ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Справа № 924/1225/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Мельников О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року по справі №924/1225/21 (суддя Крамар С.І.)

час та місце ухвалення рішення: 19 квітня 2022 року; м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1; повний текст рішення складено 28 квітня 2022 року

час та місце ухвалення додаткового рішення: 4 травня 2022 року; м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1; повний текст додаткового рішення складено 16 травня 2022 року

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський"

2) Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради

про:

- визнання недійсними рішень, оформлених протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" №2 від 16 жовтня 2020 року;

- визнання недійсними рішень, оформлених протоколом засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" від 24 грудня 2020 року;

- скасування внесених державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Хмельницької міської ради змін до відомостей про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський", що не пов`язані зі змінами до установчих документів, щодо зміни керівника та складу підписантів юридичної особи та щодо зміни інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою

за участю представників сторін:

від Позивача - Ткач Я.С.;

від Відповідача 1 - ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ;

від Відповідача 2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" (надалі - Відповідач 1) та Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (надалі - Відповідач 2) про:

· визнання недійсними рішень загальних зборів Відповідача 1, оформлених протоколом № 2 від 16 жовтня 2020 року;

· визнання недійсними рішень правління Відповідача 1, оформлених протоколом засідання правління від 24 грудня 2020 року;

· скасування внесених державним реєстратором Відповідача 2 змін до відомостей про Відповідача 1, що не пов`язані зі змінами до установчих документів, щодо зміни керівника та складу підписантів юридичної особи та щодо зміни інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є власником двох нежитлових приміщень площею 14 кв. м. та 39 кв. м. у житловому будинку АДРЕСА_1 , є співвласником майна цього будинку та, відповідно, є учасником Відповідача 1, створеного у зазначеному будинку. За твердженням Позивача прийняті 16 жовтня 2020 року на загальних зборах Відповідача 1 рішення є недійсними, оскільки був порушений порядок повідомлення співвласників про скликання зборів, встановлений частиною четвертою статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та пунктом 5 розділу ІІІ Статуту Відповідача 1, оскільки Позивач як учасник Відповідача 1 не повідомлявся про скликання зборів, про їх дату, час, місце та порядок денний, участі у зборах та у голосування з питань порядку денного зборів не брав.

Також Позивач зауважує, що був порушений порядок проведення загальних зборів, оскільки у зборах та у голосуванні з питань порядку денного взяли участь особи, які не були співвласниками майна у житловому будинку АДРЕСА_1 . Вказав, що рішення про обрання членом правління ОСОБА_4 суперечить пункту 12 розділу ІІІ статуту Відповідача 1, оскільки зазначена особа не була власником майна у житловому будинку АДРЕСА_1 . За доводами позовної заяви, результати голосування з питань порядку денного загальних зборів є суперечливими та не свідчать про прийняття загальними зборами спірних рішень.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року в справі №924/1225/21 позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення, оформлені протоколом загальних зборів Відповідача 1 №2 від 16 жовтня 2020 року. Визнано недійсним рішення, оформлене протоколом засідання правління Відповідача 1 від 24 грудня 2020 року в частині обрання ОСОБА_4 головою правління Відповідача 1. Скасовано внесенні державним реєстратором Відповідача 2 зміни до відомостей про Відповідача 1, що не пов`язані зі змінами до установчих документів, щодо зміни керівника та складу підписантів юридичної особи та щодо зміни інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, пов`язані із визнанням недійсним рішення, оформленого протоколом засідання правління Відповідача 1 від 24 грудня 2020 року в частині обрання ОСОБА_4 головою правління Відповідача 1. Покладено на Відповідача 1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 810 грн. В решті позовних вимог місцевим господарським судом відмовлено.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що Позивач не був повідомлений Відповідачем 2 про скликання загальних зборів на 16 жовтня 2020 року в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та пунктом 5 розділу ІІІ Статуту Відповідача 1, чим були порушені права Позивача як члена Відповідача 1 на участь у загальних зборах, що є самостійною підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на таких загальних зборах.

З огляду на визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача 1 про прийняття в члени правління Відповідача 1 ОСОБА_4 , оформленого протоколом № 2 від 16 жовтня 2020 року, суд першої інстанції також визнав обґрунтованою і позовну вимогу про визнання недійсним рішення правління Відповідача 1 про обрання ОСОБА_4 головою правління Відповідача 1, оформленого протоколом засідання від 24 грудня 2020 року. За висновком суду в іншій частині рішення правління Відповідача 1 від 24 грудня 2020 року не порушує права та охоронювані законом інтереси Позивача, не суперечить законодавству та Статуту Відповідача 1.

Крім того, місцевий господарський суд задовольнив позовну вимогу про скасування державної реєстрації змін до відомостей про Відповідача 1 щодо зміни керівника та складу підписантів юридичної особи та інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, як похідну від позовної вимоги про визнання недійсним рішення правління Відповідача 1 щодо обрання ОСОБА_4 головою правління, оформленого протоколом засідання від 24 грудня 2020 року, яка була задоволена.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в справі №924/1225/21 стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 10 350 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване тим, що Позивачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 700 грн, однак, з урахуванням змісту прийнятого основного рішення, принципу співрозмірності, критеріїв пропорційності та розумності, складності справи, суд вважав обґрунтованим витрати Позивача в розмірі 10 350 грн.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач 1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року в справі №924/1224/21 в частині, якою задоволені позовні вимоги та ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, Відповідач 1 зазначив, що не доведеним є факт розташування на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 нежитлових комерційних приміщень загальною площею 14 кв. м. та 39 кв. м., право власності на які зареєстрував Позивач. Фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у володінні і користуванні Позивача вказаного ним нерухомого майна та існування цього майна в натурі на думку апелянта господарським судом не з`ясовано. Відповідач 1 констатував, що від з`ясування цих обставин безпосередньо залежить вирішення питання про наявність у Позивача права членства у Відповідача 1, про можливість порушення його права на участь у загальних зборах, а отже - про можливість задоволення позову.

Скаржник стверджує, що а ні Позивач, а ні суд не спростовують пояснень свідка ОСОБА_2 та інформації реєстру телефонограм повідомлень про загальні збори Відповідача 1 від 16 жовтня 2020 року, з яких вбачається факт повідомлення Позивача телефоном та розміщення відповідного письмового повідомлення на фасаді будинку, а отже як вважає апелянт, і обізнаності Позивача про дату, час, місце проведення та порядок денний даних загальних зборів. Відповідач 1 зауважує, що оспорюваним рішення мотивовано недотриманням тільки встановленого законом та Статутом способу цього повідомлення. У той же час надсилання письмових повідомлень про збори відповідно до букви Закону і Статуту рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку, неминуче призвело б до того, що такі повідомлення адресатами не були б отримані, а збори не відбулися, оскільки і станом на 16 жовтня 2020 року, і на день ухвалення оспорюваного рішення у даному будинку ніхто не проживав через відсутність водопостачання, водовідведення, опалення, газу, ліфтів, частково електроенергії, не завершення будівельних робіт на даху будинку тощо.

Щодо доводів Позивача та його представника про їхні сумніви у справжності окремих підписів інших учасників загальних зборів Відповідача 1 на листках опитування, апелянт звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 1 жовтня 2020 року в справі № 916/2556/19 дійшов висновку про безпідставність заперечень Позивача щодо справжності підписів інших осіб, за відсутності заперечень самих таких осіб.

Відповідач 1 вважає, що Позивач зловживає своїм правом на позов, оскільки основною його метою є не поновлення права на участь у вже проведених загальних зборах об`єднання, що на практиці неможливо, а залишення без розгляду цивільних справ, відкритих за позовами Відповідача 1 до Позивача.

Також, не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, скасувати додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в справі №924/1225/21 в частині відмови у задоволенні заяви Позивача про включення до витрат Позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 350 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача, решту витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 350 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін. Вказує, що жодним із відповідачів не був спростований факт надання професійної правничої допомоги адвокатом Ткач Я.С., її обсяг та вартість робіт, натомість судом були частково задоволені вимоги позивача у стягненні витрат з підстав їх неспівмірності. На переконання Позивача, такі висновки суду прямо суперечать частині 6 статті 126 Господасрького процесуального кодексу України, нормам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", укладеному між Позивачем та адвокатом Ткач Я.С. договору про надання правничої допомоги та судовій практиці. Апелянт констатує, що з яким із видів наданої правничої допомоги суд не погоджується чи вважає його таким, що виходив за межі договору, предмета позову, не був необхідним в межах справи №924/1225/21 тощо, - оскаржуване рішення не містить. Як і не містить обґрунтування, чому заявлений розмір витрат Позивача на правничу допомогу підлягає поділу на половину. Окрім того, оскаржуване рішення в призмі частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України не містить обґрунтування, в якій частині суд першої інстанції вбачає неспівмірність заявлених витрат. На переконання апелянта, суд першої інстанції неповно дослідив надані стороною Позивача докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого прийняв необґрунтоване додаткове рішення у справі №924/1225/21, яке є незаконним по відношенню до Позивача та обмежує його права, визначені статтями 16, 126, 129 Господасрького процесуального кодексу України.

В поясненнях № 66 від 23 серпня 2022 року Відповідач 1 вказав, що станом на 16 жовтня 2020 року загальна кількість співвласників ОСББ "Подільський" складала 122 особи, та що вказане підтверджується Повним списком співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" станом на 16 жовтня 2020 року із зазначенням осіб, які взяли участь особисто або шляхом письмового опитування у Загальних зборах, констатуючи при цьому, що у Списку позначені 63 особи, які взяли участь у голосуванні, і що їм загалом належить 7 289,8 кв. м. із 12 937,9 кв. м. загальної площі будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що складає 56,3% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у будинку.

Від представника Позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі №924/1225/21 з приводу листків опитування співвласників ОСББ "Подільський" у яких заявник зазначив, що: серед отриманих копій листків-опитувальників є такі, в яких зазначено лише короткі підписи особи, з яких неможливо ідентифікувати, хто саме здійснив волевиявлення замість співвласника; існує ряд листків-опитувальників, дослідивши які, навіть без наявності на те будь-яких спеціальних знань, можна зробити однозначний висновок, що підпис на них ставився однією і тією ж особою (зокрема, це стосується співвласників); у деяких листках-опитувальниках підпис проставлений невідомо ким або іншою особою; в матеріалах справи №924/1225/21 наявні копії листків письмового опитування співвласників, які були подані представником ОСББ "Подільський" у судовому засіданні 19 квітня 2022 року, однак вони відмінні від тих листків-опитувальників, які були надані державним реєстратором; шляхом порівняння підписів ОСОБА_4 на процесуальних документах у справі №924/1225/21 та додатку №1 до протоколу зборів ОСББ "Подільський" стає очевидним, що підпис у результатах голосування ставився не даною особою; два питання з порядку денного підпадають під порядок голосування визначений абзацом 3 пункту 8 розділу ІІІ Статуту Відповідача 1 (2/3 загальної кількості усіх співвласників).

Також, від представника Позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі №924/1225/21 з приводу відомостей з ДРПП поданих з боку Відповідача 1. Представник Позивача стверджує, що згідно із списком співвласників, долученим Відповідача 1, на останній сторінці підсумовано наступну інформацію "всього: 122 співвласники приміщень загальною площею 12 937,9 кв. м, з них: взяли участь у голосуванні 63 особи, яким належить 7 289,8 кв. м. що становить 56,3%. Збори є правомочними". Як вказав Позивач, шляхом елементарного математичного підрахунку площ, зазначених у цьому Списку стає зрозумілим, що Відповідач 1 намагається ввести суд та учасників справи в оману, як мінімум на 500 кв. м, оскільки загальна сума площ, згідно із даними у списку становить 12 495,68 кв. м.; площі, зазначені у Списку, не відповідають площам, які в дійсності зареєстровані за власниками; ОСББ "Подільський" умисно не додали до свого Списку наступних зареєстрованих власників: ОСОБА_5 (25 кв. м); ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; загальна кількість площ у будинку становить взагалі 13 180 кв. м., 7 174,1 кв. м співвласників, які нібито брали участь у голосуванні, в такому випадку становитиме 54,4 % зі 100.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 листопада 2022 року (у складі колегії суддів: Бучинської Г. Б., Грязнова В. В., Філіпової Т. Л.) скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року в справі №924/1225/21. Ухвалено нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення, оформлене протоколом загальних зборів Відповідача 1 №2 від 16 жовтня 2020 року в частині питання №3 "Про роботу стосовно доплати за придбані у добудові будинку комерційні приміщення в розмірі до 15 тис. гривень за кв. м. для добудови будинку до стану, придатного для користування". В решті позову відмовлено. Стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 1 240 грн 50 коп. судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 9 303 грн 75 коп.. Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в справі №924/1225/21 скасовано. Прийнято нове додаткове рішення, яким стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 3 450 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 листопада 2022 року в справі № 924/1225/21 скасовано, справу № 924/1225/21 передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та передаючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав, що:

· суд апеляційної інстанції не встановив з достовірністю, в чому полягає порушення прав та / або інтересів позивача внаслідок прийняття спірних у цій справі № 924/1225/21 рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" від 16.10.2020, не з`ясував, які саме права та / або інтереси позивача порушені кожним окремим оспорюваним рішенням загальних зборів, чи призведе задоволення позову у цій справі (визнання недійсним кожного з оспорюваних рішень загальних зборів) до поновлення прав та / або інтересів позивача;

· суд апеляційної інстанції збираючи докази з власної ініціативи без обґрунтування, в чому саме полягають сумніви суду у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо подання витребуваних у них судом доказів, допустив порушення таких принципів господарського судочинства, як змагальність та диспозитивність;

· у матеріалах справи відсутній витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо усіх житлових і нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 на 214-ти аркушах, на який послався суд в оскарженій постанові;

· суд апеляційної інстанції не з`ясував з достовірністю, на підставі яких документів відповідачем-1 була визначена загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 , зазначена у протоколі загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" № 2 від 16.10.2020 та у наданому відповідачем-1 суду списку співвласників;

· висновки суду апеляційної інстанції щодо загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 є передчасними, з огляду на що передчасними є також і висновки суду апеляційної інстанції, що стосуються кількості голосів кожного окремого співвласника, який брав участь у зборах;

· висновки суду апеляційної інстанції щодо питання № 4 порядку денного загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" 16.10.2020, в частині його декларативного характеру та, що оскарження рішення загальних зборів в цій частині не є ефективним способом захисту, оскільки не призведе до відновлення порушених прав позивача є передчасними та зроблені без належного дослідження змісту та встановлення суті прийнятого загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" рішення з питання № 4 порядку денного;

· суд апеляційної інстанції лише формально дослідив рішення з питання № 4 порядку денного загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" 16.10.2020, надавши оцінку виключно змісту рішення, однак не проаналізував та не встановив з достовірністю саму суть та мету прийняття цього рішення, враховуючи те, що це рішення стосується безпосередньо вжиття правлінням відповідача певних цивільно-правових заходів стосовно повернення площ загального користування будинку;

· суд апеляційної інстанції при вирішенні спору не врахував висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08.02.2022 у справі № 918/964/20.

Касаційний господарський суд підсумував, що при новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити надані усіма учасниками справи докази та доводи, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір відповідно до норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 травня 2023 року в справі №924/1225/21 прийнято справу № 924/1225/21 до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В., суддя Маціщук А.В..

В письмових поясненнях від 17 травня 2023 року, представник Позивача вказав, що враховуючи неподання Відповідачем 1 жодного доказу, з якого можна було б зробити висновок про наявність/відсутність кворуму на зборах, то це свідчить лише про те, що такого кворуму на зборах не було і зворотного з боку Відповідача 1 - не доведено. Ті докази, які все ж наявні в матеріалах справи, лише підтверджують позицію Позивача щодо прийняття рішень за відсутності кворуму. Просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року в справі №924/1225/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відповідача 1 - без задоволення.

В поясненнях № 54 від 19 травня 2023 року Відповідач 1 вказав, що оголошення про дату, місце, час і порядок денний загальних зборів, які відбулися 16 жовтня 2020 року, своєчасно розміщено на фасаді (вхідних дверях) будинку по АДРЕСА_1 , повідомлення про наступні загальні збори також було розміщене у соціальній мережі "Viber", якою користуються співвласники. Співвласники, а також Позивач про загальні збори особисто повідомлялись телефоном. Вказав, що факт ознайомлення Позивача з інформацією про день, час, місце та порядок денний Загальних зборів, що відбулися 16 жовтня 2022 року, підтвердив і допитаний у засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 , який входив на той час до складу правління Відповідача 1, і що його пояснення безпідставно не взяті судом до уваги. Станом на 16 жовтня 2020 року загальна кількість співвласників Відповідача 1 складала 122 особи, і що вказана обставина підтверджується Повним (уточненим) списком співвласників Відповідача 1 станом на 16 жовтня 2020 року, який додається. Список містить 63 особи, які взяли участь у голосуванні. їм загалом належить 7 289,8 кв. м. із 12937,9 кв. м. загальної площі будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Це складає 56,3% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у будинку. Наведені цифри узгоджені з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна щодо багатоквартирного будинку № 332367155 від 16 травня 2023 року.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 8 червня 2023 року змінив рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови; додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року залишив без змін.

28 червня 2023 року Відповідач 1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 червня 2023 року, в якій просив їх скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 18 жовтня 2023 року по даній справі відмовлено у задоволенні клопотання Позивача про передачу справи №924/1225/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Касаційну скаргу Відповідача 1 задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 червня 2023 року в справі №924/1225/21 скасовано. Справу №924/1225/21 направлено на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та передаючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав, що:

· необхідно встановити чи посилався позивач на обставину невідповідності зазначеної у протоколі загальних зборів загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку в обґрунтування позовних вимог, чи була ця обставина підставою позову, чи оспорював позивач ці відомості;

· суд апеляційної інстанції не встановив з достовірністю, в чому полягає порушення прав та/або інтересів позивача внаслідок прийняття спірних у цій справі № 924/1225/21 рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" від 16.10.2020, не з`ясував, які саме права та / або інтереси позивача порушені кожним окремим оспорюваним рішенням загальних зборів, чи призведе задоволення позову у цій справі (визнання недійсним кожного з оспорюваних рішень загальних зборів) до поновлення прав та / або інтересів позивача;

· суд апеляційної інстанції не з`ясував з достовірністю, на підставі яких документів відповідачем-1 була визначена загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 , зазначена у протоколі загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" № 2 від 16.10.2020 та у наданому відповідачем-1 суду списку співвласників;

· висновки суду апеляційної інстанції щодо загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 є передчасними, з огляду на що передчасними є також і висновки суду апеляційної інстанції, що стосуються кількості голосів кожного окремого співвласника, який брав участь у зборах;

· суд апеляційної інстанції лише формально дослідив рішення з питання № 4 порядку денного загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" 16.10.2020, надавши оцінку виключно змісту рішення, однак не проаналізував та не встановив з достовірністю саму суть та мету прийняття цього рішення, враховуючи те, що це рішення стосується безпосередньо вжиття правлінням відповідача певних цивільно-правових заходів стосовно повернення площ загального користування будинку;

· Верховний Суд у постанові у цій справі, окрім вищезазначеного, вказав, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема недостатня кількість голосів співвласників, необхідна для прийняття того чи іншого рішення;

· для визначення факту достатності/недостатності голосів для прийняття рішень на загальних зборах суд має встановити загальну кількість співвласників багатоквартирного будинку та загальну площу квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи визначено колегію суду для розгляду справи № 924/1225/21, а саме: головуючий суддя Василишин А.Р.; судді: Олексюк Г.Є., Мельник О.В..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 5 лютого 2024 року прийнято справу № 924/1225/21 до провадження колегією суддів головуючий суддя Василишин А.Р.; судді: Олексюк Г.Є., Мельник О.В..Запропоновано сторонам справи надати письмові пояснення з урахуванням позиції Верховного Суду, наведеної в постанові від 18 жовтня 2023 року по даній справі.

15 лютого 2024 року через систему "Електронний суд" Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Позивача про відвід головуючого судді Василишина А.Р. від участі у розгляді справи №924/1225/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2024 року, з підстав, наведених в ухвалі, визнано необґрунтованим заявлений Ткач Яною Сергіївною відвід головуючому судді Василишину А.Р. від участі у розгляді справи №924/1225/21. Передано матеріали справи №924/1225/21 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 лютого 2024 року (суддя Бучинська Г.Б.), з підстав, вказаній у даній ухвалі, відмовлено в задоволенні заяви Ткач Яни Сергіївни про відвід головуючому судді Василишину А.Р. від участі у розгляді справи №924/1225/21.

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 20 лютого 2024 року від Відповідача 1 надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та приєднання до справи документів (лист ОСОБА_13 від 21 червня 2023 року; Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) № 229222255 станом на 22 жовтня 2020 року). В обгрунтування такого клопотання Відповідач 1 вказав, що у пункті 110 постанови від 18 жовтня 2023 року у справі № 924/1225/21 Верховний Суд наголосив, що суд апеляційної інстанції при новому розгляді справи повторно не встановив на підставі яких документів Відповідач 1 визначив загальну площу всіх квартир та нежитлових приміщень, яка зазначена в протоколі загальних зборів. Вказав, що документом, на підставі якого була визначена загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень співвласників будинку АДРЕСА_1 , зазначена у протоколі загальних зборів співвласників Відповідача 1 № 2 від 16 жовтня 2020 року є Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) № 229222255 станом на 22 жовтня 2020 року (том 9, а.с. 92-163).

26 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника Позивача надійшли заперечення проти заяви Відповідача 1 про долучення доказів. Вказавши, що постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року в справі № 924/1225/21 та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 листопада 2022 року вже констатовано факт неможливості отримання такого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказує, що спроба долучити документи невідомого походження на стадії третього апеляційного перегляду ще й без достатнього обґрунтування причин пропуску строків та з грубим порушенням вимог ГПК України є черговою спробою ОСББ ввести суд в оману та затягнути судовий процес. Окрім того, за доводами Позивача, даний витяг ОСББ зобов`язане було подати до суду першої інстанції не лише для обґрунтування загальної площі приміщень у будинку, а й для встановлення кількості співвласників (том 9, а.с. 170-173).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2024 року справу № 924/1225/21 призначено на 19 березня 2024 року об 10:30 год. (том 9, а.с. 175).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 лютого 2024 року клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №924/1225/21 задоволено. Забезпечено представнику Позивача участь в судовому засіданні по справі №924/1225/21 призначеному на 19 березня 2024 року о 10:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 березня 2024 року, з підстав, наведених в даній ухвалі, суд вирішив, оголосити перерву в судовому засіданні на 21 березня 2024 року об 15:00 год. Забезпечено представникам Позивача та Відповідачу 1 участь в судовому засіданні по справі №924/1225/21 призначеному на 21 березня 2024 року о 15:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 березня 2024 року, з підстав, наведених в даній ухвалі, відкладено розгляд справи на 1 квітня 2024 року об 15:00 год. Забезпечено представникам Позивача та Відповідачу 1 участь в судовому засіданні по справі №924/1225/21 призначеному на 1 квітня 2024 року о 15:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції.

В судове засідання від 1 квітня 2024 року представник Відповідача 2 не з`явився.

Частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Разом з тим, суд констатує, що ухвалою суду (21 березня 2024 року) сторони повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (в розумінні частини 2 статті 120 Господарського процесуального кодексу України) та не викликалися (в розумінні частини 1 статті 120 Господарського процесуального України).

При цьому суд констатує, що згідно з частинами 1 та 2, пунктами 1, 2, 6, 8-11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищевказане суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначене статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншим міркуваннями в судовому процесі.

Суд апеляційної інстанції розглядаючи заяву Позивача про поновлення процесуального строку та приєднання до справи документів бере до уваги таке.

Норми процесуального права, зокрема, положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України є універсальними і застосовуються судом апеляційної інстанції у всіх категоріях спорів.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи", і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у цьому разі - відповідача ).

При цьому за імперативним приписом частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статі 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Окрім того, суд зауважує, що системний аналіз статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, повинні існувати на момент розгляду спору судом першої інстанції, і саме на відповідача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з відзивом на позовну заяву.

Апеляційний господарський суд також зазначає, що в цьому разі справи знаходиться на третьому апеляційному розгляді і саме під час нього заявником в третє подано заяву та додаткові докази. При цьому колегія суду зауважує, що в матеріалах справи вже знаходиться Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) станом на 22 жовтня 2020 року та інші докази, що подав суду Відповідач 1 під час первинних двох апеляційних розглядів.

З огляду на вищевказане суд апеляційної інстанції не бере до уваги клопотання Відповідача 1 та подані ним (втретє) додаткові докази, адже такі докази вже наявні в матеріалах справи, а також тому, що Відповідач 1 у клопотанні не лише не обгрунтовано причин неможливості подання таких доказів суду першої інстанції, але й тому, що апелянт не обгрунтував, для чого тричі долучати одні і ті самі докази.

Поряд з тим, колегія апеляційного господарського суду наголошує на тому, що в силу дії частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При цьому, як вже вказано вище, скасовуючи попередні дві постанови суду апеляційної інстанції, Верховни Суд дав ряд вказівок (які є обов`язковими для Північно-західного апеляційного господарського суду), одна з котрих стосується саме (визначення факту достатності/недостатності голосів для прийняття рішень на загальних зборах).

Поряд з цим, виконання даної вказівки без дослідження вищеописаних (поданих при попередніх апеляційних розглядах даної справи) доказів ставить під неможливість виконання вказівок Верховного Суду, котрі є обов`язковими для суду апеляційної інстанції, що в свою чергу є неприпустимими і виключно призведе до четвертого направлення на новий апеляційний розгляд даної справи.

З огляду на все вищевказане апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність дослідження вже наявних у матеріалах справи доказів, котрі були подані до надходження матеріалів справи та оскарження на новий розгляд суду апеляційної інстанції в складі колегії суду: головуючий суддя Василишин А.Р.; судді: Олексюк Г.Є., Мельник О.В..

Що ж до доводів Позивача, що такі докази не приймав і Верховний Суд при подачі їх до суду касаційної інстанції, то колегія суду звертає увагу сторін на те, що Верховний Суд apriori не наділений правом збирати докази, а тому і не міг навіть гіпотетично задовільняти такі клопотання.

В судовому засіданні від 19 березня та 1 квітня 2024 року, представники Відповідача 1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову, на у випадку скасування судового рішення просив скасувати додаткове рішення. Зазначив, про те, що судове рішення мотивовано недотриманням тільки встановленого Законом та Статутом способу повідомлення. У той же час надсилання письмових повідомлень про збори відповідно до букви Закону і Статуту рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку на переконанння представників, неминуче призвело б до того, що такі повідомлення адресатами не були б отримані, а збори не відбулися, оскільки і станом на 16 жовтня 2020 року, і на день ухвалення оспорюваного рішення у даному будинку ніхто не проживав через відсутність водопостачання, водовідведення, опалення, газу, ліфтів, частково електроенергії, не завершення будівельних робіт на даху будинку. Представники Відповідача 1 вважають, що Позивач зловживає своїм правом на позов, оскільки основною його метою є не поновлення права на участь у вже проведених загальних зборах об`єднання, що на практиці неможливо, а залишення без розгляду цивільних справ, відкритих за позовами Відповідача 1 до Позивача. Оскільки на обставину невідповідності зазначеної у протоколі загальних зборів співвласників Відповідача 1 № 2 від 16 жовтня 2020 року загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень співвласників будинку в обґрунтування позовних вимог Позивач не посилався, то дана обставина на їх переконання доказуванню у суді першої інстанції не підлягала, про виникнення необхідності її доказування у майбутньому Відповідачем 1 не було і не могло бути відомо. Звернули увагу на пункт 110 Постанови Верховний Суд, де суд першої інстації наголосив на необхідності встановити, на підставі яких документів Відповідач 1 визначив загальну площу всіх квартир та нежитлових приміщень, яка зазначена в протоколі загальних зборів. Таким документом за твердженнями представників є Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) № 229222255 станом на 20 жовтня 2020 року, яка належить колишньому голові правління Відповідача 1 - ОСОБА_13 .. Зазначили, що у цьому документі вказані всі особи, які були співвласниками Відповідача 1 на дату проведення загальних зборів 16 жовтня 2020 року, а також площа належних їм на праві власності квартир і нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , і що інформація з нього використана для складання протоколу загальних зборів, рішення яких оспорюються. Констатували, що згідно Інформації станом на 22 жовтня 2020 року загальна кількість співвласників Відповідача 1 - 122, а загальна площа приміщень, що їм належать, - 12 937,9 кв.м.

В судовому засіданні від 1 квітня 2023 року, яке проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник Позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги Відповідача 1, просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу Відповідача 1 без задоволення. При цьому, просив, скасувати додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в справі №924/1225/21 в частині відмови у задоволенні заяви Позивача про включення до витрат Позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 350 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача, решту витрат на професійну правничу допомогу. Зазначивши, що згідно із положеннями Статуту ОСББ членом правління та його головою може бути лише співвласник майна в будинку по вул. Подільській. 58. Представник Позивача зазначила, що ОСОБА_4 є власником майна в будинку, не міг бути членом правління та його головою, а тому не має повноважень представляти інтереси Відповідача 1 в суді, про що останньому достеменно відомо. Констатує, що Позивач жодного разу не отримував ні під розписку, ні рекомендованим листом письмового повідомлення про проведення 16 жовтня 2020 року загальних зборів Відповідача 1. По ряду питань, винесених на порядок денний загальних зборів 16 жовтня 2020 року, на переконання представника, рішення взагалі повинні вважатись неприйнятими, так як для прийняття цих рішень не вистачало кворуму, передбаченого Статутом Відповідача 1. Враховуючи недоведеність прийняття рішень, оформлених протоколом загальних зборів Відповідача 1 від 16 жовтня 2020 року, протокол засідання правління Відповідача 1 від 24 грудня 2020 року про обрання ОСОБА_4 головою правління також за доводами представника Позивача не може вважатись законним та дійсним. Представник вказав, що враховуючи неподання Відповідачем 1 жодного доказу, з якого можна було зробити висновок про наявність/відсутність кворуму на зборах, то це свідчить лише про те, що такого кворуму на зборах не було і зворотного з боку Відповідача 1 не доведено.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача 1, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг Позивача, Відповідача 1 стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області слід скасувати, та прийнявши нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, при цьому апеляційну скаргу Відповідача 1 слід задоволити, а апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що відповідно до пункту 1 Розділу І Статуту Відповідача 1 (том 1, а. с. 43-46) Відповідача 1 створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Позивач є співвласником майна в будинку по АДРЕСА_1 та, відповідно, є учасником ОСББ "Подільський". Йому належить на праві приватної власності нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в т.ч.: нежитлове комерційне приміщення загальною площею 14 кв. м та нежитлове комерційне приміщення загальною площею 39 кв. м., що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1, а. с. 41-42).

Позивач вказав, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває ряд судових справ за позовами Відповідача 1 до Позивача та ЖБК "Подільський край" (треті особи - державні реєстратори КП "Чемеровецьке бюро нерухомості" та ТОВ "Реалті Офіс"), і що саме з позовних заяв Відповідача 1 Позивачу стало відомо про те, що головою Правління Відповідача 1 є ОСОБА_4 .

Зазначає, що на виконання вимог ували Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2021 року в справі №686/10318/21 відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради надав оригінали реєстраційної дії Відповідача 1 від 28 грудня 2020 року в т.ч.: протокол засідання правління Відповідача 1 від 24 грудня 2020 року; додаток до протоколу від 24 грудня 2020 року.

Згідно із пунктом 3 Розділу III Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, крім іншого, обрання членів правління Об`єднання.

Відповідно до пункту 5 Розділу III Статуту Відповідача 1, загальні збори скликаються і проводяться правлінням Відповідача 1 або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Правління (ініціативна група) не менше, ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів вручає кожному співвласнику під розписку або направляє рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку, письмове повідомлення про проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

У пункті 6 Розділу III Статуту Відповідача 1 зазначено, що у загальних зборах мають право брати участь усі співвласники.

Відповідно до пункту 8 Розділу III Статуту Відповідача 1 рішення загальних зборів викладається письмово й засвідчується особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату його голосування ("за" чи "проти").

За приписами пункту 9 Розділу III Статуту Відповідача 1, якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої пунктом 8 цього розділу, ініціатором зборів (правлінням або ініціативною групою) проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах.

Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, відповідні рішення вважаються неприйнятими.

Згідно із пунктом 10 Розділу III Статуту Відповідача 1, під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування.

У відповідності до пункту 12 Розділу III Статуту Відповідача 1, "Виконавчим органом Об`єднання є правління, яке обирається з числа співвласників загальними зборами та підзвітне загальним зборам".

Відповідно до пункту 13 Розділу III Статуту у разі відчуження членом правління всіх належних йому в будинку квартир і нежитлових приміщень, а також в разі смерті члена правління, визнання його померлим, безвісно відсутнім або недієздатним, повноваження такого члена правління припиняються.

Згідно із пунктом 16 цього ж Розділу Статуту Правління зі свого складу обирає голову правління.

16 жовтня 2020 року проведені загальні збори співвласників Відповідача 1, оформлені відповідним протоколом № 2 від 16 жовтня 2020 року (том 1, а. с. 50-51).

У розділі І "Загальна інформація" протоколу загальні збори співвласників Відповідача 1 № 2 від 16 жовтня 2020 року зазначено про те, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становила 122 особи; загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень будинку становила 12 937,9 кв. м.; у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники у кількості 9 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення будинку загальною площею 1 052,4 кв.м.; у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники у кількості 54 особи, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 6 237,40 кв. м.

В протоколі також вказано, всього у голосуванні взяли участь 63 особи, яким належить 7 289,8 кв. м., що складає 56,3%, з огляду на що збори були визнані правомочними.

До протоколу загальних зборів № 2 від 16 жовтня 2020 року були додані: додаток № 1 - результати голосування присутніх на зборах співвласників Відповідача 1 на 3-х аркушах; додаток № 2 - результати голосування шляхом опитування співвласників на 59-ти аркушах.

До порядку денного загальних зборів Відповідача 1, що скликалися на 16 жовтня 2020 року, були включені такі питання:

1) обрання голови та секретаря зборів;

2) звіт про роботу голови та правління Відповідача 1;

3) про роботу стосовно доплати за придбані у добудові будинку комерційні приміщення в розмірі до 15 000 грн за 1 кв. м. для добудови будинку до стану, придатного для користування;

4) про доручення правлінню Відповідача 1 вжити цивільно-правових заходів стосовно повернення площ загального користування з власності фізичних та юридичних осіб;

5) прийняття в члени правління Відповідача 1 ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , виключення з членів правління ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

6) прийняття та затвердження статуту Відповідача 1 у новій редакції відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку";

7) питання стосовно уповноваження голови зборів підписати Статут Відповідача 1 у новій редакції та подати його в органи державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від співвласників Відповідача 1 для здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Відповідача 1.

За результатом розгляду зазначених питань порядку денного та голосування по цим питанням загальні збори співвласників Відповідача 1 прийняли такі рішення:

1) обрали головою зборів ОСОБА_13 та секретарем зборів ОСОБА_17 ("за" проголосували 63 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 289,8 кв. м.);

2) визнали задовільною роботу голови правління Відповідача 1 ("за" проголосували 63 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 289,8 кв. м.);

3) вирішили здійснити доплату за придбані у добудові будинку комерційні приміщення в розмірі до 15 000 грн за 1 кв. м. для добудови будинку до стану, придатного для користування, крім придбаних приміщень до березня 2015 року ("за" проголосував 61 співвласник, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 217 кв. м., "проти" - 2 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 72,8 кв. м.);

4) доручили правлінню Відповідача 1 вжити цивільно-правових заходів стосовно повернення площ загального користування з власності фізичних і юридичних осіб, що незаконно привласнені ("за" проголосували 63 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 289,8 кв. м.);

5) прийняли в члени правління Відповідача 1 ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та виключили з членів правління ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ("за" проголосували 58 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 6 832,9 кв. м.; утрималися від голосування 5 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 456,9 кв. м.);

6) прийняли та затвердили Статут Відповідача 1 у новій редакції відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ("за" проголосували 63 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 289,8 кв. м.);

7) уповноважили голову правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" ОСОБА_13 підписати статут Відповідача 1 у новій редакції та подати Статут в органи державної реєстрації для здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ("за" проголосували 63 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 289,8 кв. м.).

Протокол загальних зборів співвласників Відповідача 1 № 2 від 16 жовтня 2020 року підписаний головою зборів ОСОБА_13 та секретарем зборів ОСОБА_17 ..

24 грудня 2020 року відбулося засідання правління Відповідача 1, на якому були прийняті рішення про припинення повноважень голови правління Відповідача 1 ОСОБА_13 та про обрання головою правління ОСОБА_4 .. Зазначене рішення оформлене протоколом засідання правлення Відповідача 1 від 24 грудня 2020 року (том 1, а. с. 52).

Вказані обставини, на думку Позивача, свідчать про наявність підстав для визнання рішеннь загальних зборів Відповідача 1 та вчинених реєстраційних записів недійсним, що і стало підставою для звернення Позивача до суду, за захистом порушеного, на його думку права, з даним позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин по справі.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

В силу дії статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у даній справі є встановлення обставин порушення оскаржуваним рішеннями вимог Закону та Статуту Відповідача 1 щодо належного повідомлення.

Розглядаючи позовну вимогу Позивача щодо визнання недійсним Рішення загальних зборів Відповідача 1, в правовому полі нормативно-правового регулювання відносин споживчого товариства, колегія суддів досліджує дану вимогу саме з огляду на порушення оскаржуваним Рішенням прав та охоронюваних інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З врахуванням серйозності та важливості основного доводу Позивача, щодо належного повідомлення його про проведення загальних зборів на котрих приймалися оскаржувані рішення, колегія суддів враховує вказівки Верховного Суду надані в даній справі, а саме: щодо встановлення загальної площі квартир та нежитлових приміщень, достатності кількості голосів для прийняття рішень, в котрих суд касаційної інстанції наголосив, що суди попередніх інстанцій встановили, що у розд.І "Загальна інформація" протоколу №2 зазначено про те, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становила 122 особи; загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень будинку становила 12 937,9 кв. м.; всього у голосуванні взяли участь 63 особи, яким належить 7 289,8 кв. м, що складає 56,3%.

Також Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, вказав, що:

1) необхідно встановити чи посилався позивач на обставину невідповідності зазначеної у протоколі загальних зборів загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку в обґрунтування позовних вимог, чи була ця обставина підставою позову, чи оспорював позивач ці відомості;

2) суд не з`ясував з достовірністю, на підставі яких документів ОСББ "Подільський" визначило загальну площу всіх квартир та нежитлових приміщень;

3) суд апеляційної інстанції не встановив обставин прийняття загальними зборами спірних рішень (кожного окремого рішення) за наявності достатньої кількості голосів для їх прийняття.

Колегія суду констатує, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема недостатня кількість голосів співвласників, необхідна для прийняття того чи іншого рішення.

Разом з тим, колегія суду звертається до висновків наведених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 918/964/20 від 8 лютого 2022 року, які необхідно було б врахувати під час нового розгляду даної справи, та про що вказав Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд.

Верховний Суд у вищевказаній постанові вказав, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2021 року в справі №910/15071/20 за позовом співвласника багатоквартирного будинку до ОСББ про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів зазначив, що у той же час виключно встановлення окремих порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників юридичних осіб не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів.

Відтак, встановлюючи порушення порядку повідомлення Позивача, слід врахувати, що встановлення окремих порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників юридичних осіб не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів. Так, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів.

Водночас, неповідомлення співвласника про скликання загальних зборів не є безумовною підставою для визнання недійсними рішень таких зборів, проте з урахуванням конкретних обставин справи може бути достатньою підставою для визнання їх недійсними.

Такі висновки Верховного Суду викладені у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 916/1010/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 904/3783/21.

Зважаючи на доводи позовної заяви щодо неповідомлення Позивача про проведення оскаржуваних зборів, що є підставою для визнання прийнятих на таких зборах рішень недійсним, колегія суддів відхиляє такі доводи Позивача та констатує, що неповідомлення Позивача про скликання, дату, час та місце проведення оскаржуваних зборів у письмовій формлі не є самостійною підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів, оскільки безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема недостатня кількість голосів співвласників, необхідна для прийняття того чи іншого рішення.

При цьому, колегія суду звертає увагу, що аналогічний висновок зазначено і під час попередніх розглядів даної справи в суді апеляційної інстанції на що Верховний Суд в своїй постанові вказав, що: Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що сам лише факт неповідомлення співвласників будинку про проведення загальних зборів не є ні безумовною, ні самостійною підставою для визнання відповідних рішень загальних зборів недійсними. З огляду на викладене висновок місцевого господарського суду у цій справі № 925/1225/21, що переглядається, про те, що порушення порядку повідомлення співвласників багатоквартирного будинку про проведення загальних зборів є самостійною підставою для визнання недійсними відповідних рішень загальних зборів, є помилковим, про що правильно зазначив суд апеляційної інстанції. (том 5, а.с. 179).

В той же час, Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2023 року у цій справі, окрім вищезазначеного, вказав, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема недостатня кількість голосів співвласників, необхідна для прийняття того чи іншого рішення, з приводу чого колегія суду зауважує таке.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Норма, закріплена у частині 3 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", за своїм змістом є відсильною та передбачає, що загальні збори співвласників скликаються і проводяться у порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, тобто, у порядку, передбаченому статтею 6 цього Закону.

Отже, порядок скликання та проведення загальних зборів регулюється положеннями статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", що стосуються порядку скликання та проведення установчих зборів

В той же час, колегія суду звертає увагу, що Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", не визначає кворуму установчих зборів - найменшої кількості співвласників зборів, необхідної для визнання таких зборів правомочними приймати рішення з питань порядку денного, а встановлює кількість голосів співвласників, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів (стаття 6 Закону ).

В силу дії частин 12, 13 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Частиною 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 7, 8 розділу ІІІ Статуту Відповідача 1.

Таким чином, для визначення факту достатності/недостатності голосів для прийняття рішень на загальних зборах суд має встановити загальну кількість співвласників багатоквартирного будинку та загальну площі квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Разом з тим, частинами 1 та 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному розумінні є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підстави позову становлять ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, вказуючи при цьому на докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

В свою чергу, на суд покладений обов`язок перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Відтак дослідженню підлягає зміст позовної заяви на предмет того, чи: посилався Позивач на обставину невідповідності зазначеної у протоколі загальних зборів загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку в обґрунтування позовних вимог, чи була ця обставина підставою позову, чи оспорював Позивач ці відомості (на дослідження таких обставин вказував Верховний Суд в своїх постановах передаючи справу на новий розгляд (пункт 96 постанови від 18 жовтня 2023 року); том 5, а.с. 186 постанови від 13 квітня 2023 року)).

З позовної заяви вбачається, що Позивач посилається на невідповідності у листках-опитувальниках тому, що участь в голосуванні відповідно до протоколу загальних зборів від 16 жовтня 2020 року прийняли 9 учасників та при цьому участь у голосуванні шляхом опитування приймало 54 особи, з листків опитувальників, як вказує Позивач, 59, з огляду на що у Позивача виникли питання до таких розбіжностей як зазначено в тексті позовної заяви (том 1, а.с. 4).

Однак, на переконання колегії суду, покликання в позовній заяві на невідповідності у листках-опитувальниках не свідчить про те, що Позивач обґрунтовував позовні вимоги невідповідністю зазначеної у протоколі загальних зборів загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку та, відповідно, недостатністю голосів (кворуму) для прийняття рішень саме з мотивів такої невідповідності.

Аналогічна позиція наведена і в пункті 97 постанови Верховного Суду по даній справі від 18 жовтня 2023 року (том 8, а.с. 227).

В силу дії частин 1, 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак, зважаючи на відсутність покликань Позивачем в позовній заяві, як на підставу недійсності прийнятих рішень, на зазначену у протоколі загальних зборів загальну площу усіх квартир та нежитлових приміщень будинку та результати голосування, колегія суду констатує, що в силу дії частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, відсутні процесуальні права виходити за межі позовних вимог та досліджувати дане питання.

В той же час Верховним Судом під час направлення справи на новий розгляд в постанові від 18 жовтня 2023 року зазначено, що: висновки суду апеляційної інстанції щодо неможливості встановлення загальної площі квартир та нежитлових приміщень та, відповідно, недостатності кількості голосів для прийняття рішень є передчасними. Вказав, що апеляційної інстанції з достовірністю не встановив, чи оспорював Позивач зазначену у протоколі загальних зборів загальну площу усіх квартир та нежитлових приміщень будинку та результати голосування саме з цих мотивів; не з`ясував з достовірністю, на підставі яких документів Відповідач 1 визначив загальну площу всіх квартир та нежитлових приміщень; не встановив обставин прийняття загальними зборами спірних рішень (кожного окремого рішення) за наявності достатньої кількості голосів для їх прийняття.

В той же час, колегія суду звертає увагу, що Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", не визначає кворуму установчих зборів - найменшої кількості співвласників зборів, необхідної для визнання таких зборів правомочними приймати рішення з питань порядку денного, а встановлює кількість голосів співвласників, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів

Відтак, колегія суду виконуючи вказівки Верховного Суду досліджує питання прийняття загальними зборами спірних рішень (кожного окремого рішення) за наявності достатньої кількості голосів для їх прийняття.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, що полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до частин 1,2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, обставина щодо наявності чи відсутності відповідних обґрунтувань у позові безпосередньо впливає на процесуальну поведінку відповідача, зокрема, щодо подання (своєчасного подання) відповідних доказів на спростування доводів позивача.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до частини 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статі 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом частин 1, 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд апеляційної інстанції констатує, що в матеріалах спарви наявні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо усіх житлових і нежитлових приміщень в будинку та повний список співвласників станом на 6 жовтня 2020 року (том 4, а.с. 102-144).

Дослідивши дані докази, колегія суду зазначає, що у неї відсутні сумніви у добросовісному здійсненні Відповідачем 1 його процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо подання витребуваних у нього судом доказів: відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо усіх житлових і нежитлових приміщень будинку. При цьому, колегія суду зазначає, що аналогічний список з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо усіх житлових і нежитлових приміщень в будинку подано апеляційному господарському суду під час нового розгляду справи (проте вище у даній постанові апеляційний господарський суд обгрунтував не прийняття втретє поданого списку).

Дослідивши відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо усіх житлових та нежитлових приміщень станови на 6 жовтня 2020 року та станом на 16 жовтня 2020 року апеляційний господарський суд констатує, що зазначена у протоколі загальних зборів та у наданому списку співвласників станом на 16 жовтня 2020 року загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень цього будинку у розмірі 12 937,9 м.кв. співпадає з відомостями, що містяться у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 6 жовтня 2020 року та на підставі яких і вносилися дані та визначалася загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень, яка зазначена в протоколі загальних зборів від 16 жовтня 2020 року. Оцінюючи вищеописані докази суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказана загальна площа нежитлових приміщень та квартир будинку відповідає вказаним у цих доказах та складає 12937, 9 м.кв.. Водночас, участь у голосуванні взяли 63 особи (у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через своїх представників співвласників в кількості 54 особи; присутніх на зборах 9 осіб), яким належить 7289,8 кв.м., що становить 56,35 %.

З вищевказаного апеляційний господарський суд робить висновок, що рішення котрі приймалися на спірних зборах по своїй суті не стосуються визначеного переліку та розмірів внесків і платежів співвлаників, не стосуються порядку управління та користування майном, не стосуються передачі у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, не стосуються реконструкції чи капітального ремонту багатопорверхового будинку, як і не стосується зведення господарських споруд, а отже для прийняття цих рішень на зборах було достатньо голосів, адже для їх прийняття необхідно щоб проголосувала більшість (50,01 %), в той час, як: за 1,2,6 та 7 питання проголосовано 56,35% співвласників квартир та приміщень; за 3 питання проголосовано 55,79 % співвласників квартир та приміщень; за 5 питання проголосовано 52,82 % співвласників квартир та приміщень.

Що ж до рішення з питання №4 порядку денного загальних зборів від 16 жовтня 2020 року, котре необхідно дослідити під час нового розгляду справи, то колегія суду зауважує таке.

Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2023 року в даній справі зазначив, що: суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що прийняття рішення з питання №4 порядку денного загальних зборів ОСББ "Подільський" від 16.10.2020 вимагає наявності більше половини, а не дві третини, загальної кількості співвласників, а також про те, що оскарження рішення загальних зборів в цій частині не є ефективним способом захисту та не призведе до відновлення порушених прав позивача; суд не проаналізував та не встановив суть та мету його прийняття, не з`ясував, вчинення яких саме цивільно-правових заходів стосувалося це рішення, чи було воно виконане, яким чином це рішення порушує права та/або інтереси позивача.

Загальні збори від 16 жовтня 2020 року Відповідача 1 рішенням з питання №4 порядку денного вирішили доручили правлінню Відповідача 1 вжити цивільно-правових заходів стосовно повернення площ загального користування з власності фізичних і юридичних осіб, що незаконно привласнені ("за" проголосували 63 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 7 289,8 кв. м., що становить 56,35 % співвласників).

Як вже описано вище в даній постанові, відповідно до частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Аналогічні положення закріплені і у пунктах 7, 8 розділу ІІІ Статуту Відповідача 1.

Згідно з пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частинами 1 та 2 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено. що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

При цьому дослідивши пояснення Відповідача 1 (про врахування котрих зазначено Верховним Судом під час дослідження питання №4 порядку денного загальних зборів від 16 жовтня 2020 року) та зміст четвертого питання в площинні статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вбачається, що рішення з пункту 4 порядку денного загальних зборів, стосовно повернення площ загального користування (шляхом проведення роботи із поданням позовів відповідного змісту до судових органів) не належить до числа рішень для ухвалення яких необхідно не менш як дві третини загальної кількості голосів усіх співвласників, а тому відсутня підстава для визнання його недійсним (адже як встановлено вище у даній постанові за 4 питання проголосувало 56,35 % співвласників квартир та приміщень, що є достатнім для прийняття відповідного рішення).

Відтак, досліджуючи питання щодо достатності голосів для прийняття спірних у цій справі рішень загальних зборів, суд апеляційної інстанції вище встановив, що спірні рішення загальних зборів співвласників Відповідача 1, оформлені протоколом № 2 від 16 жовтня 2020 року, з питань порядку денного були прийняті за наявності необхідної кількості голосів (що перевищили 50,01 % співвласників) для прийняття зазначених спірних рішень, тобто за наявності кворуму.

Дане, ж в свою чергу, вказує на безпідставність позову в цій частині.

Щодо наявності порушеного права Позивача, за захистом якого звернувся Позивач з даними позовними вимогами, то колегія суду зауважує таке.

Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, вказав, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою принцип пропорційності, балансу інтересів, не з`ясував з достовірністю, чи підтверджуються доводи Позивача про невідповідність спірних рішень вимогам законодавства та Статуту Відповідача 1, чи порушують спірні рішення загальних зборів (кожне окреме рішення) права та/або інтереси Позивача та інших співвласників будинку, чи забезпечують ці рішення досягнення об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку основної мети його діяльності.

Верховного Суду в постанові від 18 жовтня 2023 року вказав, що під час нового розгляду справи необхідно встановити: в чому полягає порушення прав та/або інтересів Позивача внаслідок прийняття спірних рішень загальних зборів; які саме права та/або інтереси Позивача порушені кожним окремим оспорюваним рішенням; чи призведе задоволення позову (визнання недійсним кожного з оспорюваних рішень загальних зборів) до поновлення прав та/або інтересів Позивача; чи підтверджуються доводи Позивача про невідповідність спірних рішень вимогам законодавства та Статуту; чи порушують спірні рішення (кожне окреме рішення) права та/або інтереси Позивача та інших співвласників будинку; чи забезпечують ці рішення досягнення об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку основної мети його діяльності.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи дані обставини ще раз констатує, що за результатом розгляду питань порядку денного та голосування по цим питанням загальні збори співвласників Відповідача 1 прийняли такі рішення на зборах 16 жовтня 2020 року:

1) обрали головою зборів ОСОБА_13 та секретарем зборів ОСОБА_17 ;

2) визнали задовільною роботу голови правління Відповідача 1;

3) вирішили здійснити доплату за придбані у добудові будинку комерційні приміщення в розмірі до 15 000 грн за 1 кв. м. для добудови будинку до стану, придатного для користування, крім придбаних приміщень до березня 2015 року;

4) доручили правлінню Відповідача 1 вжити цивільно-правових заходів стосовно повернення площ загального користування з власності фізичних і юридичних осіб, що незаконно привласнені;

5) прийняли в члени правління Відповідача 1 ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та виключили з членів правління ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

6) прийняли та затвердили Статут Відповідача 1 у новій редакції відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку";

7) уповноважили голову правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" ОСОБА_13 підписати статут Відповідача 1 у новій редакції та подати статут в органи державної реєстрації для здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

24 грудня 2020 року відбулося засідання правління відповідача 1, на якому були прийняті рішення про припинення повноважень голови правління Відповідача 1 ОСОБА_13 та про обрання головою правління ОСОБА_4 ..

Позивач обгрунтовує порушення свого права прийнятими рішеннями на даних загальних зборах, а саме всі заперечення зводяться до обрання в члени правління Відповідача 1 ОСОБА_18 , який на переконання Позивачем не мав би та не міг обиратися з огляду на те, що він не був одним із співвласників будинку на момент проведення загальних зборів. Також представник Позивача зазначає, що скасування таких рішень автоматично потягне за собою скасування усіх рішень прийнятих за участі неуповноваженого члена правління Відповідача 1 ОСОБА_4 ..

Оцінюючи вищевказані доводи Позивача про те, що ОСОБА_4 не міг брати участь у голосуванні як власник квартири №73 , оскільки не був одним із співваласників та не міг обиратися до членів правління Відповідача 1, колегія суду апеляційної інстанції зауважує наступне.

Право власності на вказану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 20762577, а після смерті батька перейшло ОСОБА_4 на підставі договору про поділ спадкового майна від 8 листопада 2018 року (том 1, а. с. 114-115).

Відповідно до частини 3 статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція наведена і в постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 та у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №303/6974/16-ц, від 4 червня 2020 року в справі №760/16793/16-ц, від 15 липня 2020 року в справі №355/340/17-ц.

Відповідно до частини 1 статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майне.

Частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 2 вересня 2020 року в справі № 522/19969/16-ц прийшов висновку, що системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що: спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що датою смерті ОСОБА_19 є 21 березня 2018 року.

Водночас, відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України дану спадщину було прийнято ОСОБА_20 шляхом подання відповідної заяви нотаріусу та укладення договору про поділ спадкового майна. Державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на дану квартиру відбулась 14 січня 2022 року.

Така обставина підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (спадкова справа №10-2018, зареєстровано в реєстрі за №25 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Вавринчук Олесею Миколаївною) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (том 1, а. с. 116).

Таким чином, на переконання колегії суду, право власності на квартиру №73 виникло у ОСОБА_4 у день відкриття спадщини - 21 березня 2018 року, і на час прийняття загальними зборами оспорюваного рішення 16 жовтня 2020 року він користувався усіма правами співвласника Відповідача 1.

При цьому, суд апеляційної інстанції ураховує, що Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2023 року та від 18 жовтня 2023 року в цій справі підтримує таку ж позицію щодо виникнення у ОСОБА_4 право власності на квартиру у день відкриття спадщини (том 5, а.с. 188; том 8, а.с. 234-236).

Тому, посилання Позивача на те, що ОСОБА_4 не міг брати участь у голосуванні та бути обраним до членів правління, вважаються безпідставними та такими що спростовуються нормами матеріального права, котре направлене на врегулювання відносин з приводу правонаступництва майнових прав.

Окрім того, посада голови правління Відповідача 1 є обраною, і відповідно до пункту 16 Статуту Відповідача 1 правління своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження голови правління та звільнити його з цієї посади. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, котрі б вказували на те, що Позивачу будь-яким чином заважають подавати свою кандидатуру чи виносити на розгляд загальних зборів питання котрі є в його прерогативі (зокрема щодо обрання його в органи правління). А тому, враховуючи баланс інтересів співвласників та Позивача, в розрізі питань порядку денного, котрі розглядалися на оскаржуваних загальних зборах, Позивачем не доведено порушення його прав саме прийнятими рішеннями.

В той же час, колегія суду звертає увагу, що визнання рішень щодо обрання органів управління, затвердження кошторису та розміру внесків, інших важливих для діяльності ОСББ рішень недійсними в судовому порядку, як правило, відбувається через значний проміжок часу після їх прийняття і має негативні наслідки на діяльність ОСББ, адже створює ситуацію правової невизначеності для всіх співвласників і самого ОСББ. За таких умов суд повинен приділяти ще більше уваги дослідженню питань балансу інтересів співвласників ОСББ, з`ясуванню того, яке саме право співвласника було порушено оскаржуваним рішенням і можливості його відновлення саме через скасування рішень, а не іншим шляхом.

При цьому суд має утримуватися від зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, в тому числі і шляхом скасування рішень, у разі, якщо вони поза жодним сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку.

В той же час, зважаючи на встановлення вище в даній постанові, наявність достатньої кількості голосів для прийняття рішень щодо всіх питань порядку денного та враховуючи те, що всі питання порядку денного стосувалися вирішення питань, котрі виникають в процесі діяльності юридичної особи та не є такими, що суттєво міняють вектор діяльності роботи Відповідача 1 що могло б вплинути на матеріальні інтереси співвласників будинку, Позивач не навів доводів щодо порушення його прав і законних інтересів безпосередньо оспорюваними ним рішеннями загальних зборів (зважаючи на доведення повноважень ОСОБА_4 на участь в таких зборах та доведення його статусу саме як співвласника Відповідача 1), адже позовні вимоги жодним чином не можуть забезпечити поновлення права, оскільки не передбачають механізму реалізації Позивачем такого права.

Водночас, апеляційним господарським суд підкреслює те, що він не уповноважений втручатися в оперативну діяльність Відповідача 1, і не може зобов`язати повторно провести загальні збори з відповідним порядком денним, що на сьогодні (за поясненнями сторін по справі) не є актуальним.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо входження до складу правління Відповідача 1 - Позивача, а тому будь-які рішення правління на його права та/або обов`язки співвласника жодним чином не вплинули і вплинути не могли, що підтверджує безпідставність позову і в цій частині.

Апеляційний господарський суд наголошує, що інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо визнання недійсними рішення загальних зборів, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ, уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, які вирішуються загальними зборами співвласників.

Дана правова позиція висвітлена Верховним Судом в постановах від 13 квітня 2023 року та від 18 жовтня 2023 року в даній справі.

Відтак, розглядаючи вимоги Позивача щодо визнання недійсним оскаржуваних рішень, з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, колегією суду не встановленого факту порушення цим рішенням прав та законних інтересів Позивача.

Поряд з тим, колегія суду враховує принцип пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні Відповідачем 1, і які були присутні на загальних зборах від 16 жовтня 2020 року та членів правління, котрі приймали рішення та були присутні на зборах правління 24 грудня 2020 року, та інтересами Позивача, а також враховує зміст рішень прийнятих на оскаржуваних зборах співвласників та правління.

Схожі висновки наведені і в постановах Верховного Суду від 20 квітня 2023 року в справі №914/2547/21, від 8 лютого 2022 року в справі №918/964/20.

Окрім того, колегія суду констатує, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка на відміну від господарських товариств при проведенні зборів, в тому числі і шляхом письмового опитування, як правило не користується кваліфікованою правовою допомогою, через що можливими є незначні процедурні помилки в організації та проведенні зборів, які не повинні слугувати підставою для скасування рішень ОСББ з питань спільного управління майном. Крім того, на відміну від господарських товариств з невеликою кількістю учасників в ОСББ є певна, і часто доволі значна частина співвласників, які не прагнуть брати активну участь у вирішенні питань управління об`єднанням, вони не приходять на збори, не беруть участь у письмових опитуваннях. Тому проведення кожних зборів вимагає значних зусиль від органів управління або ініціативної групи по скликанню зборів, інформуванню співвласників, вручення та отримання заповнених бюлетенів (аналогіна позиція наведена і в постанові Верховного Суду у постанові від 16 серпня 2023 року в справі №904/1711/22).

Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Підсумовуючи усе описане вище колегія суду виснує, що Позивачем не доведено, а апеляційним господарським судом, в ході розгляду справи не встановлено в чому саме полягає порушення права Позивача кожним окремим оспорюваним рішенням загальних зборів (зокрема, яким чином прийняття та обрання головою правління ОСОБА_4 вплинуло на права Позивача) та яким чином скасування рішень загальних зборів та правління Відповідача 1 відновить права та законні інтереси Позивача.

Підсумовуючи усе вищеописане в даній постанові, зважаючи на не доведення в даній справі належними та допустимими доказами обставин того, що рішення загальних зборів та рішення правління порушують права Позивача, позовні вимоги Позивача щодо визнання недійсним рішень загальних зборів оформлених протоколом № 2 від 16 жовтня 2020 року та визнання недійсним рішень правління від 24 грудня 2020 року не підлягають до задоволення.

З огляду на усе вищевказане в даній судовій постанові суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішень загальних зборів проведених 16 жовтня 2020 року та відмовляє в задоволенні позову щодо визнання недійсним рішень від 24 грудня 2020 року.

Частиною 1 статті 173 ГПК України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вимоги про скасування внесених державним реєстратором змін до відомостей є похідною від позовної вимоги про визнання недійсними рішень, оформлених протоколами загальних зборів, та визнання недійсним рішень правління, а з огляду на те, що в задоволенні даних основних позовних вимог відмовлено, то колегія суддів відмовляє в задоволенні й похідної позовної вимоги про скасування внесених державним реєстратором змін до відомостей.

З огляду на усе вищевказане у даній постанові, Північно-західний апеляційний господарський суд, вважає подану Відповідачем 1 апеляційну скаргу підставною та обгрунтованою. Відповідно суд приймає рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Позивача повністю.

Приймаючи таке рішення Північно-західний апеляційний господарський суд скасовує і рішення місцевого господарського суду.

Що ж стосується апеляційної скарги Позивача на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року, то колегія суду зазначає таке.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в справі №924/1225/21 стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 10 350 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване тим, що Позивачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 700 грн, однак, з урахуванням змісту прийнятого основного рішення, принципу співрозмірності, критеріїв пропорційності та розумності, складності справи, суд вважав обґрунтованим витрати Позивача в розмірі 10 350 грн.

Дане судове рішення оспорювалося саме Позивачем.

Водночас, на відміну від суду першої інстанції апеляційний господарський суд у даній постанові повністю відмовив Позивачу в задоволенні його позову.

В той же час суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною судового рішення у справі. При цьому, в разі скасування оспорюваного рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені і у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 9 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 7 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування судового рішення від 19 квітня 2022 року в цій справі, виходячи з частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, то додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області також слід скасувати.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 904/8884/21 провадження № 12-39гс22 від 5 липня 2023 року.

В силу вимог частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак з огляду на вищевказану норму процесу та факт скасування основного судового рішення суду першої інстанції та повну відмову в задоволенні позовних вимог Позивача колегія суду відхиляє доводи апеляційної скарги Позивача (щодо співмірності судових витрат із наданою правничої допомогою по справі та того, що суд першої інстанції неповно дослідив надані стороною Позивача докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого прийняв необґрунтоване додаткове рішення у справі №924/1225/21) скасовує Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року та відмовляє Позивачу в задоволенні заяви щодо покладення на іншу сторону витрат Позивача щодо послуг адвоката.

Згідно частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України: суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Водночас, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, що в силу дії пунктів 1, 2 та 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оспорюваного рішення на підставі пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, виносячи дану постанову та враховуючи те, що апеляційним господарським судом задоволено апеляційну скаргу Відповідача 1 та відмовлено Позивачу в задоволенні позову, апеляційний господарський суд, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає судовий збір за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги на Позивачем.

Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року - задоволити.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року по справі №924/1225/21 - залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року в справі №924/1225/21 - скасувати.

4. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

5. Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в справі №924/1225/21 - скасувати.

6. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

7. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Подільський" (29013, м. Хмельницький, вул. Подільська, 58; ) 11164 грн 50 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Господарському суду Хмельницької області видати відповідний наказ.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

10. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

11. Справу №924/1225/21 повернути Господарському суду Хмельницької області області.

Повний текст постанови виготовлено 8 квітня 2024 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.