ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

08 квітня 2024 року м.Харків Справа № 913/207/24
Провадження №18/913/207/24
Суддя Господарського суду Луганської області Корнієнко В.В. розглянувши матеріали позовної заяви від 29.03.2024 № 53-1024вих-24
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах в особі
Заступник керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі позивачів Міністерства освіти і науки України, Північно-східного офісу Державної аудиторської служби з вимогою про стягнення з відповідача на користь держави в особі Міністерства освіти і науки України кошти в сумі 109312,10 грн.

В результаті проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» з остаточною пропозицією 531 827 грн, тобто з ціною за природний газ по 5499,9897 грн з ПДВ за 1000 куб.м.
Постачання газу повинно здійснюватися упродовж 2020 року, а саме: січень 16,213 тис. куб. м, лютий 18,423 тис. куб. м, березень 14,549 тис. куб. м, квітень 3,594 тис. куб. м, травень 0,027 тис. куб. м, червень 0,012 тис. куб. м, липень, серпень 0 тис. куб. м, вересень 0,1 тис. куб. м, жовтень 5,848 тис. куб. м, листопад 15,720 тис. куб. м, грудень 22,210 тис. куб. м.
Також прокурор зазначає, що пунктом 3.4 договору передбачено, що умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі. Допускається збільшення ціни не більш ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку шляхом укладення додаткової угоди не частіше ніж у квартал поточного року.
Натомість відповідач звернувся до Марківського професійного аграрного ліцею з листами № 934/7 від 18.02.2020, №1239/7 від 21.10.2020, №1410/7 23.11.2020 щодо необхідності збільшення ціни на газ та укладення додаткових угод у зв`язку із збільшенням ціни природного газу, в яких постачальник посилався на зростання ціни на природний газ.
До цих листів відповідачем були додані експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати №О-75 від 28.01.2020 та №О-99 від 06.02.2020, цінові довідки №1227/20 від 16.10.2020 та №1055/20 від 24.10.2020, 1480/20 від 20.11.2020, №1227/20 від 16.10.2020 Харківської торгово-промислової палати.
На підставі зазначеного сторони уклали ряд Додаткових угод, якими збільшували ціну за 1000 м куб. газу. Додатковою угодою №1 від 24.02.2020 збільшено ціну газу до 6048 грн 00 коп. з ПДВ, плановий обсяг постачання газу зменшився до 87,9434193 м куб. Додатковою угодою №2 від 27.10.2020 до 6646 грн 74 коп. з ПДВ, плановий обсяг постачання газу зменшився до 82,608018 м куб. Додатковою угодою №3 від 30.11.2020 до 7304 грн 70 коп. з ПДВ, плановий обсяг постачання газу зменшився до 77,794669 м куб.
Однак, прокурор вказує, що вищенаведені висновки та цінові довідки не містять інформації про коливання ціни на ринку природного газу та стверджує, що інформація, яка надана в експертному висновку має виключно довідковий характер, а довідки носять фактографічно-інформаційний характер та не враховують умов договорів та контрактів.
Прокурор зазначає, що враховуючи відсутність належного обґрунтування Постачальником внесення змін до Договору № 3101-2020 від 31.01.2020, додаткові угоди №№ 1,2,3 укладені з порушенням ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції чинній на час укладення договору) та на підставі положення статті 37 даного Закону, є нікчемними.

Крім того, прокурор вказав, що вартість фактично отриманого газу Марківським професійним аграрним ліцеєм об`ємом 80,661893 куб. м за цінами згідно з Додатковими угодами становила 552 951 грн 68 коп., а за первісною ціною по 5499,9897 грн. за 1000 куб. м мала б коштувати 443 639 грн 58 коп., тобто різниця від первісної ціни договору становить 109 312 грн 10 коп. Дану суму коштів прокурор вважає безпідставно сплачену Відповідачу та такою, що підлягає до стягнення.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 суд, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. «Інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
В даному випадку порушенням інтересів держави є бюджетна сфера; пряме порушення економічних інтересів держави внаслідок учинення правочину всупереч правовим нормам, чим завдано шкоду бюджету.
Пред`являючи позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах прокурором вказано позивачів Міністерство освіти і науки України та Північно-східного офісу Державної аудиторської служби.
Пред`являючи позов в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України, прокурор виходить з наступного:
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Моніторинг закупівель здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (ч. 1 ст. 8 указаного Закону).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Головними завданнями органу державного фінансового контролю серед інших є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів, дотриманням законодавства про закупівлі (ч. 1 ст. 2 названого Закону).
При цьому на підставі п. п. 8, 10 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Відповідно до п. 1 Положення про Північно-східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби № 23 від 02.06.2016 (далі - Положення), вказаний офіс підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.
У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Луганській, Полтавській, Сумській областях.
Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно- територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.
Основним завданням офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Луганської, Полтавської, Сумської, Харківської областей (п. З Положення).
Згідно з п. 4 Положення офіс відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, дотриманням законодавства про закупівлі.
Офіс вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Також офіс має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (п. п. 18 п. 6 Положення).
Таким чином, саме Північно-східний офіс Держаудитслужби наділений повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель та залучений до участі у справі у якості позивача.
Пред`являючи позов в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, прокурор виходить з наступного:
Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» визначені повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про вищу освіту» управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Міністерство освіти і науки України, як центральний орган виконавчої влади, згідно ст.ст. 1, 6 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій. Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.
Як передбачено ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 71 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково- педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.
Відповідно до Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 № 630 (далі Положення) МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.
Підпунктом 772 пункту 4 Положення визначено, що Міністерство освіти і науки України розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.
Відповідно до п. 4 Положення, МОН відповідно до покладених на нього завдань: бере участь у визначенні мінімальних нормативів матеріально - технічного, фінансового забезпечення закладів освіти; розробляє пропозиції щодо обсягів матеріально-технічного і фінансового забезпечення закладів освіти; формує пропозиції про обсяг освітніх субвенцій, державного фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти та стипендійного фонду; розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.
Згідно з п. 5 Положення, МОН з метою організації своїй діяльності: організовує планово-фінансову роботу в апараті МОН, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку; забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.
Крім того, відповідно до п. 7 Положення, МОН забезпечує в установленому порядку самопредставництво МОН у судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від його імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби МОН або інших уповноважених осіб, а також забезпечує представництво інтересів МОН у судах та інших органах через представників.
Відповідно до п. 1.1 статуту Марківського професійного аграрного ліцею. «Марківський професійний аграрний ліцей є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти».
Пунктом 1.5. Статуту передбачено, що Міністерство освіти і науки здійснює контроль за дотриманням вимог Статуту та приймає відповідні рішення в разі іх порушення. Пунктом 2.1 Статуту визначено, що ліцей є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах державної казначейської служби штампи, печатки із своїм найменуванням. Ліцей має право укладати цивільно-правові договори.
Також, у п. 6.1 Статуту зазначено, управління ліцеєм здійснюється Міністерством освіти і науки України, Департаментом освіти і науки Луганської обласної державної адміністрації.
Відповідно до Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 № 630 (далі Положення) МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.
Відповідно до п. 4 Положення, МОН відповідно до покладених на нього завдань: бере участь у визначенні мінімальних нормативів матеріально - технічного, фінансового забезпечення закладів освіти; розробляє пропозиції щодо обсягів матеріально-технічного і фінансового забезпечення закладів освіти; формує пропозиції про обсяг освітніх субвенцій, державного фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти та стипендійного фонду; розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.
Згідно з п. 5 Положення, МОН з метою організації своїй діяльності: організовує планово-фінансову роботу в апараті МОН, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку; забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.
Крім того, відповідно до п. 7 Положення, МОН забезпечує в установленому порядку самопредставництво МОН у судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від його імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби МОН або інших уповноважених осіб, а також забезпечує представництво інтересів МОН у судах та інших органах через представників.
Враховуючи, що джерелом фінансування коштів є кошти державного бюджету Міністерство освіти і науки України є заінтересованою особою щодо їх законного та раціонального витрачання.
Міністерство освіти і науки України є головним розпорядником бюджетних коштів, а тому має повноваження зі здійснення контролю за станом фінансової дисципліни закладу освіти та наділена процесуальною дієздатністю щодо подання позовів до суду з вказаних питань.
Враховуючи, що джерелом фінансування коштів на оплату за поставлений газ є кошти державного бюджету - Міністерство освіти і науки України є заінтересованою особою щодо їх законного та раціонального витрачання.
Використання коштів бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу держави.
Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головний розпорядник здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.
Марківський професійний аграрний ліцей, є стороною Договору про закупівлю № 3101-2020 від 31.01.2020, а отже діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня.
Отже, у відносинах щодо розрахунків з постачальником за договором Марківський професійний аграрний ліцей, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах.
Міністерство освіти і науки України є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів державного бюджету в даному випадку.
Аналогічна позиція позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду № 905/1907/21 від 21.06.2023.
Таким чином, Міністерство освіти і науки України є головним розпорядником бюджетних коштів за рахунок яких проведено закупівлю, а тому має повноваження зі здійснення контролю за станом фінансової дисципліни закладу освіти та наділене процесуальною дієздатністю щодо подання позовів до суду з вказаних питань.
Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Отже, Північно-східний офіс Державної аудиторської служби України та Міністерство освіти і науки України набувають статус позивачів у цій справі.
Згідно з абз. абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Старобільською окружною прокуратурою Луганської області на виконання вимог, установлених абз. 4 ч. 4 ст. 23 указаного Закону, листом від 11.01.2024 № 53-147вих-24 повідомлено Північно-східний офіс Держаудитслужби про існування порушення інтересів держави від укладення договору від 31.01.2020 № 3101-2020. Зазначеним листом витребувано відомості щодо вжитих та запланованих заходів із захисту порушених інтересів держави стосовно визнання недійсним договору , як такого, що суперечить інтересам держави.
Листом від 12.01.2024 № 53-160вих-24 Старобільською окружною прокуратурою Луганської області на виконання вимог, установлених абз. 4 ч. 4 ст. 23 указаного Закону, повідомлено Міністерство освіти і науки України що останнім не розпочато моніторинг закупівлі та відсутнє звернення до суду.
Відповідей на вказані листи прокурором не отримано.
Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
За таких обставин суд дійшов висновку, про наявність у цьому випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, що встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.
Статтею 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1). наказного провадження; 2). позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно з ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до приписів ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, а також будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Позивач звернувся до суду з позовом, ціна якого становить 109312.10 грн, тобто, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України є малозначною справою.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
З урахуванням ціни позову, обсяг та характер доказів у справі, суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 80 ГПК).
Керуючись ст. 120, 176, 177, 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Підтвердити підстави представництва заступником керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах в особі позивачів Міністерства освіти і науки України та Північно-східного офісу Державної аудиторської служби з заявленими позовними вимогами.
2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 913/207/24.
3. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.
4. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію відзиву надіслати учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду, докази надсилання подати суду.
5. Встановити позивачам строк для подання: письмових пояснень в яких вказати, чи підтримується позов прокурора чи ні з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі; відповідей на відзив відповідача - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву, копію письмових пояснень та відповідей на відзив надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
6. Встановити відповідачу строк для подання письмових заперечень щодо наведених прокурором та позивачами у відповідях на відзив пояснень - не пізніше п`яти днів з дня отримання відповідей на відзив, копію заперечень надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
7. Встановити прокурору строк для подання відповіді на відзив відповідача не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву, копію відповіді надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
8. Повідомити учасників справи, що у разі неподання ними в строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа буде розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 08.04.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Владислав КОРНІЄНКО