СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Харків Справа № 922/4731/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.

представників сторін:

позивача Бенеджук Л.О., в порядку самопредставництва, діє на підставі посвідчення №2662, посадової інструкції, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

відповідача Кириченко Л.В., адвокат за довіреністю 01/01/20-40/д від 03.01.2024 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м.Київ (вх.№333Х/2 від 05.02.2024)

на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 (повний текст складено 15.01.2024, суддя Суслова В.В.)

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ,

про стягнення 110 391,69 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Укрнафта про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові з кадастровим номером :08:014:0017 за період з 13.07.2021 по 28.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ПАТ Укрнафта з дати припинення договору оренди земельної ділянки та до часу звернення з позовною заявою, використовує вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :08:014:0017 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Укрнафта на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 110391,69 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові з кадастровим номером :08:014:0017 за період з 13.07.2021 по 28.02.2022. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Укрнафта на користь Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.08.2023 № 344690855 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 площею 0,1969 га за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1, припинено 13.07.2021.

Таким чином, у період з 13.07.2021 по 28.02.2022 відповідач використовував земельну ділянку під належним йому нерухомим майном за відсутності відповідного договору оренди з Харківською міською радою.

Перевіривши порядок нарахування позивачем безпідставно збережених коштів, що розрахований позивачем як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, місцевий господарський суд погодився із методом визначення позивачем розміру позовних вимог.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 13.07.2021 по 28.02.2022 становить 110 391,69 грн. Як наслідок, позов задоволено у повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство Укрнафта із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог; прийняти до розгляду клопотання про витребування доказів у справі №922/4731/23; стягнути з Харківської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства Укрнафта судові витрати; повідомити про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, у зв`язку з наміром представника апелянта взяти участь у судовому засіданні.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач вважає, що складання акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста не передбачено умовами договору оренди. Вважає, що такий акт був складений без участі самого відповідача, що порушує його законні права та інтереси. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №344690855 від 30.08.2023 (додана позивачем до позовної заяви), свідчить, що позивач в односторонньому порядку зареєстрував речове право ПАТ Укрнафта на земельну ділянку по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові та одразу ж припинив його 13.07.2021.

Відповідач звертає увагу суду, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що свідчать про припинення дії договору оренди саме 13.07.2021 та в порядку, передбаченому п. 35, 36, 37 або 38 Договору або Закону України Про оренду землі.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, а саме:

- судом не було встановлено та не надано належної оцінки щодо дати закінчення дії договору та доказам, що свідчили б про припинення його дії у вказану дату 13.07.2021;

- не враховано відсутність у матеріалах справи Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008 зі змінами, та прийнято рішення без належної правової оцінки такого доказу;

- судом не надано належної оцінки наявності доказів повернення земельної ділянки, оскільки в матеріалах справи відсутній Акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста, номер 265/21 від 25.06.2021, складений Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради;

- суд першої інстанції не надав належної оцінки та не зобов`язав відповідача надати докази, які стали підставою реєстрації припинення речового права ПАТ Укрнафта щодо земельної ділянки по просп. Гараріна, 191/1 у м. Харкові кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га.

В апеляційній скарзі, відповідач наголошує, що представником ПАТ Укрнафта до позивача направлявся адвокатський запит від 09.11.2023 № 33/АЗ-2023 з метою отримання від Харківської міської ради документів, які б свідчили, що договір оренди діяв у спірний період та документів, що підтверджують припинення дії такого договору оренди. Однак, Харківська міська рада під час розгляду справи відповіді не надала, а суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, прийняв рішення без дослідження відповідних доказів.

На думку відповідача, ним здійснено всі залежні дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, однак судом першої інстанції було винесено рішення у справі, у зв`язку з чим клопотання про витребування доказів не було подано відповідачем під час розгляду справи.

Апелянт також вважає, що отримуючи орендну плату, визначену умовами договору, позивач неправомірно звертається до суду з позовною заявою про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 110391,69 грн за користування земельною ділянкою по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові за період з 13.07.2021 по 28.02.2022.

Вважає, що зазначена позиція позивача спростовується Актом Державної податкової служби України Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ Укрнафта від 28.06.2023 №1357/Ж5/31-00-07-01-03-20/00135390 за період з 01.01.2017 по 30.09.2022. Вказаний Акт не містить порушень в частині нарахування та сплати орендної плати за землю, що знаходиться за адресою: м. Харків просп. Гагаріна, 191/1 (кадастровий номер :08:014:0017), що є доказом правомірності дій відповідача та безпідставності позовних вимог Харківської міської ради.

До апеляційної скарги скаржником додано копію відповіді на адвокатський запит, зі змісту якого вбачається про відсутність заборгованості та претензій до відповідача.

На думку відповідача, зазначене свідчить про відсутність заборгованості, у тому числі безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 110 391,69 грн за користування земельною ділянкою по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові за період з 13.07.2021 по 28.02.2022.

Також, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що позивачем не заперечується, що відповідач неодноразово звертався з клопотанням та листами про поновлення договору оренди землі, а саме, листом ПАТ Укрнафта від 04.04.2019 №4/49 про поновлення строком на двадцять п`ять років договору оренди земельної ділянки по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га); клопотанням про надання земельної ділянки в оренду від 23.06.2023 №01/01/12/01/03/15-167 строком на 49 років без зміни меж та цільового призначення земельної ділянки.

На думку відповідача, вказане свідчить, що ПАТ Укрнафта, сплачуючи своєчасно оренду за земельну ділянку керуючись договором оренди землі, з урахуванням підпункту ї) пункту 31 договору, який залишився поза увагою суду першої інстанції, неодноразово вчиняв відповідні дії задля продовження дії договору та здійснював всі заходи щодо укладання договору оренди земельної ділянки по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га). Однак, позивачем зазначені клопотання залишені без розгляду та не надано в місячний строк відповідні заперечення про продовження дії договору, що свідчить про поновлення його на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

На підставі вищевикладеного відповідач, вважає позовні вимоги позивача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 110 391,69 грн за користування земельною ділянкою по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові за період з 13.07.2021 по 28.02.2022 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

05.02.2024 відповідачем до суду апеляційної інстанції надано клопотання про витребування доказів (вх. №1776 від 05.02.2024).

Обґрунтовуючи клопотання, відповідач зазначає, що з метою захисту інтересів ПАТ Укрнафта представник відповідача адвокат Кириченко Л.В. 09.11.2023 звернувся до Харківської міської ради з адвокатським запитом №33/АЗ-2023, яким намагався отримати у позивача документи, які знаходяться виключно у розпорядженні позивача та можуть спростувати його правову позицію, викладену в позовній заяві; підтвердити той факт, що відповідач неодноразово звертався до позивача з клопотаннями про укладення та/або поновлення договору оренди землі; підтвердити, що договір оренди діяв у спірний період та документи, що підтверджують припинення дії такого договору оренди. Однак, Харківська міська рада під час розгляду справи відповіді не надала, а суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження та виніс необґрунтоване рішення без дослідження відповідних доказів.

Посилаючись на наведені доводи апелянт вважає, що вчинив всі заходи для отримання відповідних доказів, які не надано позивачем у визначений час та під час розгляду справи судом першої інстанції. У зв`язку з цим, скаржник зазначає, що змушений ініціювати витребування відповідних доказів судом апеляційної інстанції та просить суд на підставі ст.ст. 80-81, 91 ГПК України:

1. Витребувати інформацію про те, чи укладались між Харківською міською радою та ПАТ Укрнафта будь-які додаткові угоди до договору оренди землі від 20.07.2007, зареєстрованого 12.11.2007 за № 81;

2. Витребувати інформацію про те, чи складались між ПАТ Укрнафта та Харківською міською радою акти приймання-передачі (повернення) земельної ділянки по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га) з оренди. Повідомити чи викликали ПАТ Укрнафта для складання таких актів та надати докази у випадку, якщо ПАТ Укрнафта викликали.

3. Витребувати інформацію про те, чи надсилались Харківською міською радою на адресу ПАТ Укрнафта претензії або інші вимоги про сплату заборгованості за користуванням земельною ділянкою по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га) за період, починаючи з 20.07.2007 до сьогодні. Надати копії таких документів у випадку, якщо такі надсилались;

4. Зобов`язати Харківську міську раду надати належним чином засвідчені копії документів: усіх рішень Харківської міської ради, що приймались щодо земельної ділянки по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер:08:014:0017, загальною площею 0,1969 га), в тому числі, але не виключно, про передачу в оренду, про поновлення договору оренди, про розірвання договору оренди тощо; листування Харківської міської ради та ПАТ Укрнафта щодо земельних ділянок по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові, починаючи з 20.07.2007 до сьогодні; документів, що стали підставою реєстрації припинення речового права ПАТ Укрнафта щодо земельних ділянок по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га);

5. Зобов`язати Харківську міську раду надати Акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста, серія та номер 265/21 від 25.06.2021, видавник: Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради;

6. Зобов`язати Харківську міську раду надати Витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданий Департаментом реєстрації Харківської міської ради (індексний номер рішення: 59308830).

06.03.2024 через підсистему Електронний суд позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить залишити її без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Відзив обґрунтовує наступними доводами:

- доказом, що підтверджує припинення права оренди земельної ділянки відповідачем, є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2023 №344690855, дата закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 01.09.2011. Інше речове право припинено 13.07.2021. Підстава - Акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста, серія та номер 265/21, виданий 25.06.2021, складений Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради;

- відсутність в матеріалах справи Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі Положення № 41/08), висновків суду першої інстанції не спростовують. Вказане рішення оприлюднено в Єдиному міському реєстрі актів Харківської міської ради, міського голови та виконавчих органів ради, який є відкритим, загальнодоступним та безкоштовним. Рішенням Харківської міської ради є публічно доступним та розміщено у мережі Інтернет.

Щодо наявності підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, позивач зазначає, що строк, на який укладено договір оренди закінчився та інше речове право (оренда) було припинено. Отже, стверджувати про наявність договірних правовідносин між сторонами є помилковим.

На підставі цього вважає, що відповідач користується земельною ділянкою без достатніх на це правових підстав.

У своєму відзиві позивач заперечує і щодо доводів про поновлення договору оренди землі та зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 04.04.2019 на адресу міського голови надійшла заява начальника ВРНП по Харківській області ПАТ Укрнафта про поновлення договору оренди строком на 25 років. При цьому, зі змісту заяви вбачається, що остання не містить жодних додатків, в тому числі проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Як вбачається з матеріалів справи договір оренди земельної ділянки по проспекту Гагаріна,191/1 у м. Харкові укладено строком до 01.09.2011. В обґрунтування заперечень на позовну заяву представником відповідача не надано жодного доказу підтверджуючого, що відповідно до вимог ст. 33 Закону України Про оренду землі, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, до спливу строку дії договору оренди ПАТ Укрнафта зверталась на адресу позивача з повідомленням про поновленням строку дії договору оренди землі, а також направляло на адресу Харківської міської ради проект додаткової угоди.

Зазначає, що в матеріалах справи наявне клопотання ПАТ Укрнафта (надійшло на адресу Харківської міської ради 27.06.2023) про надання спірної земельної ділянки в оренду. При цьому, в самому клопотанні ПАТ Укрнафта звертає увагу на той факт, що термін дії договору закінчився 01.09.2011.

З урахуванням зазначеного позивач вважає, що доводи представника відповідача щодо поновлення договору оренди землі є помилковими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Щодо клопотання про витребування доказів, позивач зазначає, що представник відповідача був обізнаний про обґрунтування позовних вимог позивачем та обставини, на які посилався позивач під час розгляду справи судом першої інстанції. Клопотання про витребування доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялось. Обґрунтовуючи клопотання про витребування доказів представник відповідача зазначає, що Харківська міська рада не надала у визначений час докази за наслідками розгляду адвокатського запиту. Вказані твердження на думку позивача є помилковими.

Зазначає, що 11.12.2023 за вих. №8750/0/225-23 на адресу адвоката Кириченко Л.В. (вул. Кудрявська, 4-а, кім. 8, м. Київ, 04053) було надано відповідь на адвокатський запит №33/АЗ-2023 від 09.11.2023 стосовно надання інформації та копій документів, щодо договорів оренди землі, укладених між Харківською міською радою та ПАТ Укрнафта 20.08.2007, зареєстрований 12.11.2007 за № 81 та 09.10.2007, зареєстрований 11.12.2007 за №06. Лист з додатками було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, але було повернуто на адресу Харківської міської ради у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Аналогічним чином відповідь від 25.12.2023 № 9081/0/225-23 з додатками на 28 арк. була повернута на адресу Харківської міської ради у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Харківська міська рада вважає, що небажання представника відповідача отримувати відповідь на адвокатський запит засобами поштового зв`язку, не свідчить про неможливість самостійного отримання цього доказу відповідачем. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Враховуючи, що клопотання про витребування доказів було подано лише під час апеляційного перегляду справи, Харківська міська рада просить поновити строк для подання доказів, підтверджуючих надання відповіді на адвокатський запит.

У судове засідання 21.03.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача приєднався до судового засідання за допомогою засобів відеоконференцзв`язку.

У судовому засіданні 21.03.2024 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 14.11.2023 відкрито провадження у справі № 922/4731/23 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

29.11.2023 через систему Електронний суд представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив суд про звернення 09.11.2023 до Харківської міської ради із відповідним адвокатським запитом про надання інформації, що стосується орендних правовідносин сторін з приводу земельної ділянки по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га) за період, починаючи з 20.07.2007.

Також відповідач вважав у відзиві, що докази, які мали надатись на адвокатський запит, знаходяться виключно у розпорядженні позивача та можуть спростувати його позовні вимоги, а також підтвердити той факт, що відповідач неодноразово звертався до позивача з клопотанням про укладення та / або поновлення договору оренди землі, втім, позивач не розглядав вказані клопотання в порядку та на умовах, передбачених Земельним кодексом України.

Як повідомляв у відзиві представник відповідача, відповідь на адвокатський запит Харківська міська рада не надала, натомість листом від 20.11.2023 повідомила відповідача про продовження строку розгляду адвокатського запиту.

В клопотанні про витребування доказів, поданому до суду апеляційної інстанції, апелянт зазначає, що позивач під час розгляду справи у суді першої інстанції не надав документів на адвокатський запит, а суд першої інстанції розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, прийняв рішення без дослідження документів на адвокатський запит представника відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 21.03.2024 представник позивача повідомив, що засобами поштового зв`язку на адресу позивача та на електронну пошту адвоката, яка зазначена в адвокатському запиті від 09.11.2023, Харківською міською радою 11.12.2023 було направлено лист з додатками на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, який повернуто поштовим відділенням на адресу Харківської міської ради у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Аналогічним чином відповідь від 25.12.2023 № 9081/0/225-23 з додатками на 28 арк. була повернута на адресу Харківської міської ради у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Наведені доводи представник Харківської міської ради також підтверджував наданим на огляд суду апеляційної інстанції поштовим конвертом, яким лист позивача від 11.12.2023 повернуто АТ Укрпошта на адресу Харківської міської ради. Представник відповідача заперечував проти наведених доводів. Разом з цим, відповідачем не спростовано отримання відповіді позивача на електронну пошту адвоката.

Частинами 3-5 ст. 80 ГПК України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Право учасників справи подавати заяви та клопотання передбачено ст.42 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (ч. 4 ст. 81 ГПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.4 ст.74 ГПК України).

Таким чином, наведеними процесуальними нормами встановлено дії учасника судового процесу в разі неможливості подання до суду доказів, які він вважає є необхідними для розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у відзиві на позовну заяву повідомив суд про направлення адвокатського запиту від 09.11.2023 та зазначив, що докази, які відповідач вважав необхідними для розгляду справи, знаходяться у позивача і такі докази на адвокатський запит відповідача не надано.

Матеріали справи свідчать, що провадження у справі порушено 14.11.2023, ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2023 залишено без задоволення заяву представника Публічного акціонерного товариства Укрнафта із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. № 31459 від 16.11.2023), оскаржуване рішення прийнято судом 15.01.2024. Таким чином, в разі неотримання відповіді позивача на адвокатський запит під час розгляду справи, відповідач не був позбавлений права, навіть в разі розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України. Разом з цим, доказів звернення до місцевого господарського суду з клопотанням про витребування доказів, які, вважав відповідач, знаходяться виключно в розпорядженні Харківської міської ради, в порядку ст. 81 ГПК України відповідач не надав, з матеріалів справи та рішення суду першої інстанції вбачається, що інших заяв чи клопотань, окрім клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповідачем не подавалось.

За відсутності відповідного клопотання у місцевого господарського суду не було підстав для витребування у позивача відповідних доказів з власної ініціативи в силу ч. 4 ст.74 ГПК України. Наявні в матеріалах справи докази суд вважав достатніми для прийняття рішення у справі відповідно до вимог ст.236 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із нормою ст.269 ГПК України покладається саме на скаржника, а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність.

Відповідачем у клопотанні до суду апеляційної інстанції не надано доказів наявності об`єктивних та суб`єктивних обставин, що унеможливили звернення з відповідним клопотанням про витребування доказів до суду першої інстанції. Отже, не звернення до суду першої інстанції з таким клопотанням є суб`єктивними діями скаржника, а не об`єктивно існуючими обставинами, які не залежали від волі апелянта.

Враховуючи встановлені у справі обставини, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ПАТ Укрнафта про витребування доказів у справі на стадії її апеляційного перегляду.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31.08.2023 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Чайкою О.В. у порядку ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо додержання земельного законодавства при використанні земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017, яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1.

Обстеження здійснено з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2020 №НВ-020 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

За результатом комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 27.09.2006 №124/06 ВАТ Укрнафта надано в оренду земельну ділянку площею 0,1969 га за адресою: м.Харків, просп. Гагаріна, 191/1 для обслуговування стаціонарної АЗС строком до 01.09.2011.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ВАТ Укрнафта укладено договір оренди землі від 09.08.2007 б/н, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті україни по земельних ресурсахв Державному реєстрі земель від 12.11.2007 за №81, номер запису про інше речове право 43009975. Додаткові угоди до договору не укладались.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змінено організаційно-правову форму юридичної особи () з ВАТ Укрнафта на ПАТ Укрнафта.

Виїздом на місцевість встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :08:014:0017 площею 0,1969 га за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1 розташована нежитлова будівля літ. А-1, право власності на яку зареєстроване за ПАТ Укрнафта (АЗС).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.08.2023 № 344691288 право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 42.2 кв.м за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1 зареєстровано за Публічним акціонерним товариством Укрнафта () на підставі договору купівлі - продажу від 07.06.2004 № 4630.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.08.2023 № 344690855, на земельній ділянці з кадастровим номером :08:014:0017 площею 0,1969 га за адресою: м.Харків, просп. Гагаріна, 191/1 міститься запис про інше речове право - право оренди земельної ділянки. Договір оренди землі б/н від 20.08.2007 між Харківською міською радою та Відкритим акціонерним товариством Укрнафта. Дата укладення договору 12.11.2007, дата закінчення дії 01.09.2011. Орендодавець Харківська міська рада, орендар Відкрите акціонерне товариство Укрнафта. В оренду передано земельну ділянку загальною площею0,1969 га, у тому числі під забудовою 0,0050 га, інших угідь 0,1919 га; на земельній ділянці розміщено об`єкти нерухомого майна нежитлова будівля літ А-1.

Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2020 № НВ-020 площа земельної ділянки по просп. Гагаріна, 191/1 у м.Харкові з кадастровим номером :08:014:0017 складає 0,1969 га, сформована земельна ділянка 14.11.2007. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання земельної ділянки - для обслуговування стаціонарної АЗС.

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.08.2023 № 344690855, інше речове право припинено 13.07.2021, зазначена земельна ділянка повернута до земель запасу міста згідно Акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 25.06.2021 № 265/21.

Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано з 13.07.2021 за Харківською міською радою.

Таким чином, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 площею 0,1969 га за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1 з 12.11.2007 по 13.07.2021 було зареєстровано за ВАТ Укрнафта на підставі договору оренди землі від 20.08.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Укрнафта та Харківською міською радою, який припинив свою дію 01.09.2011.

Звертаючись до суду з позовом, Харківська міська рада зазначала, що на теперішній час ПАТ Укрнафта використовує вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :08:014:0017 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Крім того, у період з 13.07.2021 по 28.02.2022 ПАТ Укрнафта не сплачувало плату за користування земельною ділянкою по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти, у розмірі орендної плати у сумі 110 391,69 грн.

Позивач зазначав, що згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 17.08.2023 № 15216/5/20-40-04-02-12 ПАТ Укрнафта за земельну ділянку загальною площею 0,1969 га сплачено за 2021 рік - 203748,86 грн, за 2022 рік - 234123,74 грн орендної плати.

На підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна,191/1 у м. Харкові від 14.07.2020 № 4776, а також на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі Положення № 41 08), Харківською міською радою здійснено розрахунок розміру безпідставно збережених ПАТ Укрнафта коштів у розмірі орендної плати.

Зважаючи на вказані обставини, Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ПАТ Укрнафта про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 110 391,69 грн за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :08:014:0017 загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові за період з 13.07.2021 по 28.02.2022 на підставі ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги є предметом апеляційного оскарження.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом позову у даній справі є вимоги Харківської міської ради про стягнення з ПАТ Укрнафта безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою відповідачем без оформлення у спірний період правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою, що належить до комунальної власності.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України) суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 124, 125 ЗК України (в редакції на час укладення договору оренди) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України Про оренду землі визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 ПКУ).

Отже, Податковим кодексом України передбачено дві форми плати за землю: земельний податок або орендну плату.

В силу ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1. ст.14 ПК України).

Частиною другою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотримання орендної плати в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, у даному випадку обов`язок відповідача сплатити суму безпідставно збережених коштів виникає в силу самого користування ним спірною земельною ділянкою без сплати орендної плати, і не залежить від того чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції, відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі №922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташовано необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, постанови Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19, від 16.08.22 у справі № 922/2095/21).

Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2020 № НВ-020, земельна ділянка із кадастровим номером :08:014:0017 зареєстрована в державному земельному кадастрі 14.11.2007.

Датою державної реєстрації права власності за Харківською міською радою на земельну ділянку є 13.07.2021, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.08.2023 №344690855.

Отже, Харківська міська рада в особі територіальної громади міста Харкова є власником земельної ділянки, на якій розташовано належне відповідачу нерухоме майно.

За змістом ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 4 статті 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Як встановлено вище, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 42.2 кв.м за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1 зареєстроване за ПАТ Укрнафта на підставі договору купівлі - продажу від 07.06.2004 №4630.

Таким чином, з 07.06.2004 у відповідача виникло право власності на об`єкти нерухомості по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові.

Встановлені у справі обставини також свідчать, що на підставі рішення 5 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.09.2006 № 124/06 Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Харківською міською радою (орендодавцем) було надано ВАТ Укрнафта (орендарю) в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі транспорту, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна,191/1, про що сторонами укладено договір оренди землі б/н від 20.08.2007.

Договір оренди землі зареєстровано 12.11.2007 у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в Державному реєстрі земель за №81.

Відповідно до умов п. 8 договору, договір укладено строком до 01.09.2011 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що сторони дійшли згоди про поновлення чи продовження строку дії договору оренди землі б/н від 20.08.2007 у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, відповідач як покупець нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці, після закінчення 01.09.2011 дії договору оренди земельної ділянки від 20.08.2007,зокрема, у період з 13.07.2021 по 28.02.2022 фактично використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Наведеним підтверджується правомірність звернення позивача про стягнення з відповідача як власника нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, без правових підстав такого використання земельної ділянки, зокрема у період з 13.07.2021 по 28.02.2022.

При цьому, оскільки у відповідача відсутня правова підстава для набуття (збереження) спірної земельної ділянки, тому у Харківської міської ради правомірно виникло право на стягнення коштів в порядку ст. 1212 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 16 Закону України Про Державний земельний кадастр земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка станом на 14.11.2007 сформована як об`єкт цивільних прав, про що свідчить наданий позивачем до матеріалів справи витяг №НВ-020 від 05.08.2020 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :08:014:0017 площею 0,1969 га за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1 (форма власності комунальна) та витяг №4776 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.07.2020. Згідно витягу №4776 від 14.07.2020 нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 191/1 становить 3 155 272,00 грн.

Звертаючись до суду позивач обґрунтовував фактичний розмір недоотриманої орендної плати, визначений на підставі розрахунку, здійсненого Харківською міською радою з урахуванням даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна, 191/1 у м Харкові від 14.07.2020 № 4776, а також Положення про порядок визначення розміру орендної плати при укладенні договорів оренди землі в м. Харкові", затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 (із змінами та доповненнями).

Також під час розрахунку, позивачем враховано, що згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 17.08.2023 №15216/5/20-40-04-02-12, ПАТ Укрнафта сплачено за 2021 рік - 203748,86 грн, за 2022 рік - 224123,74 грн орендної плати.

З урахуванням наведеного, розмір орендної плати, яку повинно було сплачувати ПАТ Укрнафта за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :08:014:0017 загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові розраховано позивачем наступним чином:

- у 2021 році 31552,72 грн в місяць, що за період з 13.07.2021 по 31.12.2021 становить 177102,36 грн (розмір орендної плати за 5 місяців, 19 днів),

- у 2022 році 32972,59 грн в місяць, що за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 65945,18 грн (розмір орендної плати за 2 місці).

Розмір безпідставно збережених ПАТ Укрнафта коштів, розраховано позивачем як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, а саме:

177 102,36 грн - 95 301,89 грн = 81 800,47 грн (за період з 13.07.2021 по 31.12.2021);

65 945,18 грн 37 353,96 грн = 28 591,22 грн (за період з 01.01.2022 по 28.02.2022);

81 800,47 грн + 28 591,22 грн. = 110 391, 69 грн.

Дослідивши розрахунок позивача щодо суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території міста Харкова за період з 13.07.2021 по 28.02.2022, колегія суддів встановила, що він узгоджується з даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 загальною площею 0,1969 га по просп. Гагаріна, 191/1 у м Харкові від 14.07.2020 № 4776, а також відповідає вимогам «Положення про порядок визначення розміру орендної плати при укладенні договорів оренди землі в м.Харкові», затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 (із змінами та доповненнями).

Також дослідженням розрахунку встановлено, що під час його проведення, позивачем враховано дані листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 17.08.2023 № 15216/5/20-40-04-02-12. Тому суму безпідставно збережених коштів розраховано позивачем як різницю між розміром орендної плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету та фактично здійсненою відповідачем оплатою за користування земельною ділянкою у період з 13.07.2021 по 28.02.2022.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, колегія суддів погоджується з доводами Харківської міської ради та висновком суду першої інстанції про те, що сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 13.07.2021 по 28.02.2022 становить 110391,69 грн.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів спростування відповідачем наданого позивачем розрахунку недоотриманого доходу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують припинення права оренди ПАТ Укрнафта земельної ділянки кадастровий номер :08:014:0017, а також відсутній Акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста, серія та номер 265/21 від 25.06.2021, складений Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради.

Як зазначає скаржник, відповідно до підпункту ї) пункту 31 договору оренди, неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором. Враховуючи той факт, що ПАТ Укрнафта не повертало земельну ділянку, розташовану по просп. Гагаріна, 191/1 у м. Харкові, загальною площею 0,1969 га, кадастровий номер земельної ділянки :08:014:0017, за договором оренди та за відповідним Актом приймання-передачі (повернення) Харківській міській раді, відповідач продовжував користуватись земельною ділянкою та сплачувати плату за землю на умовах, передбачених договором оренди у відповідності з підпунктом ї) пункту 31 договору.

Також апелянт звертає увагу суду, що позивачем не заперечується, що відповідач неодноразово звертався з клопотанням та листами про поновлення договору оренди землі, а саме, листом ПАТ Укрнафта від 04.04.2019 №4/49 про поновлення строком на двадцять п`ять років договору оренди земельної ділянки по проспекту Гагаріна, 191/1 у м. Харкові (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га); клопотанням про надання земельної ділянки в оренду від 23.06.2023 №01/01/12/01/03/15-167 строком на 49 років без зміни меж та цільового призначення земельної ділянки. Однак, зазначає скаржник, позивачем клопотання відповідача залишені без розгляду та не надано в місячний строк відповідні заперечення про продовження дії договору, що, вважає апелянт, свідчить про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують припинення договору оренди земельної ділянки від 20.08.2007 з кадастровим номером :08:014:0017, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині припинення права оренди земельної ділянки, Харківською міською радою до матеріалів справи надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2023 № 344690855, з якої вбачається, що дата закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 01.09.2011. Інше речове право припинено 13.07.2021. Підстава - Акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста, номер 265/21, виданий 25.06.2021, видавник - Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради.

Таким чином, згідно даних Державного реєстру речових прав, датою закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:014:0017 зазначено 01.09.2011, дата припинення іншого речового права 13.07.2021.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» (в реакції на час укладення договору) договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно умов п. 8 договору оренди від 20.08.2007, договір укладено строком до 01.09.2011 року.

Умовами вказаного пункту також встановлено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Таким чином, умовами договору сторони визначили алгоритм дій в разі припинення строку дії договору.

Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається і сторонами не надано до суду доказів того, що на виконання умов договору від 20.08.2007, орендар, у встановлений договором строк, здійснив письмове повідомлення орендодавця про намір продовжити дію цього договору.

Стверджуючи про направлення до Харківської міської ради листів від 04.04.2019 №4/49 про поновлення строком на двадцять п`ять років договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :08:014:0017, загальною площею 0,1969 га), клопотання про надання земельної ділянки в оренду від 23.06.2023 №01/01/12/01/03/15-167 строком на 49 років, апелянт не зазначає, яким чином направлення таких листів підтверджують наявність договірних правовідносин сторін після закінчення строку дії договору оренди 01.09.2011, зважаючи на умови п. 8 договору.

Колегія суддів також враховує, що станом на час припинення 01.09.2011 договору оренди від 20.08.2011 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» було передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору

оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Разом з цим, доказів досягнення сторонами згоди щодо поновлення/продовження договору оренди землі від 20.07.2007, в тому числі укладення між сторонами додаткової угоди, наявність відмови або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі та оскарження відповідачем зволікання позивача в укладенні додаткової угоди з урахуванням вимог ст. 33 Закону України, після закінчення його дії 01.09.2011, сторонами до матеріалів справи не надано.

Оскільки строк, на який укладено договір оренди закінчився 01.09.2011, 13.07.2021 зареєстровано факт припинення іншого речового права, колегія суддів вважає про відсутність підстав для твердження про наявність договірних правовідносин між сторонами у період, визначений позивачем для стягнення безпідставно збережених коштів.

Скаржник також наголошує, що відповідач продовжував користуватись земельною ділянкою та сплачувати плату за землю на умовах, передбачених договором оренди у відповідності з підпунктом ї) пункту 31 договору оренди.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги Харківської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів розраховано позивачем з дати державної реєстрації припинення речового права договору оренди землі від 20.07.2007, а саме, з 13.07.2021. При цьому, як встановлено вище, під час здійснення розрахунку розміру безпідставно збережених коштів, позивачем враховано здійснену відповідачем сплату орендної плати у період 2021 та 2022 років, згідно податкових декларацій, які надані відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу.

Щодо відсутності в матеріалах справи Акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста від 25.06.2021 № 265/21, колегія суддів зазначає, що відсутність такого акта не спростовує дані щодо припинення 13.07.2021 речового права оренди, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було враховано Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 28.06.2023 №1357/Ж5/31-00-07-01-03-20/00135390, який складено Державною податковою службою України за період з 01.01.2017 по 30.09.2022 та який, зазначає апелянт, не містить порушень в частині нарахування та сплати орендної плати за землю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :08:014:0017).

Разом з цим, колегія суддів вважає, що складання такого акту не підтверджує наявність правових підстав використання земельної ділянки після припинення строку дії договору оренди від 20.08.2007 та у заявлений позивачем період стягнення безпідставно збережених коштів, а тому не може бути врахований під час розгляду справи як документ, яким спростовуються позовні вимоги Харківської міської ради.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008 зі змінами колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане Положення оприлюднено в Єдиному міському реєстрі актів Харківської міської ради, є відкритим та загальнодоступним за посиланням: http://kharkiv.rocks/reestr/657969.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 ГПК України)

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто необхідним є не надання доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 927/645/19.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, а також докази, надані сторонами на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 відсутні.

Згідно зі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Укрнафта без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 без змін.

Оскільки апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4731/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.04.2024

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко