СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

02 квітня 2024 року м. Харків Справа № 31/250пн

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Маріуполь (вх. №539 Д/2)

на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн (суддя Ушенко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ролім" м. Маріуполь

до 1. Маріупольської міської Ради м.Маріуполь

2. Приватного підприємства «Шрім», м. Маріуполь

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. ОСОБА_1 м.Маріуполь

2. Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполь

3. Маріупольського споживчого товариства «Азовкооперація» м.Маріуполь

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн в частині визнання за ТОВ "Ролим" права власності на нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_2, в розмірі 69,1 кв.м.

Також апелянт просить поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуваним рішення у справі №31/250пн порушено право власності апелянта на частину нежитлового приміщення. Просить надати апелянту розрахунок судового збору.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, з метою розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.02.2024, відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №31/250 пн; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи. Постановлено копію ухвали надіслати апелянту та Господарському суду Донецької області.

05.03.2024 Господарським судом Донецької області у справі №31/250пн постановлено ухвалу, якою встановлено, що в провадженні суду знаходилась справа №31/250пн за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ролім» до відповідачів: Маріупольської міської ради; Приватного підприємства «Шрім» за участю третіх осіб: ОСОБА_1 , Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації, Маріупольського споживчого товариства «Азовкооперація» про визнання права власності.

Рішенням Господарського суду Донецької області №31/250пн від 22.12.2010 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.

Суд виходив з того, що 04.03.2024 на адресу суду від Східного апеляційного господарського суду надійшов запит про направлення справи №31/250пн, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області №31/250пн від 22.12.2010.

У зв`язку з збройною агресією російської федерації проти України, матеріали справи №31/250пн в місті Донецьк є втраченими.

Згідно з ст. 357 Господарського процесуального кодексу України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 358 Господарського процесуального кодексу України втрачене судове провадження у справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Дотримуючись вимог ст. 357, 358 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку, що для направлення матеріалів справи №31/250пн, вона має бути відновленою.

Також у вказаній ухвалі повідомлено, що суд за власною ініціативою може відновити справу №31/250пн частково, лише в межах процесуальних документів доступних в програмі "Діловодство спеціалізованого суду" (ухвала від 02.02.2010 про прийняття справи до провадження, ухвали про відкладення розгляду справи від 09.02.2010, 02.03.2010, 16.03.2010, 29.03.2010, 14.04.2010, 28.04.2010, 20.05.2010, 08.06.2010, ухвала про зупинення провадження у справі від 23.06.2010, ухвала про поновлення провадження у справі від 23.11.2010, рішення від 22.12.2010).

З огляду на обмежену кількість документів (процесуальні документи), які може відновити суд, судова колегія вважала за необхідне надати сторонам час для направлення на адресу суду документів, які вони надавали впродовж розгляду справи №31/250пн.

У зв`язку з цим, ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.03.2024 у справі №31/250пн запропоновано сторонам у строк до 25.03.2024 надати суду в належних копіях документи, які надавалися сторонами у ході розгляду справи.

Зважаючи, що місцезнаходженням учасників справи є м. Маріуполь, територія якого є тимчасово окупованою, текст ухвали Господарського суду Донецької області від 05.03.2024 у справі №31/250пн розміщено на офіційному сайті «Судова влада України».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.03.2024 постановлено відновити частково справу №31/250пн в межах процесуальних документів доступних в програмі "Діловодство спеціалізованого суду".

28.03.2024 матеріали справи №31/250пн надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Дослідженням матеріалів справи №31/250пн судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи №31/250пн відновлено частково, а саме, лише в межах процесуальних документів доступних в програмі "Діловодство спеціалізованого суду".

Законом України «Про доступ до судових рішень» врегульовано відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (ч. 3 ст. 6 Закону) .

Зважаючи на відсутність у відновлених в матеріалах справи оскаржуваного рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн, судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги враховуються також дані Єдиного державного реєстру судових рішень.

Дослідивши матеріали відновленої справи, а також дані Єдиного державного реєстру судових рішень, колегією суддів встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн задоволено позов ТОВ „Ролім" до Маріупольської міської ради про визнання права власності та визнано за ТОВ „Ролім" (вул. Олімпійська,104, м. Маріуполь Донецької області 87550, ідентифікаційний код товариства: 30549552) право власності на нежитлові приміщення, а саме: Літ. Ю-1 (площею 21,3 кв.м.), Літ. Ю1-1 (площею 8,3 кв.м.), Літ. А8-1 (площею 9,7 кв.м.), Літ.9-1 (площею 4,9 кв.м.), Літ. А10-1 (площею 4,7 кв.м.), Літ. А11-1 (площею 23,0 кв.м.), Літ. И-1 (площею 85,4 кв.м.), Літ. К-1 (площею 10,0 кв.м.), Літ. Н-1 (площею 98,7 кв.м.), Літ. М-1 (площею 74,0 кв.м.), Літ. О-1 9площею 7,3 кв.м.), Літ. П1-1 (площею 6,4 кв.м.), Літ. П-1 (площею 7,9 кв.м.), Літ. А5-1 (площею 4,5 кв.м.), Літ. А-1 (площею 23,0 кв.м.), Літ. А1-1 (площею 138,6 кв.м.), Літ. А2-1 (площею 7,3 кв.м.), Літ. А7-1 (площею 6,8 кв.м.), Літ. А3-1 (площею 7,3 кв.м.), Літ. А6-1 (площею 6,3 кв.м.), Літ. А4-1 (площею 8,9 кв.м.), Літ. Е1-1 (площею 15,5 кв.м.), Літ. Е-1 (площею 9,1 кв.м.), Літ. Э-1 (площею 196,4 кв.м.), Літ. К1-1 (площею 10,4 кв.м.), Літ. У-1 (площею 44,4 кв.м.), Літ. Б-1 (площею 235,0 кв.м.), Літ. В-1 (площею 41,9 кв.м.), Літ. Д-1 (площею 27,1 кв.м.), Літ. Г-1 (площею 41,2 кв.м.), Літ. Щ-1 (площею 6,5 кв.м.), Літ. С-1 (площею 14,8 кв.м.), Літ. Р-1 (площею 10,0 кв.м.), Літ. Т-1 (площею 5,3 кв.м.), Літ. Ш-1 (площею 5,3 кв.м.), Літ. Х-1 (площею 12,0 кв.м.), Літ. Я-1 (площею 412,4 кв.м.), Літ. Е2-1 (площею 1190,1 кв.м.), Літ. Ф-1 (площею 9,1 кв.м.), Літ. Ф1-1 (площею 4,3 кв.м.), Літ. Ф2-1 (площею 6,6 кв.м.), Літ. З2-1 (площею 14,0 кв.м.), Літ. З-1 (площею 14,0 кв.м.), Літ. З1-1 (площею 14,0 кв.м.), Літ. Л-1 (площею 46,2 кв.м.), Літ. Ж-1 (площею 8,7 кв.м.), Літ. Ч-1 (площею 14,8 кв.м.), Літ. Ц-1 (площею 12,2 кв.м.)., які знаходяться на ринку „Олімпійський" за адресою: вул. Олімпійська,104, м. Маріуполь.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2008 рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн скасовано в частині визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „ Ролім" на нежитлові приміщення Літ А5-1 та Літ. Д-1 ( 27,1).

Справу в цій частині передано на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.07.2008 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство „Шрім" (87549 пр. Металургів, б.133,кв.31., м. Маріуполь Донецька область .) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою господарського суду від 09.10.2008 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполь.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2008 залучено в якості другого відповідача Приватне підприємство «Шрім» та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Маріупольське міське споживче товариство «Азовкооперація».

29.01.2009 Господарським судом Донецької області у справі №31/250пн прийнято рішення, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2009, позов Товариства з обмеженого відповідальністю «Ролім» м. Маріуполь про визнання права власності на об`єкти за Літ. Д-1 та Літ. А5- 1 задоволено.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ролім» (м.Маріуполь вул. Олімпійська, 104, код 30549552) право власності на нежитлові приміщення Літ. Д-1 площею 22, 2 кв.м., Літ. А5-1 площею 4,1 кв.м., які знаходяться на ринку «Олімпійський» за адресою: вул. Олімпійська, 104 м.Маріуполь.

Зі змісту рішення Господарського суду Донецької області від 29.01.2009 у справі №31/250пн вбачається, що під час нового розгляду справи ОСОБА_1 та Приватне підприємство «Шрім», яких було залучено до участі у справі, вважали, що рішення прийняте у даній справі зачіпає їх права, оскільки ОСОБА_1 належить право власності на будівлю по АДРЕСА_2 , зазначену під Літ Б-1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2003 року, до якого ТОВ «Ролім» самовільно прибудувало приміщення, яке значиться на плані під Літ Д-1, площею 27, 1 кв.м, а Приватному підприємству «Шрім» належить на праві власності приміщення А5-1, прийняте в експлуатацію комісією міськвиконком, як вважав представник підприємства.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.11.2009 скасовано вказані судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.12.2010, що набрало законної сили, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „Ролім" на нежитлові приміщення Літ. Д-1 площею 22,2кв.м., Літ. А5-1 площею 4,1кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідженням наведених у справі обставин встановлено, що Приватне підприємство «Шрім» у даній справі є другим відповідачем, а ОСОБА_1 у даній справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником ПП «Шрім» є ОСОБА_2 . Разом з цим в межах даної справи ОСОБА_2 має правовий статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 подано заяву (вх. №2980 від 28.02.2024), в якій вона зазначає себе як директора ПП «Шрім», але за змістом заяви, зазначає, що апеляційну скаргу подано саме від імені ОСОБА_1 .

Зважаючи на встановлені у справі обставини, судом з`ясовано, що апеляційну скаргу подано саме від імені ОСОБА_1 як третьою особою у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою апелянт зазначає, що рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн задоволено позовні вимоги ТОВ "Ролим" до Маріупольської міської ради та визнано право власності на самочинно збудовані приміщення по АДРЕСА_2 , в тому числі на приміщення під Літ. Б-1, площею 235,5 кв.м.

Скаржник повідомляє, що рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн оскаржувалось ПП «Шрім» в частині визнання за ТОВ «Ролим» права власності на нежитлове приміщення Літ. Д-1 (27,1 кв.м) та нежитлове приміщення Літ. А5-1. В частині визнання за ТОВ "Ролим" права власності на нежитлове приміщення Літ. Б-1 загальною площею 235,5 кв.м апелянтом не оскаржувалось, зважаючи на наявність у заявника (директора ОСОБА_1 ) зареєстрованого права власності на вказане спірне приміщення Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 .

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є власником 33/100 приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2 та без перешкод користувалась приміщенням Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 до початку війни. Натомість, після її виїзду з міста, приміщення було захоплено ТОВ «Ролим» і наразі приміщення Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 використовується ТОВ "Ролим" з посиланням на існування рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн.

У зв`язку з цим, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн в частині визнання права власності за ТОВ "Ролим" на нежитлове приміщення Літ. Б-1 (69,1 кв.м), розташоване у АДРЕСА_2 .

Апелянт також просить поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги та зазначає, що ОСОБА_1 не була стороною у справі №31/250пн під час прийняття Господарським судом Донецької області рішення від 22.11.2007 та залучена до розгляду справи пізніше.

Дослідивши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За змістом статей 55, 129 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Правила перегляду судових рішень в апеляційному провадженні визначені в главі 1 "Апеляційне провадження" розділу ІV "Перегляд судових рішень" чинного ГПК України.

Частина перша статті 254 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Предметом апеляційного оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі є рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн і апеляційна скарга подана ОСОБА_2 , яка зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення не була учасником справи, але була залучена до участі у справі пізніше.

Правила перегляду судових рішень в апеляційному порядку на час постановлення у 2007 році рішення суду першої інстанції у цій справі були визначені ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України в редакції, станом на час прийняття оскаржуваного рішення, сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 93 ГПК України в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення було встановлено, що апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Отже, прийняття і розгляд апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, було можливими лише з дотриманням приписів частини другої статті 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо поновлення строку подання скарги.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ГПК України).

Судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Наведена правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 54/239, а також у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №916/1240/17, від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г, від 18.04.2019 у справі № 921/555/17-г/14, від 21.06.2019 у справі № 904/4330/15, від 19.08.2019 у справі № 922/3016/17, від 11.09.2019 у справі № 910/15481/17, від 19.09.2019 у справі № 922/1775/16), від 01.11.2021 у справі №10/5026/290/2011.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення у справі №31/250пн прийнято Господарським судом Донецької області 22.11.2007 та 30.11.2007 опубліковано його повний текст в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Натомість, з апеляційною скаргою апелянт звернувся до Східного апеляційного господарського суду 20.02.2024, тобто майже через 17 років після прийняття оскаржуваного рішення, мотивуючи порушення строку на апеляційне оскарження тим, що він не був стороною у справі та його було залучено пізніше; судове рішення ним не оскаржувалось зважаючи на наявність у заявника зареєстрованого права власності на спірне приміщення Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 .

У частині 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У зазначеній нормі врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку. Тоді як строки оскарження судових рішень суду першої інстанції, ухвалених до 15.12.2017, врегульовані у ст. 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими на судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, керується, в тому числі, приписами ч. 2 ст. 261 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017). Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 ч. 2 ст.261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Такі висновки викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №54/239.

Як вбачається із матеріалів даної справи постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2008 рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі № 31/250пн було скасовано в частині визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „Ролім" на нежитлові приміщення Літ А5-1 та Літ. Д-1 ( 27,1).

Колегія суддів враховує, що судове рішення від 22.11.2007 у справі №31/250пн було оскаржено ПП «Шрім», керівником якого є ОСОБА_1 , та за наслідком касаційного перегляду справу № 31/250пн передано на розгляд Господарського суду Донецької області в частині визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „ Ролім" на нежитлові приміщення Літ А5-1 та Літ. Д-1 ( 27,1).

При цьому, під час нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.07.2008 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Отже, відсутні підстави для твердження, що ОСОБА_1 не було залучено до участі у справі №31/250пн. Як учасник провадження у справі вона не була позбавлена можливості на оскарження судового рішення в частині права власності на приміщенням Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 в разі незгоди із судовим рішенням в цій частині. Крім того, як вже зазначалось, зі змісту рішення Господарського суду Донецької області від 29.01.2009 у справі №31/250пн вбачається, що під час нового розгляду справи ОСОБА_1 та Приватне підприємство «Шрім», яких було залучено до участі у справі, вважали, що рішення прийняте у даній справі зачіпає їх права з посиланням на те, що ОСОБА_1 належить право власності на будівлю по АДРЕСА_2 під Літ Б-1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Як встановлено в ході розгляду справи, справа неодноразово розглядалась судами різних інстанцій. Апелянт приймав участь у розгляді даної справи, оскаржував процесуальні рішення, тобто був обізнаний як із предметом позовних вимог, так і з процесуальними рішеннями у справі.

Разом з цим, скаржником не наведено, які саме об`єктивно непереборні обставини унеможливили звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн до 20.02.2024 як після залучення ОСОБА_1 до участі у справі 31.07.2008, так і в подальшому під час розгляду справи.

Отже, доказів наявності обставин непереборної сили, які стали підставою пропуску строку на апеляційне оскарження, про що йдеться у п.2 ч.2 ст. 261 ГПК України, апелянтом не надано і судом не встановлено.

З огляду на викладене, апелянтом не доведено наявності обставин, передбачених п. п. 1,2 ч.2 ст.261 Господарського процесуального кодексу України.

Встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 ч. 2 ст.261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Такі висновки викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 54/239.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 261 Господарського процесуального кодексу України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 119, 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (з доданими до неї матеріалами) повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток апелянту: апеляційна скарга з додатками на 16 арк. та поштовий конверт.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко