ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Справа № 906/1361/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: Красовський В.М.

відповідача: Бугайчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі №906/1361/23, ухвалене суддею Кудряшовою Ю.В. повний текст ухвали складений 22.01.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи"

до ОСОБА_1

про стягнення 460 295,92 грн.,

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі №906/1361/23 залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 року по справі №906/1361/23 про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн. і направити справу №906/1361/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Листом №906/1361/23/569/24 від 29.01.2024 р. матеріали справи №906/1361/23 витребувано з Господарського суду Житомирської області.

06.02.2024 на адресу Північно - західного апеляційного суду надійшли матеріали справи №906/1361/23 з Господарського суду Житомирської області.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі №906/1361/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.03.2024 р. о 10:00 год.

04.03.2024 р. через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 року у справі № 906/1361/23 про залишення без розгляду позовної заяви - залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 року у справі №906/1361/23 про залишення без розгляду позовної заяви - без змін. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

04.03.2024р. в системі "Електронний суд" сформовано клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 р. клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/1361/23 - задоволено.

08.03.2024 р. в системі "Електронний суд" сформовано клопотання представника ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 р. клопотання представника ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/1361/23 - задоволено.

14.03.2024 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" в системі "Електронний суд" сформовано клопотання про долучення доказів. В клопотанні просить долучити до матеріалів апеляційного провадження 906/1361/23 копію Постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 березня 2024 року, прийнятої у справі №906/1324/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» до ОСОБА_1 про стягнення 10 409 500 грн., та врахувати при розгляді апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "20" березня 2024 р. о 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2(ВКЗ).

У судовому засіданні 20.03.2024 представник ОСОБА_1 заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті апеляційної скарги. Вважає, що ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. постановлено з дотриманням норм чинного законодавства.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті апеляційної скарги. Вважає, що ухвала Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі №906/1361/23 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України, оскільки у адвоката Красовського В.М., уповноваженого Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Українські авіаційні системи" відсутні підстави для звернення до суду в інтересах ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи" в порядку ст.54 ГПК України про стягнення збитків завданих товариству його посадовою особою.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" вказує на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу та залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі пункту 2 частини першої ст. 226 ГПК України, суд першої інстанції послався на те, що подана позовна заява про стягнення збитків завданих товариству його посадовою особою, підписана адвокатом Красовським В.М. від імені товариства, а не одного з власників юридичної особи, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у адвоката Красовського В.М., як уповноваженого ТОВ НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ», підстав для звернення до суду в інтересах ТОВ НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ».

Тобто, за висновком суду першої інстанції, юридична особа не має права самостійно звернутися до суду із позовом про відшкодування збитків, заподіяних такій юридичній особі її посадовою особою, а таке право на звернення до суду мають виключно власники цієї юридичної особи.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитися, оскільки норми чинного законодавства не містять будь-яких обмежень щодо самостійного захисту власне самою юридичною особою (в особі уповноваженого на те законодавством та установчими документами органу, особи, в т.ч. представника) своїх порушених прав в господарському суді, зокрема, як в даному випадку шляхом ініціювання судового розгляду про стягнення завданих їй збитків, спричинених діями (бездіяльністю) її посадової особи, повноваження якої припинені.

В іншому випадку, такі ймовірні обмеження щодо законної можливості захисту своїх прав в судовому порядку, на що безпідставно послався суд першої інстанції, фактично призводять до незаконного обмеження щодо можливості самостійного здійснення юридичною особою (в особі відповідних органів, представника) своїх прав та виконання наданих законом і установчими документами повноважень, що відповідно суперечить конституційним засадам гарантованого права кожної особи на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав в суді.

Більше того, постановляючи ухвалу від 23 листопада 2023 року про продовження строку підготовчого провадження у даній справі та одночасно відмовляючи в ній в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, судом першої інстанції було вірно вказано те, що «норми даної статті (ст. 54 ГПК України), жодним чином не забороняють юридичній особі звернутися з позовом про відшкодування збитків з її посадової особи (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені»).

Натомість в подальшому, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу від 16.01.2024, в якій дійшов прямо протилежного висновку про те, що юридична особа не має права на самостійне звернення до суду за захистом своїх порушених прав, в даному випадку права на звернутися із позовом про відшкодування збитків, завданих товариству її посадовою особою, повноваження якої припинені.

Крім того, в обґрунтування прийнятого рішення про залишення позовної заяви без розгляду із тих підстав, що позов пред`явлено від імені самого товариства, а не одного з його власників, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду від 05.12.2023 у справі №917/178/23.

Водночас, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 05 грудня 2023 року по справі № 917/178/23 було викладено правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, в якому суд зазначив, що враховуючи положення пункту 12 частини 1 статті 20 та статті 54 Господарського процесуального кодексу України з позовом про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, може звернутися як власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, так і сама юридична особа.

Відтак, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду через наведені судом в ухвалі від 16.01.2024 обставини, прямо суперечать правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 05 грудня 2023 року по справі №917/178/23, а посилання суду першої інстанції на позицію Касаційного господарського суду, в якості обґрунтування для прийняття оскаржуваного рішення, є безпідставними.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги представник ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції, враховуючи норми чинного господарського законодавства України, дотримався норм процесуального права та врахував дійсні обставини справи №906/1361/23, чим дотримався норм матеріального права у повному обсязі, при цьому повно та всебічно дослідивши позовну заяву апелянта-позивача.

До того, ж суд першої інстанції правомірно послався на висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі ВС від 05.12.2023 у справі № 917/178/23 в частині належного заявника, який звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Касаційний господарський суд у складі ВС підтвердив той факт, що позовна заява була підписана директором, який одночасно і є власником товариства в тій справі, що не є порушенням п.12.ч.1 ст.20 ГПК України.

У справі № 906/1361/23 позивач має трьох учасників - власників ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), а також директора ( ОСОБА_4 ), який діє у відповідності до статуту.

Разом з тим, позовна заява у справі була підписана адвокатом Красовським В.М., а не власником (учасником) товариства, який діє на підставі Ордеру про надання правничої допомоги складеного на підставі договору на правничу допомогу, який підписаний Директором товариства, а не власником (учасником ) товариства - апелянта.

Воля власників (учасників) юридичної особи в частині звернення до суду взагалі відсутня. Хоча сам Відповідач - ОСОБА_1 є співвласником (учасником) апелянта-Позивача ТОВ НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» (37,9 % в статутному капіталі) і не вважає, що були завдані збитки товариству, так як існували на той час відповідні обставини, які детально описані у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, директор ТОВ НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» через адвоката самостійно звернувся із таким позовом до суду, без врахування інтересів власників всіх (учасників) товариства.

Саме тому, суд першої інстанції зробив вірний висновок в оскаржуваній ухвалі.

Тому, апеляційна вимога щодо скасування ухвали Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 року у справі № 906/1361/23 про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» до ОСОБА_1 про стягнення 460 295 грн. 92 коп. і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є безпідставною та необґрунтованою.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 460 295, 92 грн. збитків, завданих позивачу його посадовою особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач з моменту реєстрації ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи" і до 03.10.2022 перебував на посаді директора згаданого товариства. Внаслідок укладення відповідачем на власний розсуд від імені ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи" ряду договорів з юридичною особою - ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія", 100% статутного капіталу якого належить відповідачу, а згодом свідомого невиконання договірних зобов`язань та безпідставного невиконання покладених на відповідача Статутом обов`язків, позивачу завдано прямих негативних наслідків у вигляді завдання матеріальних збитків, зокрема стягнення штрафних санкцій в сумі 460 295,92 грн.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" про стягнення з ОСОБА_1 збитків в сумі 460 295,92 грн. підписана адвокатом Красовським Володимиром Миколайовичем.

Водночас, адвокат Красовський В.М. уповноважений Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи", що підтверджується копією ордеру АМ №1066560 від 09.10.2023 (а.с. 92).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України, оскільки у адвоката Красовського В.М., уповноваженого Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Українські авіаційні системи" відсутні підстави для звернення до суду в інтересах ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи".

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статтях 5, 7 та 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зазначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно статті 1 ГПК України цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами п.12 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Відповідно до ч.1 ст.54 ГПК України власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Згідно із ч. ч.2, 3 ст.54 ГПК України у разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів), який (які) подав (подали) позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі. До закінчення підготовчого засідання у справі інший співвласник (співвласники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) цієї юридичної особи має (мають) право приєднатися до поданого позову шляхом подання до суду відповідної заяви, після чого він (вони) набуває (набувають) таких самих процесуальних прав та обов`язків, як і власник (учасник, акціонер), який подав позов.

Частина статті 65 Господарського кодексу України встановлює, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Відповідно до частини 2 цієї статті Кодексу власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Стаття 89 Господарського кодексу України посадові особи несуть цивільно-правову, адміністративну, фінансову та кримінальну відповідальність за шкоду та збитки, завдані ними господарському товариству, у порядку та у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені ухвали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», яким запроваджено інститут похідних позовів.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 20 ГПК України справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Статтею 54 ГПК України встановлюється, що власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою. У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів), який (які) подав (подали) позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків в сумі 460 295,92 грн.

Позовна заява підписана адвокатом Красовським Володимиром Миколайовичем, який представляє Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" на підставі ордера АМ №1066560 від 09.10.2023.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами учасників товариства відповідно до протоколу №1 від 30.08.2018.

Згідно пункту 4.2.1.. Статуту учасниками Товариства є: ОСОБА_1 37,9% статутного капіталу, ОСОБА_2 37,9 % статутного капіталу, ОСОБА_3 24,2% статутного капіталу.

Згідно пункту 8.4.1 Статуту виконавчий орган товариства є одноосібним -директор.

Згідно пункту 8.4.5 Статуту директор, крім іншого, зобов`язаний ефективно управляти майном і фінансами товариства.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 був директором Товариства до звільнення з посади відповідно з рішенням загальних зборів учасників 03.10.2022.

З 04.10.2022 посаду директора Товариства обіймає ОСОБА_4 .

Позов обґрунтовано тим, що відповідач як керівник, діючи всупереч інтересам Товариства, вчиняв дії, які призвели до завдання збитків в сумі 460 295,02 грн.

Суд першої інстанції вважав, що позов подано з порушенням процесуальних норм, оскільки юрисдикція похідного позову визначена положеннями пункту 12 частини 1 статті 12, особливості участі у справі осіб, яким надано право звертатись з таким позовом визначено ст.54 ГПК України, а відтак суб`єктом звернення має бути не товариство, а власник (власники) товариства. Оскільки позивачем у справі є юридична особа, від імені якої діє представник адвокат Красовський В.М. , суд першої інстанції застосував положення п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України і залишив позов без розгляду.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, оскільки цей висновок ґрунтується на вірному застосуванні положень п.12 ч.1 ст.20, ст.54 ГПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

Апелянт посилається на положення ст.4, 45 ГПК України, у відповідності до якої юридичні особи мають право на звернення з позовами до господарського суду, можуть бути позивачами в господарському процесі. Апелянт вважає, що норми чинного законодавства не містять будь-яких обмежень щодо самостійного захисту самою юридичною особою (в особі уповноваженого представника) своїх порушених прав в господарському суді.

Разом з тим апелянт не приймає до уваги положення параграфу 1 глави 2 ГПК України, якою визначена предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів. Приймаючи до уваги предмет , підстави та суб`єктний склад позову, справа не відповідає вимогам ст.20 ГПК України ні в частині пункту 3 частини 1 статті 20 як справа з корпоративних відносин, ні в частині пункту 12 статті частини 1 статті 20 як похідний позов.

Справа не має необхідних ознак корпоративного спору, оскільки відповідачем заявлена фізична особа як посадова особа (колишня посадова особа), з підстав, які пов`язані із виконанням нею обов`язків директора товариства. Та обставина, що ОСОБА_1 одночасно є учасником товариства, не впливає на визначення юрисдикції, виходячи з предмету та підстав заявленого позову-відшкодування шкоди, заподіяної директором товариства. Одночасно з цим, справа не має ознак похідного позову, оскільки позов заявлено юридичною особою , а не її власниками. Відтак, вбачається невідповідність положенням ст.20 ГПК України щодо визначення суб`єктного складу учасників спору.

Посилання апелянта на висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2023 у справі №917/178/23 з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц, апеляційний суд вважає помилковим, з огляду на наступне.

Необхідною умовою застосування правових висновків Верховного Суду є подібність правовідносин у справі, що розглядається, відносинам у розглянутій Верховним Судом справі, у якій ці висновки сформульовані.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами, насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним та об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 .

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц досліджувала можливість учасника товариства від свого імені звертатися до суду з позовами з підстави вчинення товариством правочинів або інших дій чи бездіяльності за обставин неможливості звернення юридичної особи до суду в особі свого виконавчого органу. може бути підставою для такого звернення учасником від імені юридичної особи, а не від власного імені. В такому випадку позивачем є саме товариство, від імені якого звертається учасник з позовом.

У справі №917/178/23, на яку посилається апелянт, керівником і 100% власником позивача є одна і та ж особа, що є відмінною обставиною у порівнянні зі справою, яка розглядається. Саме виходячи з цієї встановленої обставини Верховний Суд зауважив, що у разі, якщо одна особа є одночасно і учасником товариства і його керівником, то її неможливо розглядати ізольовано лише з одного аспекту діяльності (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №905/1076/16). Верховний Суд, зважаючи на цю обставину, зауважив, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каваніллес від 28.10.1998»). Надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення від 08.12.2016 ЄСПЛ у справі ТОВ «Фріда» проти України).

На відміну від обставин у справі №917/178/23, на яку посилається апелянт, у справі № №906/1361/23, яка переглядається в суді апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" має трьох учасників - власників ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), кожен з яких може діяти як самостійний суб`єкт.

Твердження апелянта, що він діє як представник усіх власників не приймається до уваги, оскільки апеляційному суду не представлено доказів, які могли б свідчити про прийняття учасниками товариства відповідного рішення.

З огляду на обставини у справі №917/178/23, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини не є подібними до справи, яка розглядається, як за змістовим так і суб`єктним критеріями, а отже правові висновки, викладені у наведеній апелянтом справі, не враховуються апеляційним судом під час розгляду справи №906/1361/23.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку у адвоката Красовського В.М., представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українські авіаційні системи", відсутні підстави для звернення до суду в інтересах ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи" з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної товариству посадовою особою. Відтак Господарський суд Житомирської області дійшов висновку, що в даному випадку позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Залишення позову без розгляду з визначених судом підстав не позбавляє товариство здійснити захист своїх інтересів із дотриманням правил п.12 ч.1 ст.20, ст.54 ГПК України.

З наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам, які встановив, а у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику Європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування ухвали, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування ухвали суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни ухвали, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі №906/1361/23 - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Житомирської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1361/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "01" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.