РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.04.2024Справа № 910/18656/23
Господарський суд міста Києва у складі Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання внести зміни до особового рахунку.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" з вимогою про зобов`язання відповідача внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 31 031,28 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.12.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

27.12.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачу було відомо про нараховані і списані з його особового рахунку кошти, проте представник вантажовласника не з`явився на станцію Здолбунів, не підписав вказаних накопичувальних карток та не висловив своїх заперечень, зауважень чи застережень щодо нарахованих платежів; всі акти загальної форми, на підставі яких складені накопичувальні картки, підписано уповноваженим представником позивача без зауважень; позивачем не надано доказів того, що він висловлював свою незгоду із нарахуваннями, які включені в електронні накопичувальні картки, яка у встановленому порядку була направлена йому на узгодження відповідно до вимог п. 2.2. Технології формування та обробки електронних відомостей плати за користування вагонами ф. ГУ-46, відомостей плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу ф. ГУ-46а та накопичувальних карток ф. ФДУ-92; залізницею дотримано встановлений договором час на узгодження накопичувальних карток, а позивач, маючи на узгодженні платіжні документи, впродовж більше двох діб не вчиняв жодних дій щодо нього.

28.12.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якій проти викладених відповідачем у відзиві обставинах заперечував.

03.01.2024 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких не погодився із доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 між позивачем (замовником) та відповідачем (перевізником) був укладений договір № 43-41564379/2020-001 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі також - послуг) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.5. договору, договір є публічним, за яким залізниця бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється Залізницею як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com з накладенням кваліфікованого електронного підпису (п. 1.6 договору).

29.09.2023 АТ "Укрзалізниця" було оприлюднено нову редакцію договору про надання послуг перевезення вантажів, яка введена в дію 01.10.2023.

Згідно з п. 1.4 вказаного договору надання послуг може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до пункту 2.3.3 договору, перевізник відкриває для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоює замовнику код вантажовідправника / вантажоодержувача. Надані коди зазначаються перевізником в Інформаційному повідомлені про укладення договору в порядку, визначеному в п. 1.9. договору.

На виконання вказаних положень позивачу відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № 2829531.

Пунктом 2.3.4 договору передбачено, що перевізник веде облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надає замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням замовника за цінами встановленими в додатку 1-1 до договору.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця". Оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділі 15 договору.

Також відповідно до п. 2.1.4 договору на замовника покладено обов`язок сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором із сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п. 4.4 договору по мірі виконання перевезень та надання послуг залізницею в особовому рахунку відображаються використання перевізником коштів за добу для оплати.

Згідно з п. 4.5 договору, щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі також - щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу.

Як стверджує позивач, АТ "Укрзалізниця" сформувала та направила йому Перелік № 20231102, ознайомившись з якими позивач встановив, що на підставі накопичувальної картки № 31101147 станції Здолбудів нараховано та списано з особового рахунку збір за зберігання вантажу у вагонах на 31 031,28 грн. з ПДВ більше належного.

Відповідно до статті 908 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України) перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про залізничний транспорт" розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

За статтею 62 Статуту порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику (пункт 2.6. Правил розрахунків перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644).

Пункт 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644 (далі - Правила зберігання вантажів), встановлює, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах), у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо), при цьому термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці - з моменту затримки.

Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Тарифне керівництво № 1), затверджений наказом Мінтрансу України від 15 листопада 1999 року № 551, у пункті 2 розділу 2 встановлює розміри зборів за зберігання вантажів. Отже, збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами.

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання вантажів за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, незалежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми. Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

Як передбачено статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року № 334 (далі - Правила складання актів), при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113).

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу, і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами; один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала (пункту 3 Правил складання актів).

Згідно з пунктом 3 Правил користування вагонами та контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номер.

Отже, з огляду на положення пункту 9 Правил зберігання вантажів й також виходячи з приписів пунктів 1, 3 Правил складання актів, пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами, статті 129 Статуту, належним та допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з додатком № 6 до Правил користування вагонами і контейнерами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року в справі № 904/5743/16.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до Переліку № 20231102, на підставі Накопичувальної картки № 31101147 Залізницею з особового рахунку Товариства списано збір за зберігання у сумі 72 225,60 грн. з ПДВ.

Актом загальної форми ГУ-23 № 3515 здійснено нарахування збору за зберігання 332 т протягом 4 діб (рядок № 1) у вагонах №№ 95448478, 95647129, 95452009, 95395588, 95539052. Відомостей про наявність затримки завантажених вагонів в очікувані оформлення перевезення, причини та тривалість такої затримки вказаний акт не містить.

Водночас, згідно Акту загальної форми ГУ-23 № 3477 (про початок затримки) вбачається, що затримка цих вагонів розпочалась о 16:52 год. 29.10.2023.

Акт про закінчення затримки вагонів Залізницею не складено.

Із відомостей інформаційних систем Залізниці - АРМ вантажовідправника вбачається, що вказані вагони прийняті Залізницею до перевезення о 17:20 год. 30.10.2023 згідно перевізного документу № 35701408.

Отже затримка вагонів тривала з 16:52 год. 29.10.2023 до 17:20 год. 30.10.2023 або 27 год. 28 хв.

Згідно з абз 11 п. 2.1 Розділу III Збірника тарифів у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до п. 5.1 Розділу II Збірника тарифів при визначені розміру зборів здійснюється округлення до 0,1. Кількість діб зберігання, за які нараховується збір за зберігання, визначається діленням часу затримки на 24 години. При цьому, кількість календарних діб не враховується.

Сформованість та сталість такого підходу підтверджується Роз`ясненням Державної адміністрації залізничного транспорту України № ЦМ-8/888 від 05.08.2013, Роз`ясненням AT "Укрзалізниця" № ЦМ-15/180 від 21.05.2019, постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі 910/768/21, а також корелюється з практикою Вищого господарського суду України, висвітленою ще у постанові від 04.03.2008 у справі № 12/85/07 (ЄДРСР № 1449366).

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317 затверджено Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Згідно з п. 19 Коефіцієнтів до тарифів, плат та зборів, що вказані в розділах II і III Збірника тарифів, підлягає застосуванню коефіцієнт 5,139.

Таким чином, збір за зберігання у вказаних вагонах становить 13 6498,20 грн. без ПДВ (332 т х 2 доби х 4 грн./т х 5,139).

Тому, нараховуючи збір за зберігання вантажу у вагонах №№ 95448478, 95647129, 95452009, 95395588, 95539052 Залізницею суму до списання завищено на 16 379,04 грн. з ПДВ (27 298,40-13 649,20).

Також Актом загальної форми ГУ-23 № 3515 здійснено нарахування збору за зберігання 334 т протягом 4 діб (рядок № 2) у вагонах №№ 95681672, 95798104,954451688, 95539359, 95325775. Відомостей про наявність затримки завантажених вагонів в очікувані оформлення перевезення, причини та тривалість такої затримки вказаний акт не містить.

Водночас, згідно Акту загальної форми ГУ-23 № 3887 (про початок затримки) вбачається, що затримка завантаженого вагону № 95681672 розпочалась о 03:04 год. 30.10.2023.

Проте згідно Акта загальної форми ГУ-23 № 3453 (про початок затримки) вбачається, що затримка завантажених вагонів №№ 95798104. 95451688, 95539359, 95325775 розпочалась о 16:54 год. 28.10.2023. Актів про закінчення затримки вагонів у порушення правил Залізницею не складено.

Водночас, із відомостей інформаційних систем Залізниці - АРМ Вантажовідправника вбачається, що вказані вагони прийняті Залізницею до перевезення о 17:20 год. 30.10.2023 згідно перевізного документа № 35701861.

Отже, збір за зберігання вантажу у вагоні № 95681672 підлягає розрахунку за період з 03:04 год. 30.10.2023 до 17:20 год. 30.10.2023 або 14 год. 16 хв. що становить 1 добу.

Натомість у вагонах 95798104, 95451688, 95539359, 95325775 з 16:54 год. 28.10.2023 до 17:20 год. 30.10.2023 або 48 год. 26 хв. що становить 3 доби.

Отже, збір за зберігання у вагоні № 95681672 має становити 1 315,60 грн. без ПДВ (64 т х 4 грн./т х 5,139) без ПДВ.

У вагонах №№ 95798104, 95451688, 95539359, 95325775 маса становить 334 т - 64 т = 270 т, а тому: 270 т х 3 доби х 4 грн./т х 5,139 = 16 650,40 гри без ПДВ.

Разом: 1 315,60 грн. + 16 650,40 грн. = 17 966.00 грн.

Таким чином, нараховуючи збір за зберігання вантажу у вагонах №№ 95681672, 95798104, 95451688, 95539359, 95325775 Залізницею суму до списання завищено на 11 396,16 грн. з ПДВ (27 462,80 грн. - 17 966,00 грн. + ПДВ).

Також згідно Акта загальної форми ГУ-23 № 3515 здійснено нарахування збору за зберігання 132 т протягом 2 діб (рядок № 3) у вагонах №№ 95543872, 95677928.

Як зазначалось вище, відомостей про наявність затримки завантажених вагонів в очікувані оформлення перевезення, причини та тривалість такої затримки вказаний акт не містить.

Разом з цим, згідно Акта загальної форми ГУ-23 № 3479 (про початок затримки) вбачається, що затримка цих вагонів розпочалась о 18:01 год. 29.10.2023.

Актів про закінчення затримки вагонів у порушення правил Залізницею не складено.

Водночас, із відомостей власних інформаційних систем Залізниці - АРМ Вантажовідправника вбачається, що вказані вагони прийняті Залізницею до перевезення о 17:20 год. 30.10.2023 згідно перевізного документа № 35701861.

Отже, збір за зберігання вантажу у цих вагонах підлягає розрахунку за період з 18:01 год. 29.10.2023 до 17:20 год. 30.10.2023 або 23 год. 19 хв. що становить 1 добу.

Отже, збір за зберігання мас становити:

2 713,40 гри без ПДВ (132 т х 4 грн/т х 5,139).

Таким чином, нараховуючи збір за зберігання вантажу у вагонах №№ 95543872, 95677928, Залізницею суму до списання завищено на 3 256.08 гри з ПДВ (5 426,80 грн. - 2 713,40 грн. + ПДВ).

Враховуючи вищевказане відповідачем суму до списання завищено загалом на 31 031,28 грн. з ПДВ (16 379,04 грн. + 11 396,16 грн. + 3 256,08 грн.).

Разом з цим, нарахування збору за зберігання вантажу у зв`язку із затримкою в очікуванні оформлення перевезення презюмується обов`язок доведення факту наявності такої затримки. Оскільки Залізницею безпідставно нарахований збір за зберігання у розмірі 31 031,28 грн. з ПДВ, то останні підлягають поверненню позивачу.

У той же час суд вважає за необхідне наголосити, що відповідач, заперечуючи проти заявленого позову, помилково вважає, що позивач оспорює факт списання з особового рахунку коштів, тоді як спір у справі виник через безпідставність нарахування плати за зберігання вантажів у вагонах.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 5 ГПК України та абзацу 12 частини 2 статті 16 ЦК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до пункту 7.1. договору усі спірні питання з виконання договору вирішуються шляхом переговорів, а у випадку недосягнення домовленості - у претензійно-позовному порядку.

Згідно з пунктом 7.4. договору належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки судом встановлено необґрунтованість нарахування та списання Залізницею вищезазначених зборів за зберігання вантажу в загальному розмірі 31 031,28 грн., і остання в добровільному порядку не внесла відповідних змін до особового рахунку позивача, суд на підставі вищезазначених приписів законодавства та умов договору дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літ. А, 3-й поверх, код 41564379) № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 31 031 (тридцять одна тисяча тридцять одна) грн. 28 коп.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літ. А, 3-й поверх, код 41564379) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак