РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2024Справа № 910/15130/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КІЧЕНЛАЙН" (вул. Осипова, буд. 37, офіс 552, Одеса, Одеська область, 65012, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" (вул. Велика Васильківська, 45, Київ, 03150, )

про стягнення 2 142 055, 30 грн,

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІЧЕНЛАЙН" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" (далі - відповідач) про стягнення 2 142 055, 30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №01.07.2021 від 01.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим і виникла вказана заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 01.11.2023.

01.11.2023 до канцелярії Господарського суду міста Києва відповідачем подано, клопотання про зупинення провадження по справі, клопотання про відкладення підготовчого засідання, відзив на позов. Поданий відзив мотивований тим, що строк оплати не настав, сторони умовами договору погодили відкладальну обставину - оплата протягом 14 днів з дати реалізації товару. Проте, вся партія товару продана не була, на думку відповідача поданий позов є передчасним. Жодних доказів передачі документів, передбачених п. 2.9. договору, матеріали справи не містять.

В судовому засіданні 01.11.2023 суд ухвалив задовольнити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкласти розгляд справи до 23.11.2023.

07.11.2023 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла заява про участь позивача у режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023.

13.11.2023 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій вказано, що факт наявної заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків. Доказів повернення позивачу не реалізованого товару матеріали справи не містять.

В судовому 23.11.2023 суд протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, продовжив строк підготовчого засідання, наступне судове засідання призначено на 14.12.2023.

Призначене на цю дату засідання було знято з розгляду у зв`язку з тривалою повітряною тривогою, розгляд справи було призначено на 20.12.2023.

04.12.2023 до канцелярії Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про участь у режимі відеоконференції.

05.12.2023 до канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 20.12.2023 судом ухвалено закрити підготовче провадження з призначенням розгляду по суті на 24.01.2024.

24.01.2024 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 24.01.2024 суд ухвалив задовольнити клопотання позивача про витребування доказів, додане до позову та повернути справу до стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання було призначене на 21.02.2024.

19.02.2024 до канцелярії суду надійшла відповідь на витребування ухвалою господарського суду від Державної податкової служби України.

21.02.2024 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 21.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.03.2024.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача в засідання суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 20.03.2024 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіченлайн» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі - покупець) укладено договір №01.07.2021, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця товари народного споживання, а саме електропобутові товари (побутові холодильники, морозильники, машини і прилади для механізації побутових робіт, побутові прилади для очищення, зволоження, кондиціювання повітря, електроосвітлювальну арматуру і електролампи, електронагрівальні прилади, провідникові вироби і т.д. і т.п.), телерадіотовари (електропрогравальну, звукозаписувальну апаратуру, апаратуру для відеозапису та відтворення зображення і звуку, носії для запису звуку, платівки, телевізійні приймачі, частини, вузли, а також деталі до них і т.д. і т.п.), комп`ютерну техніку (комп`ютерну техніку та її комплектуючі, носії інформації, очищаючі засоби), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Товар поставляється партіями. Номенклатура партії товару, його кількість і ціна встановлюються за погодженням сторін на підставі заявки покупця на поставку відповідної партії товару, і вказуються у розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, які є специфікацією у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України (п. 2.1. договору).

Згідно з умовами п. 2.2. та п. 2.3. договору покупець направляє постачальнику заявку із зазначенням номенклатури, кількості та очікуваного терміну поставки. Заявка на поставку відповідної партії товару може направлятися всіма доступними засобами зв`язку (телефоном (усна телефонограма), факсом, електронною поштою, поштовим зв`язком та ін.). Постачальник протягом 3-х (трьох) календарних днів з моменту отримання заявки виставляє покупцю рахунок-фактуру. Виставлення постачальником рахунку-фактури вважається підтриманням постачальником заявки покупця. Якщо дозволяють технічні можливості постачальника, рахунок-фактура повинен містити посилання на номер та дату цього договору. У разі, якщо протягом 3-х (трьох) календарних днів з моменту отримання заявки рахунок-фактура не виставлена, заявка вважається незатвердженою постачальником і не підлягає виконанню, при цьому ніяких штрафних санкцій до нього не застосовується. Протягом 7-ми календарних днів з моменту затвердження заявки покупця постачальник здійснює безпосередню поставку відповідно до документів і розпоряджень покупця. Рахунок-фактура направляється постачальником покупцеві факсом, електронною поштою, або іншими засобами зв`язку, які дозволяють покупцеві отримати письмовий документ (копію документа).

В п. 2.9. договору сторони погодили, що постачальник разом із товаром зобов`язується передати покупцеві наступні документи:

- оригінал рахунку-фактури із зазначенням товару, кількості, ціни за одиницю та вартості всієї партії товару. Рахунок-фактура, який виставляється постачальником, якщо дозволяють технічні можливості постачальника, повинен містити посилання на номер та дату укладення цього договору;

- товарно-транспортну накладну або інший рівнозначний транспортний документ;

- видаткову накладну (при розбіжностях у фактичній кількості прийнятого товару з кількістю товару, зазначеного у супровідній документації, невід`ємною частиною видаткової накладної є акт приймання товару, складений за формою, погодженою сторонами в додатку №1 до договору);

- копію декларації відповідності та/або сертифіката відповідності продукції вимогам технічних регламентів (по кожному найменуванню товару). При наступних поставках таких найменувань товару допускається надання додатків до товаросупровідних первинних документів, що містять відомості про реєстрацію декларації (реєстраційний номер, дата видачі, інформація про термін дії, орган видачі), паспорт якості, санітарно-гігієнічне свідоцтво, екологічні висновки, якщо такі документи потрібні до певного виду товару відповідно до законодавства України;

- інформацію про продукцію (гарантійний талон від виробника на кожну одиницю товару; інструкцію з експлуатації українською мовою на кожну одиницю товару; документи, які підтверджують якість товару та інші документи, необхідні відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що загальна ціна цього договору визначається, виходячи із вартості фактично поставленого постачальником покупцеві товару та складається із сум, зазначених у видаткових накладних, підписаних обома сторонами. Орієнтовна вартість товару за цим договором складає 50 000 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 8 333 333,33 грн.

Відповідно до п. 3.5. договору в редакції додаткової угоди, покупець оплачує кожну партію фактично прийнятого товару протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати поставки відповідної партії товару, але в кожному разі, не раніше дати отримання повного комплекту документів на товар (партію товару), зазначеного в п. 2.9. цього договору. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

Згідно із п. 7.4. договору за прострочення оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який оплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення, але не більше 20% від вартості поставленої партії товару.

Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 01.02.2022 (п. 9.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що у період дії договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 22 122 939,24 грн по видатковим накладним підписаними постачальником і покупцем. Як вказує позивач, частина видаткових накладних відсутні у позивача, оскільки не були повернуті покупцем постачальнику, проте, повністю оплачені покупцем.

У відповідь на запит суду Державна податкова служба України, листом повідомила, що згідно з даними інформаційних баз даних ДПС, відповідно до податкових декларацій з ПДВ і додатків 1 до них поданих ТОВ «Дієса» за грудень 2021, лютий серпень 2022 та січень 2023 відобразило в розділі 2 «Податковий кредит» додатку 1 до податкової декларації з ПДВ операції з придбання, відповідно до податкових накладних від ТОВ «Кіченлайн».

Отже, відповідач нарахував податковий кредит по податковим накладним, які позивач зареєстрував при відвантаженні товару відповідачу, це є доказом отримання відповідачем даного товару.

При цьому, відповідачем оплачено товар на суму 19 572 012,08 грн та повернуто постачальнику товар на суму 408 871,86 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача складає 2 142 055,30 грн (22 122 939,24 -408 871,86 - 19 572 012,08), що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків та не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

15.08.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію за вих. № 10 щодо сплати заборгованості у розмірі 2 142 055,30 грн, яка виникла за договором №01.07.2021 від 01.07.2021.

Згідно із поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №7902, відповідач цю претензію отримав 18.08.2023, проте відповіді не надав, заборгованість не погасив.

За таких обставин, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з ТзОВ «Дієса» борг у розмірі 2 142 055,30 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 01.07.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір №01.07.2021, відповідно до якого у період дії договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, проте, за вказаний товар відповідач не розрахувався в зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 2 142 055,30 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків та видатковими накладними.

Статтею 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, відповідно до п. 3.5. договору, викладеного в редакції додаткової угоди, покупець оплачує кожну партію фактично прийнятого товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки відповідної партії товару, але в кожному разі, не раніше дати отримання повного комплекту документів на товар (партію товару), зазначеного в п. 2.9. цього договору. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що строк оплати за поставлений товар не настав, та позивачем не передано повний пакет документів, передбачений п. 2.9. договору, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5.10. договору, у разі якщо протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару буде виявлена низька популярність, неконкурентноспроможність, неліквідність поставленого товару (у вказаний період товар не буде проданий) постачальник зобов`язується викупити такий товар у покупця за ціною його первісного продажу. Зобов`язання щодо викупу товару і постачальника виникають у момент отримання від покупця повідомлення про низьку популярність, неконкурентноспроможність, неліквідність поставленого товару.

Як вказувалося вище відповідачем було повернуто товар на суму 408 871,86 грн, ця сума була виключена з суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. У відповідача було достатньо часу на повідомлення про низьку популярність, неконкурентноспроможність, неліквідність поставленого товару на іншу частину товару. При цьому, матеріали справи не містять доказів повідомлення про низьку популярність, неконкурентноспроможність, неліквідність поставленого позивачем товару.

На підтвердження своїх доводів про ненадання позивачем документів, передбачених п. 2.9. договору, відповідачем не надано суду жодних доказів. Більше того, з матеріалів провадження вбачається, що ТзОВ «Дієса» прийняло поставлений товар згідно із видатковими накладними без будь-яких зауважень, а матеріали справи не містять претензій або вимог ТзОВ «Дієса» до позивача про надання документів, передбачених п. 2.9. договору.

При цьому, умовами Договору не вимагається будь-яке письмове оформлення факту передання покупцю документів за переліком, визначеним п.2.9. Договору.

Доказом відсутності будь-яких претензій та зауважень з боку відповідача щодо комплектності товару та документів, що мають бути надані разом з товаром, є саме підписані відповідачем без зауважень видаткові накладні.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 2 142 055,30 грн.

За таких обставин, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір за подання позову покладається на відповідача на підставі п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" (вул. Велика Васильківська, 45, Київ, 03150, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІЧЕНЛАЙН" (вул. Осипова, буд. 37, офіс 552, Одеса, Одеська область, 65012, ) 2 142 055 (два мільйони сто сорок дві тисячі п`ятдесят п`ять) грн 30 коп. основного боргу та 32 130 (тридцять дві тисячі сто тридцять) грн 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА