ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01 квітня 2024 року м.Харків Справа № 913/164/24

Провадження №6/913/164/24

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши в порядку наказного провадження заяву стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001)

до боржника Фізичної особи-підприємця Слєпченко Андрія Валерійовича ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення 37 316 грн 90 коп.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Луганської області в порядку наказного провадження із заявою до боржника - Фізичної особи-підприємця Слєпченко Андрія Валерійовича , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором б/н від 01.04.2019 в загальному розмірі 37316 грн 90 коп., з яких: 29936 грн 06 коп. - заборгованість за кредитом; 6212 грн 97 коп.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1167 грн 87 коп. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; також просить стягнути сплачений судовий збір.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 01.04.2019 боржник підписав Заяву про надання кредиту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на умовах, які зазначені в заяві.

Стягувач вказує, що підписанням цієї заявки Клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднався до Умов та Правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ «КБ ПРИВАТБАНК» у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, цією Заявкою становлять кредитний договір між Банком та Клієнтом, примірник якого Клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Свої зобов`язання за договором стягувач виконав в повному обсязі, надавши Боржнику кредитний ліміт в розмірі 30000,00 грн. Боржник свої зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів та сплати відсотків, комісії, не виконав, що стало підставою для звернення до суду з метою захисту порушеного права Банку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Дослідивши матеріали наказного провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п.п.4, 5 ч. 2 ст.150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 ГПК України).

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.152 ГПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є встановлення судом, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Наведена підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності у нього права грошової вимоги та наявності порушення такого права.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, стягувач послався на п.3.2.6.1.4. Умов і Правил надання банківських послуг, згідно якого клієнт приєднується до договору шляхом підписання Заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» (далі - заявка) в Приват24 для бізнесу із використання кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП), що разом з цими Умовами та Правилами становлять кредитний договір.

Зазначене щодо складу документів визначеного сторонами, які становлять кредитний договір, також відповідає змісту положень, наведених безпосередньо в Заявці на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», копію якої долучено наразі банком.

Таким чином, кредитний договір, на підставі якого виникають грошові зобов`язання боржника перед банком, складається з наступних документів: Заяви на відкриття рахунку, анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», які мають бути підписані кваліфікованим електронним підписом клієнта, а також Умов і Правил надання банківських послуг у відповідній редакції, до яких останній приєднався.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До матеріалів справи заявником надано лише Заявку на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький».

Проте, заявник в порушення вказаних вимог не долучив ані Заяву на відкриття рахунку, ані анкету клієнта - Фізичної особи-підприємця Слєпченко Андрія Валерійовича , про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, ані редакцію Умов та Правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», до якої приєднався боржник, укладаючи кредитний договір.

Наразі виклад обставин щодо не підписання боржником вказаних вище документів (на які міститься посилання в процитованих заявником Умовах і Правилах надання банківських послуг, а також безпосередньо в долученій ним копії Заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький») та підстав їх не надання суду банком в заяві про видачу судового наказу не наведено.

Крім того, стягувач в заяві посилається на п.3.2.6.1.4 Умов та Правил, де вказано, що Клієнт приєднується до Договору шляхом підписання Заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» (далі Заявка) в Приват24 для бізнесу із використанням кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП), що разом з цими Умовам та Правилами становлять Кредитний договір. Клієнт Банку, який приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в Банку, приєднується до Послуги шляхом підписання Заявки в Приват24 для бізнесу із використанням КЕП. Приєднання до цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо встановлення Банком будь-якого розміру Кредитного ліміту, тоді як зміст п.3.2.6.1.4 Умов та Правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в Інтернеті за адресою https://privatbank.ua/terms не відповідає змісту редакції, на яку послався заявник в заяві про видачу судового наказу.

Також, в тексті заяви про видачу судового наказу АТ КБ «Приватбанк» посилається на пункти 3.2.6.1.4, 3.2.6.1.5., 3.2.6.1.7., 3.2.6.3.1., 3.2.6.3.5., 3.2.6.3.8., 3.2.6.2.3.10., Умов та правил надання банківських послуг, до яких за твердженням останнього приєднався боржник.

Разом з тим, долучений витяг з Умов та правил надання банківських послуг взагалі не містить пунктів, на які посилається стягувач, обґрунтовуючи заявлені вимоги.

За таких обставин, заявником не надано в повному обсязі Кредитний договір, на підставі якого стягується заборгованість.

Відсутність заяви на відкриття рахунку, анкети-заяви з доказами підписання з боку боржника, належної редакції Умов та правил, до якої приєднався клієнт (за відсутності в заяві про видачу судового наказу обґрунтованих пояснень зі сторони заявника щодо підстав не подання вказаних документів суду), унеможливлює прийняття судом лише Заявки на отримання послуг, як належного доказу на підтвердження укладання сторонами кредитного договору.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До матеріалів заяви долучено виписки по рахунках боржника. При цьому матеріали заяви не містять доказів в підтвердження формування заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, а саме формування дебетового сальдо на поточному рахунку боржника (суми грошових коштів, перерахованих банком на підставі розрахункових документів клієнта, з його поточного рахунку протягом операційного дня понад його залишок на поточному рахунку з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня); з долучених виписок не вбачається стан формування заборгованості за кредитом.

Також у суду виникли складнощі з перевіркою строку кредитування.

У долученій копії Заявки на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», яку боржник підписав 01.04.2019 (згідно даних роздруківки Онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису), визначено сторонами наступне: мінімальний розмір ліміту становить 10000 грн; максимальний розмір ліміту становить 100000 грн; розмір відсоткової ставки 30%; розмір щомісячної комісії - 0,5 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць, термін користування кредитом - 12 місяців.

Однак, у довідці про розміри встановлених кредитних лімітів такий період вказаний фактично з 01.04.2019 до 21.03.2022, а розрахунок заявленої заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії, наводиться фактично за період з 05.04.2019 по 16.02.2023, що вочевидь потребує додаткових пояснень та нормативного обґрунтування зі сторони заявника.

Наразі в поданих матеріалах відсутні докази продовження строку кредитування після 01.04.2020, зміни терміну користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заявником не дотримано вимоги ст.150 ГПК України - не надано всіх документів на підтвердження обставин, якими банк обґрунтовує заявлені вимоги, крім того, з поданої заяви не вбачається виникнення/порушення права вимоги заборгованості за відсотками та комісією за заявлений період з урахуванням погодженого сторонами 01.04.2019 терміну користування кредитом 12 місяців (адже належний виклад обставин та нормативне обґрунтування заявлених вимоги з цього питання наразі в заяві про видачу судового наказу не наведено), що є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно положень п.1, п.8 ч.1 ст.152 ГПК України.

.

Згідно положень ст.154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).

У зв`язку із відмовою у видачі судового наказу сплачений судовий збір у розмірі 242,24 грн покладається на заявника.

Суд роз`яснює стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153 ГПК України), або звернення в порядку спрощеного позовного провадження до суду із відповідним позовом до відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 152, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Слєпченко Андрія Валерійовича заборгованості за договором б/н від 01.04.2019 в загальному розмірі 37316 грн 90 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.04..2024 у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ