ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"01" квітня 2024 р.Справа № 922/1864/23
Господарський суд Харківської області у складі:
головуючий суддя Жигалкін І.П.
судді: Прохоров С.А. , Шарко Л.В.
розглянувши клопотання (вх. № 7130 від 14.03.2024) представника ФО ОСОБА_1 адвоката Квартенко О.Р. про визнання зловживанням процесуальними правами
по матеріалам справи
за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків
до 3 - я особа, яка не Товариства мисливців та рибалок "Лісівник", смт. Пересічне, Харківська обл. заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фізична особа ОСОБА_2 , смт. Пересічне
про визнання недійсним рішення
14 березня 2024 року до Господарського суду Харківської області надійшло клопотання (вх. № 7130 від 14.03.2024) представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Квартенко Олексія Романовича про визнання зловживанням процесуальними правами дії представника Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвоката Ганги Дмитра Григоровича щодо вчинення тиску на суд та застосування до представника Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвоката Ганги Дмитра Григоровича відповідні заходи щодо запобігання зловживанню процесуальними правами передбачені Господарсько процесуальним кодексом України.
У своєму клопотанні (вх. № 7130) заявник посилається на ті обставини, що 13 березня 2024 року Представником Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем було здійснено тиск на суд, зокрема під час проголошення своєї промови у судових дебатах, що на переконання заявника, суперечить основним засади господарського судочинства та містить ознаки зловживання процесуальними правами, що є неприпустимим. Крім того, представник Позивача (заявника) вказує, що в даному випадку, представником Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем було неодноразово подано безпідставні заяви про відвід судді по даній справі, які були розглянуті та залишені без задоволення у зв`язку з їх безпідставністю, однак представник не полишаючи наміру тиску на суд у своїй промові вкотре виразив свої здогадки щодо упередженості судової колегії, тим самим здійснивши тиск на суд , що в даному випадку є зловживанням процесуальними правами.
Дослідивши клопотання (вх. № 7130 від 14.03.2024) представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Квартенко Олексія Романовича про визнання зловживанням процесуальними правами дії представника Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвоката Ганги Дмитра Григоровича, суд дійшов до висновку про наступне.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: Жигалкін І.П. - головуючий суддя, судді - Прохоров С.А., Шарко Л.В. Колегія суддів постановила ухвалу від 15.09.2023 про призначення справи №922/1864/23 до розгляду у підготовчому засіданні на "12" жовтня 2023 р. о 12:30.
Так, оскільки склад суду змінився на підставі самовідводу судді Ємельянової О.О. про що було складено процесуальний документ - ухвала від 11.08.2023, а матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи, відповідно до ст. 32 ГПК України, заява вважається була задоволеною з підстав призначення автоматизованого розподілу.
Представник Відповідача вказував, що Позивач ОСОБА_1 є батьком суддів Господарського суду Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які працюють у одному трудовому колективі суду, разом із суддями, які розглядають дану справу, а отже у зв`язку із виконанням своїх суддівських обов`язків, судді Жигалкін І.П., Шарко Л.В., Прохоров С.А. постійно контактують з приводу різноманітних службових питань із суддями Погорєловою О.В. та Трофімовим І.В., внаслідок чого між ними сформувалися певні відносини, у тому числі і позаслужбові. Наявність службових та позаслужбових відносин суддів, що розглядають цю справу, з суддями/дітьми Позивача, які потенційно можуть впливати на суддю колегу, з метою отримання їх батьком-позивачем бажаного результату у справі № 922/1864/23 могла, на думку представника Відповідача, викликати обґрунтовані сумніви у неупередженості судді при розгляд справи, як у Відповідача, так і у будь-якого стороннього спостерігача. У представника Відповідача склалося враження, що судді Жигалкін І.П. та Прохоров С.А. мають власний інтерес у цій справі, і навмисно залишаються, для того аби добитися потрібного для Позивача результату, на прохання його дітей, суддів цього суду, оскільки судді не заявили самовідвід від розгляду даної справи.
При цьому у заяві про відвід представник заявника Ганги Дмитра було викладено суто особисту необґрунтовану думку, припущення та міркування, де він брав на себе прогнозування вирішення справи та делегував собі певні повноваження щодо тлумачення та спонукання суду до винесення рішення на користь певної сторони. Отже фактичною підставою для відводу на думку представника Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвокат Дмитра Ганги в поданій заяві від 12.10.2023 було визначено саме незгоду з позицією суду, надання своїх особистих висловлювань, характеристик в сторону суду (суддям), які дискредитують судові органи України та їх посадових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року N 1402-VIII судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Згідно з ч. 1, п. 1-3 ч. 2 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право. (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).
Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Таким чином, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Кожен учасник судового процесу має визначені чинним законодавством процесуальні права та обов`язки. Об`єктивний вияв реалізації права знаходить свій прояв виключно в активних діях. Під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи, що також впливає на права інших учасників судового процесу стосовно безперешкодного і своєчасного вирішення спору. Правова конструкція "зловживання правом" передбачає, насамперед, активні дії учасників судового процесу та їх представників, що знаходять свій прояв у здійсненні процесуальних дій чи поданні процесуальних документів.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
Адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом, а адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п. 1, 2 ч. 1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів. Згідно із положеннями статей 42, 44 Правил адвокатської етики представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.
Відповідно до ст. 7 Правил, у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.
Адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення вчинення правопорушень, або іншим чином умисно сприяти їх вчиненню його клієнтом або іншими особами.
Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
За вимогами ст. 11 Правил, що закріплює компетентність та добросовісність, зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва.
Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.
Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики (пункт 1 частина 1 стаття 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність")
Відповідно до статті 43 Правил адвокатської етики представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил, не виявляти неповаги до суду (суддів), поводитись гідно і коректно.
Згідно із частинами 3 та 4 статті 45 Правил адвокатської етики адвокат має поважати процесуальні права адвоката, що представляє іншу сторону, і не вдаватись до дій, які грубо порушують останні. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.
Суд наголошує, що послідовне бездоказове звинувачення суддів, що входять до складу суду, в упередженості та, фактично, у вчиненні злочину проти правосуддя, в умовах, коли доводи Відповідача неодноразово розглядалися судом та щодо відповідних заяв Відповідача були постановлені відповідні ухвали, далеко виходить за межі добросовісної та сумлінної поведінки адвоката в судовому процесі, про що адвокат, будучи фахівцем у сфері права, не може не знати.
Суд вважає неприпустимим залишати без реагування такого роду недобросовісні дії та спроби, представника Відповідача адвоката Ганги Дмитра, впливати на суд, перебираючи на себе функції суду та вчинення тиску на суд з метою схилити суд до ухвалення рішення, сприятливого для Відповідача.
Колегія суду звертає увагу, що існує чітка межа між свободою вираження думок і законною критикою, з одного боку, та неповагою й неправомірним тиском на судову владу - з іншого. Фізичні та юридичні особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади та авторитет правосуддя, а суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Вказані дії свідчать про намір перешкодити здійсненню колегії суддів у складі: головуючий суддя Жигалкін І.П., судді: Прохоров С.А., Шарко Л.В. своїх професійних обов`язків у справі, провадження в якій ще не закінчено, що є втручанням у здійснення правосуддя та підривають авторитет правосуддя.
Отже, нехтуючи нормами законів, щодо заборони здійснення впливу на суддів у будь-який спосіб, незалежно від форми їх прояву, що передбачено у статті 126 Конституції України, встановленими статтями 6 та 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів, адвокат Дмитро Ганга здійснював тиск на суд та намагався вплинути на процес розгляду справи, заявляючи відвід з підстав, які за своєю природою є некваліфікованими та які не відповідають нормам встановленим ст. 42 Правил адвокатської етики щодо дотримання адвокатом принципу законності у відносинах з судом та іншими учасниками судового провадження.
Так, судова колегія вважає за доцільне звернути увагу на висновки Вищої ради правосуддя, що викладених у рішенні дисциплінарної палати № 830/1дп/15-21 від 14 квітня 2021 року, де зазначила, що будь - які дії, спрямовані на перевірку наявності в діях судді ознак дисциплінарного проступку, окрім як безпідставного затягування або невжиття суддею заходів щодо її розгляду протягом строку, встановленого законом, можуть бути розцінені як тиск на суддю та втручання в здійснення правосуддя.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової влади надано відповідні роз`яснення, зокрема зазначено, що положення частини другої статті 126 Конституції України (254к/96-ВР) про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на судців у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судці.
Суд зазначає, що зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це на шкоду іншим особам з метою, яка не співпадає із завданням господарського процесу.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 у справі №905/945/18, від 16.10.2019 у справі №906/936/18 та від 06.05.2021 у справі №910/6116/20).
Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у статті 2 ГПК України (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави).
Варто зазначити, що процесуальний закон містить перелік того, що може вважатись зловживанням процесуальними правами, а саме:
подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.
Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.89 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Європейський суд з прав людини у справі "Красношапка проти України" зазначив, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно до п. 1, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.
Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Частинами першою - другою статті 246 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.
Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 246 Господарського процесуального кодексу України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Статтею 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.
Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.
З метою запобігання подальшим фактам прояву недобросовісності та спроб тиску нас суд під час здійснення адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3897 від 06.07.2021) своєї адвокатської діяльності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання (вх. № 7130 від 14.03.2024) представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Квартенко Олексія Романовича про визнання зловживанням процесуальними правами дії представника Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвоката Ганги Дмитра Григоровича та надіслати до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області цю окрему ухвалу для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
В силу приписів частини сьомої статті 246 ГПК України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Керуючись статтями 2, 3, 11, 13, 16, 43, 56, 234-235, 246, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд
Клопотання (вх. № 7130 від 14.03.2024) представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Квартенко Олексія Романовича про визнання зловживанням процесуальними правами дії представника Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" адвоката Ганги Дмитра Григоровича - задовольнити.
Про результати розгляду окремої ухвали суду від 01 квітня 2024 у справі №922/1864/23, повідомити Господарського суду Харківської області у двомісячний строк з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного Господарського суду в порядок і строки, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 01.04.2024.

Головуючий суддя Суддя Суддя Жигалкін І.П. Прохоров С.А. Шарко Л.В.