ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3724/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Кафланової А.С.

розглянувши справу № 916/3724/23 за правилами загального позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" /, адреса - 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 111, e-mail: , /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Спецрембуд" /, адреса - 65009, м. Одеса, вул. Посмітного, 2/

про стягнення у розмірі 5 382 434,95 грн

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився, повідомлений належним чином, надано заяву про проведення судового засідання за відсутності представника /вх. № 11358/23 від 20.03.2024/;

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4241/23/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецрембуд" про стягнення заборгованості за договором № 01/09/2021 від 01.09.2021 року у розмірі 5 382 434,95 грн, з яких: 5 366 600,00 грн - основний борг; 11 468,35 грн - 3 % річних за період 27.07.2023 по 21.08.2023; 5 366,60 грн - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 01/09/2021 від 01.09.2021.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 173-174, 193, 231, 265 ГК України, ст.ст. 253, 526, 530, 611, 625, 692, 712, 1048, 1061 ЦК України.

Ухвалою суду від 04.09.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у справі № 916/3724/23; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.10.2023 о 10:30 год.

18.09.2023 на адресу суду надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /вх. № 32274/23/ у справі № 916/3724/23.

Ухвалою суду від 20.09.2023 постановлено здійснити проведення судового засідання 05.10.2023 о 10:30 год. в режимі відеоконференції через Електронний кабінет Електронного суду (http://cabinet.court.gov.ua).

У підготовчому засіданні 05.10.2023 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.10.2023 на 12:00 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з представником позивача.

У підготовчому засіданні 24.10.2023 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.11.2023 на 12:30 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з представником позивача. Також судом постановлено здійснити повідомлення відповідача про розгляд справи через публікацію в мережі інтернет.

14.11.2023 о 12:30 год підготовче засідання у справі № 916/3724/23 не відбулося у зв`язку із знаходженням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 13.11.2023. Після виходу судді з лікарняного ухвалою суду від 20.11.2023 призначено підготовче засідання по справі 916/3724/23 на 20.12.2023 о 10:30 год.

20.12.2023 о 10:30 год підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з технічними проблемами з доступом до сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ). У зв`язку із чим, ухвалою суду від 20.12.2023 призначено підготовче засідання по справі № 916/3724/23 на 16.01.2024 об 11:00 год.

12.01.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про проведення судового засідання за відсутності представника /вх. № 1388/24/, не заперечує проти закриття підготовчого провадження та позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

16.01.2024 об 11:00 год підготовче засідання у справі № 916/3724/23 не відбулося у зв`язку із знаходженням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 16.01.2024. Після виходу судді з лікарняного ухвалою суду від 19.01.2024 призначено підготовче засідання по справі № 916/3724/23 на 14.02.2024 о 12:00 год.

У підготовчому засіданні 14.02.2024 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/3724/23 до судового розгляду по суті; судове засідання по суті призначено на 20.03.2024 о 12:00 год.

20.03.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про проведення судового засідання за відсутності представника /вх. № 11358/23/, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

До судового засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 у справі № 916/3724/23 направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65009, м. Одеса, вул. Посмітного, 2, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом пункту 4 частини шостої якої днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

18.09.2023 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача, з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою». Також 03.10.2023, 07.11.2023, 28.11.2023 та 08.01.2024 на адресу суду повернуто рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які направлялися на адресу відповідача, з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Таким чином, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20, № 910/1730/22 від 19.12.2022 року).

Суд зазначає, що основним способом, за допомогою якого суди здійснюють повідомлення учасників справи, є надіслання повісток. Це означає, що якщо в матеріалах справи є корінець повідомлення, в якому зазначено, що лист вручено безпосередньо учаснику справи, наявний підпис працівника пошти, то особа може вважатися належним чином повідомленою. Разом з тим, є випадки, коли судові повістки не вручаються. У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень Господарського процесуального кодексу, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Вказане узгоджується з позицією Касаційного цивільного суду Верховного Суду яка викладена у справі №752/24739/19 від 18.01.2023 року.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області 04.09.2023 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/3724/23, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Крім того про дату, час та місце судового засідання, у т.ч. щодо розгляду справи по суті відповідач по справі систематично повідомлявся шляхом здійснення публікацій в мережі Інтернет на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України /від 07.11.2023, 23.11.2023, 03.01.2024, 20.02.2024/.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 01.09.2021 між ТОВ "Спецрембуд" /замовник/ та ТОВ "Спецтехніка+" /постачальник/ укладено договір поставки № 01/09/2021, за умовами якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність замовнику у строк, передбачені договором спецтехніку (товар), а замовник зобов`язується прийняти товар і сплатити його ціну. Кількість товару та його ціна наведені в специфікації (Додаток № 1), що підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору /п. 1.1 договору/.

Загальна ціна договору без ПДВ складає - 11 8333 333,33 грн, крім того ПДВ - 2 366 666,67 грн, разом - 14 200 000,00 грн /п. 2.1 договору/.

Замовник здійснює авансовий платіж у розмірі 70 % від загальної вартості товару згідно даного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з дати підписання договору на підставі рахунку на оплату від постачальника /п. 3.1 договору/.

Остаточний розрахунок за поставлений товар у розмірі 30 % від загальної вартості товару замовник проводить шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі товару та виконаних робіт по поставці товару на підставі рахунку на оплату від постачальника /п. 3.2 договору/.

Зобов`язання постачальника товару вважаються виконаними з дня поставки товару та підписання сторонами акту приймання-передачі товару та виконаних робіт по поставці товару і навчанню фахівців замовника по технічному обслуговуванню та експлуатації спецтехніки. Зобов`язання замовника вважаються виконаними з моменту оплати загальної ціни фактично поставленого товару /п. 4.4. договору/.

Право власності від постачальника до замовника переходить після підписання сторонами акту приймання-передачі товару та виконаних робіт по поставці товару при виконанні п. 3.2 договору /п. 4.7 договору/.

Постачальник зобов`язаний вважати виконаними свої зобов`язання з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару та виконаних робіт по поставці товару, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання згідно умов договору /п. 6.1.3 договору/.

Замовник зобов`язаний оплатити постачальнику загальну ціну договору у розмірах, в строках та на умовах, встановлених у розділі 3 даного договору /п. 6.2.1 договору/. Вважати виконаними свої зобов`язання з моменту оплати загальної ціни фактично поставленого товару, у порядку передбаченому розділом 3 договору /п. 6.2.2 договору/.

За порушення строків оплати замовник зобов`язаний за вимогою сплатити постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несплаченої своєчасно суми, але загальна сума пені за весь час дії даного договору не повинна перевищувати 5 % від загальної ціни непоставленого товару /п. 7.3 договору/.

Договір вступає у силу з дати його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків, передбачених даним договором /п. 11.5 договору/.

Зміни умов даного договору, його розірвання (за винятком випадків, передбачених даним договором) здійснюються за письмовою згодою сторін /п. 11.8 договору/.

Згідно специфікації, що є додатком № 1 до договору, товаром є спеціальна аварійно-рятувальна машина BC MNTGM CAPM-B на базі автомобіля МАN, сума - 14 200 000,00 грн з ПДВ.

28.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, в якій сторони погодили змінити строки поставки, виклавши п. 4.2 у наступній редакції: «поставка за цим договором здійснюється до 31.05.2023. Дострокова поставка допускається». Також сторони виклали п. 2.1. у наступній редакції: «загальна ціна договору в національній валюті України складає - 15 306 600,00 грн разом з ПДВ».

27.06.2023 сторони підписали акт приймання-передачі автотехніки за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, а саме спеціально аварійно-рятувальної машини BC MNTGM CAPM-B на базі автомобіля МАN, сума з ПДВ - 15 306 600,00 грн.

Судом досліджено видаткову накладну № 6 від 27.06.2023 за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, підписану сторонами та скріплену печатками, згідно якої товар спеціальна аварійно-рятувальна машина BC MNTGM CAPM-B на базі автомобіля МАN; сума із ПДВ 15 306 600,00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021 відповідач здійснив часткову оплату у розмірі 9 940 000,00 грн, що підтверджується дослідженими судом банківськими виписками від 22.09.2021 та 07.12.2021.

27.06.2023 позивачем виставлено рахунок на оплату № 5 за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021 на суму 5 366 600,00 грн з ПДВ.

27.07.2023 позивач направив відповідачу лист вих. № 27.07.23/1 з вимогою здійснити повну оплату поставленого товару. Матеріали справи місять докази направлення листа.

07.08.2023 позивач направив відповідачу претензію вих. № 07.08.23/2 з вимогою здійснити повну оплату поставленого товару. Матеріали справи місять докази направлення претензії.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату товару у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором № 01/09/2021 від 01.09.2021 у розмірі 5 382 434,95 грн, з яких: 5 366 600,00 грн - основний борг; 11 468,35 грн - 3 % річних за період 27.07.2023 по 21.08.2023; 5 366,60 грн - пеня.

Відповідно до ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір поставки № 01/09/2021, за умовами якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність замовнику у строк, передбачені договором спецтехніку (товар), а замовник зобов`язується прийняти товар і сплатити його ціну /п. 1.1. договору/.

Згідно специфікації, що є додатком № 1 до договору, товаром є спеціальна аварійно-рятувальна машина BC MNTGM CAPM-B на базі автомобіля МАN, сума - 14 200 000,00 грн з ПДВ.

27.06.2023 сторони підписали акт приймання-передачі автотехніки за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, а саме спеціально аварійно-рятувальної машини BC MNTGM CAPM-B на базі автомобіля МАN, сума з ПДВ - 15 306 600,00 грн.

Отже, з моменту укладання між сторонами договору поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, між ними виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору поставки.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом, позивачем здійснено поставку товару, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі від 27.06.2023 та видатковою накладною № 6 від 27.06.2023. Відповідач здійснив часткову оплату, а саме у розмірі 9 940 000,00 грн.

Разом із тим, відповідачем всупереч положень п. 3.2 не здійснено остаточний розрахунок за поставлений товар у розмірі 30 % від загальної вартості товару, який замовник зобов`язаний провести шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі товару та виконаних робіт по поставці товару на підставі рахунку на оплату від постачальник, тобто до 27.07.2023.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за договором у розмірі 5 366 600,00 грн. Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем за отриманий товар в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021 у розмірі 5 366 600,00 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021 стало підставою для нарахування позивачем 11 468,35 грн - 3 % річних за період 27.07.2023 по 21.08.2023; 5 366,60 грн - пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, який здійснено позивачем, та встановлено його вірність. Так, 3 % річних становить11 468,35 грн. При цьому суд зазначає, що позивачем здійснено розрахунок виходячи з вірних вихідних даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас, вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено судом вище, за порушення строків оплати замовник зобов`язаний за вимогою сплатити постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несплаченої своєчасно суми, але загальна сума пені за весь час дії даного договору не повинна перевищувати 5 % від загальної ціни непоставленого товару /п. 7.3 договору/.

Судом перевірено розрахунок пені за договором поставки № 01/09/2021 від 01.09.2021, який здійснено позивачем, та встановлено його вірність. Так, пеня становить 5 366,60 грн. При цьому суд зазначає, що позивачем здійснено розрахунок виходячи з вірних вихідних даних.

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних так пені підлягають задоволенню у цій частині, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Законодавцем як одну із засад (принципів) господарського судочинства визначено змагальність сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони, однак не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню у спосіб, який дозволить дотриматись переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної стороною обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (п. 81 зазначеної постанови) вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, якщо інша сторона не надала доказів протилежного. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18 (п. 41). Тобто "концепція негативного доказу", закріплена у ч. 10 ст. 81 ГПК, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Про це зазначено у п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 80 751,53 грн, що вбачається із платіжного доручення № 198 від 21.08.2023.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 80 751,53 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 123, 126, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецрембуд" /, адреса - 65009, м. Одеса, вул. Посмітного, 2/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+" /, адреса - 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 111, e-mail: , / заборгованість за договором № 01/09/2021 від 01.09.2021 у розмірі 5 382 434,95 грн /п`ять мільйонів триста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири гривні 95 копійок/, з яких: 5 366 600,00 грн - основний борг; 11 468,35 грн - 3 % річних за період 27.07.2023 по 21.08.2023; 5 366,60 грн - пеня; та судовий збір у розмірі 80 751,53 грн /вісімдесят тисяч сімсот п`ятдесят одна гривня 53 копійки/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано - 01 квітня 2024 р.

Суддя Н.Д. Петренко