наявного боргу в сумі 1700000,00 грн до суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов у частині вимоги про стягнення основного боргу в сумі 1700000,00 грн є обґрунтованим, правомірним, підтверджується матеріалами справи, відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Позивач, керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України, з огляду на порушення відповідачем грошового зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за виконані та прийняті підрядні роботи, заявив до стягнення 20400,00 грн відсотків річних за період з 19.07.2023 по 11.12.2023.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань за Договором, суд, керуючись наведеними нормами, провівши перерахунок заявлених до стягнення відсотків річних, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За статтею 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань в сумі 1700000,00 грн по розрахунку за прийняті підрядні роботи за Договором субпідряду № 17/05-23/СП, суд, дослідив матеріали справи та задовольнив позов у повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати, в тому числі по сплаті судового збору в сумі 25806,00 грн.

За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами частини 3 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору № 01/12/23/3 про надання правової допомоги від 01.12.2023, укладеного ФОП Солошенко С.Г. (далі - замовник) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Айк`ю Груп» (далі Адвокатське об`єднання) (п. 1.1.), останнє зобов`язалось надати замовнику послуги (правову допомогу), зокрема: надання усних юридичних консультацій, складання та подання позовної заяви до Господарського суду Чернігівської області про стягнення з ТОВ «ДРБ Груп» заборгованості в сумі 1700000,00 грн за Договором субпідряду № 17/05-23/СП; складання та подання адвокатських запитів, заяв, клопотань, необхідних у процесі розгляду справи; участь у судових засіданнях у Господарському суді Чернігівської області (в тому числі в режимі відеоконференції), без обмеження по їх кількості та часу, а замовник у свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити такі послуги.

Вартість послуг (гонорар) за договором № 01/12/23/3 складає 27500,00 грн, замовник зобов`язаний здійснити оплату 50% вартості послуг у строк до 08.12.2023 та 50% вартості послуг 25.12.2023. Здача-приймання наданих юридичних послуг за цим договором оформлюється актами здачі-прийняття наданих послуг (пункти 3.1., 3.2., 4.1.).

Адвокатським об`єднанням на оплату вартості наданих послуг за договором від 01.12.2023 № 01/12/23/3 виставлений рахунок № 205, що повністю оплачений позивачем за платіжною інструкцією від 12.12.2023 № 161 на суму 27500,00 грн.

Представлення інтересів позивача в цій справі здійснювалось Адвокатським об`єднанням, в особі адвоката Матвійчук А.С., згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1071820, виданого 12.12.2023.

Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин 2, 3 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України, за змістом яких сторони мають подати суду докази на підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру. Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Матеріалами справи підтверджується, що під час судового розгляду даної справи адвокатом позивача фактично надана наступна правова допомога, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України), розумності та обґрунтованості: 1) підготовка і подача позову до суду; 2) участь адвоката в судових засіданнях 21.02.2024, 06.03.2024 та 03.04.2024.

За змістом п. 1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

У разі недотримання вимог частини 4 вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 висловлена правова позиція, що домовленість про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такою, що склалась між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та значенням для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, установлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження в справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України.

Разом із тим, у частині 5 цієї статті визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалене рішення (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, п. 6.1.).

Зокрема, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, з урахуванням ціни позову, значенням справи для сторін, у тому числі чи міг її результат вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалене рішення, в відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалене рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку, суд, керуючись зазначеними нормами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалене рішення, в відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалене рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для відповідної справи.

Нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. 33, п. 34, п. 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Як установлено судом, під час судового розгляду даної справи адвокатом позивача фактично надана наступна правова допомога, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України), розумності та обґрунтованості: 1) підготовка і подача позову до суду; 2) участь адвоката в судових засіданнях 21.02.2024, 06.03.2024 та 03.04.2024.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі (27500,00 грн), за висновком суду, не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою адвоката у суді першої інстанції.

Суд врахував ступінь складності справи (один епізод спірних правовідносин, що не потребував значних затрат часу на формування правової позиції та складання позову), характер та обсяг наданих адвокатом послуг та час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (справа розглянута, за відсутності мотивованих заперечень іншої сторони щодо наявного боргу, за участю адвоката в двох підготовчих засіданнях та одному засіданні з розгляду спору по суті), керуючись принципами справедливості та пропорційності, приписами частин 4, 5 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на відповідача відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11000,00 грн, що є співмірним.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73 - 80, 86, 129, 165 - 167, частиною 2 статті 178, статтями 184, 202, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити повністю позов фізичної особи підприємця Солошенка Сергія Григоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРБ Груп» (вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177, м. Київ, 02094; ) про стягнення 1720400,00 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРБ Груп» (вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177, м. Київ, 02094; ) на користь фізичної особи підприємця Солошенка Сергія Григоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 1700000,00 грн основного боргу, 20400,00 грн трьох відсотків річних, 25806,00 грн судового збору та 11000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 08.04.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А. В. Романенко