ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" квітня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/836/24

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали позовної заяви Національної служби здоров`я України до Комунального некомерційного підприємства «Ірпінський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ірпінської міської ради Київської області про стягнення 109 831,06грн,

ВСТАНОВИВ:

Національна служба здоров`я України (далі позивач, НСЗУ) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Ірпінський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ірпінської міської ради Київської області (далі відповідач, КНП «ІМЦПМСД» ІМР КО) про стягнення 109 831,06грн переплати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за результатами перерахунку вартості послуг, наданих за договором №0000-79Н5-М000 від 11.01.2020 послуг з медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій встановлено, що за таким договором відповідачу сплачено на 109 831,06грн більше, однак, відповідач не повернув переплачені грошові кошти на вимогу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що відповідна позовна заява подана без дотримання вимог законодавства, чинного на момент її подання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Разом з тим, подана заява не містить обґрунтованого розрахунку суми, що позивач просить стягнути з відповідача. Так, як зазначає у позовній заяві позивач, сума, яку він просить стягнути з відповідача, розраховується за наступним підходом: за кожен звітний період 2020 року здійснено співставлення фактично сплачених сум за звітний період та розрахованих відкоригованих сум за відповідні звітні періоди з урахуванням даних підстав для перерахунку; отримані різниці додано та отримано суму надміру сплачених коштів. Однак, сама позовна заява не містить розрахунку сум, що стягуються і включені до ціни позову; розрахунок не є додатком до позовної заяви. Окрім того у позовній заяві позивач не вказує: які саме звітні періоди ним взяті для розрахунку; які послуги надані відповідачем у відповідному періоді із зазначенням їх ціни та обсягу; які суми сплачені за відповідні послуги і коли, із зазначенням номерів та дат первинних документів; які послуги фактично не надані.

Слід зазначити, що стверджуючи про переплату за послуги за договором, позивач у порушення вимог ч.2 ст.164 ГПК України, не долучає доказів у підтвердження відповідних обставин здійснення оплати (переплати).

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Між тим, в силу ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як визначено ч.2 ст.80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У поданій позовній заяві не вказано, що відповідні докази (їх копії) докази оплати послуг не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Окрім того, відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, у поданій позовній заяві позивач не вказує, де знаходяться оригінали документів, які ним долучені до поданої позовної заяви у копіях.

Разом з тим, як визначено ч.5 ст.91 ГПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Недотримання вимог ст.ст.162,164,172 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання (з підтвердженням направлення відповідачу): обґрунтованого розрахунку суми основного боргу, що стягується, із зазначенням по кожному окремому звітному періоду інформації: які послуги надані відповідачем у відповідному періоді та коли із зазначенням їх ціни та обсягу, посиланням на первинні докази; які суми сплачені за відповідні послуги та коли, із зазначенням номерів та дат первинних документів; які послуги фактично не надані та яка їх вартість; інформації щодо знаходження оригіналів документів, які долучені до позовної заяви у копіях; доказів у підтвердження обставин, на які позивач посилається, однак, які не долучив до поданої позовної заяви (докази здійснення оплати/переплати).

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя А.Р. Ейвазова