ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/79/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу № 909/79/24 за позовом Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до фізичної особи-підприємця Решітник Наталі Павлівни про стягнення 13 108,99 грн.

Суть спору.

Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 13 108,99 грн, з яких: 9927,02 грн - основний борг, 545,61 грн - три проценти річних, 2636,36 грн - інфляційні втрати.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати вартості послуг за постачання теплової енергії до нежитлового приміщення (крамниця промтоварів "Тандем" на вул. Незалежності, 81 в м. Івано-Франківськ), за період з 01.12.2021 по 01.08.2022.

З огляду на прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем, згідно з ст. 625 ЦК України, нараховано до стягнення з відповідача три проценти річних та інфляційні втрати, за період з 01.12.21 по 30.11.2023.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 для розгляду справи № 909/79/24 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.02.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/79/24; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив учасникам справи строки на подання суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, а також обґрунтованого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав сторонам згідно вимог ст. 120, 242 ГПК України: позивачу - шляхом направлення її в електронній формі до електронного кабінету позивача; відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки у відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет.

Вручення позивачу зазначеної вище ухвали підтверджується довідкою про доставку електронного листа, відповідно до якої електронна копія ухвали суду від 02.02.2024 по справі № 909/79/24 надіслана Державному міському підприємству "Івано-Франківськтеплокомуненерго" в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 02.02.2024 о 15:13.

Копія ухвали суду ухвали суду від 02.02.2024 вручена відповідачу - 15.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№ відправлення 06 000 846 458 23).

20.02.2024 до суду від фізичної особи-підприємця Решітник Наталі Павлівни надійшло клопотання (вх. № 2890/24) в якому відповідач просить суд надати їй можливість ознайомитися з матеріалами справи.

ФОП Решітник Наталя Павлівна, 20.02.2024, ознайомилася з матеріалами справи, про що розписалася на звороті поданого клопотання.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" є юридичною особою та створене з метою здійснення в інтересах Івано-Франківської міської територіальної громади діяльності щодо надання якісних послуг фізичним і юридичним особам із централізованого теплопостачання та централізованого постачання гарячої води.

Предметом діяльності Підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії тощо. Тобто, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", позивач є виконавцем комунальної послуги.

Житловий будинок по вул. Незалежності, 81, до 01.08.2022 (включно), був під`єднаний до зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання/постачання гарячої води) ДМП "ІФТКЕ" та забезпечувався тепловою енергією, що надавалася підприємством.

02.08.2022 зазначений вище будинок, від`єднано від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання/постачання гарячої води), про що складено відповідний Акт (а.с. 19).

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, у період з 01.12.2021 до 01.08.2022, ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" забезпечувало тепловою енергією житловий будинок по вулиці Незалежності, 81.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 355462475; дата, час формування: 22.11.2023 15:01:36), нежитлове приміщення (реєстраційний номер майна: 2235186; тип майна: крамниця промтоварів; адреса нерухомого майна: Івано-Франківська обл, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 81), зареєстроване за Решітник Н.П. (форма власності: приватна; частка власності: 1/1) на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.08.2012.

Позивач стверджує, що зазначене вище нежитлове приміщення розміщене в межах стін житлового будинку по вул. Незалежності, 81.

Згідно приписів п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлового-комунальні послуги" споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, на відповідній правовій підставі, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

За наведеного, відповідач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону

Надання житлово-комунальних послуг (до якої належить послуга з постачання теплової енергії) здійснються виключно на договірних засадах.

Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про житлового-комунальні послуги" передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, зокрема 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно; 2) колективний договір; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, за кожним видом комунальних послуг.

Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлового-комунальні послуги" встановлено відповідні виключення з моделі правовідносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг, а саме, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлового-комунальні послуги", договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше непередбачено законом (ч.7 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг (абз.2 п.3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Форма типового індивідуального договору на послугу з постачання теплової енергії що є публічним договором приєднання затверджена постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.08.2021.

Співвласники приміщень житлового будинку на вул. Незалежності, 81, який був підключений до мереж централізованого опалення, до 31.10.2021 не визначилися з моделлю договірних відносин з ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", а тому, 01.11.2021 на офіційному веб-сайті: http://tke.if.ua/ опублікувано індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання для усіх власників/співвласників житлових та нежитлових приміщень, які розміщені у будівлях підключених до мереж централізованого опалення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлового-комунальні послуги" публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

За наведених обставин та правових норм "Договір на послугу з постачання теплової енергії" (далі - Договір, індивідуальний договір) є укладеним з 01.12.2021 та обов`язковим до виконання для усіх власників/співвласників житлових та нежитлових приміщень, які розміщені у будівлях підключених до мереж централізованого опалення.

З 1 грудня 2021 року нарахування за надані послуги з постачання теплової енергії проводиться відповідно до:

- Закону України "Про житлового-комунальні послуги" від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі - Закон);

- Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (далі - Закон про облік);

- Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі - Правила);

- Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.

Згідно з п.5 ч.2 ст.10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання для споживачів", приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Методикою, встановлено визначення обсягу теплової енергії, витраченого на опалення місць загального користування (далі - МЗК) та допоміжних приміщень будівлі. Зокрема, методикою передбачено що частину теплової енергії спожитої будинком розподіляється між усіма приміщеннями в межах зовнішніх стін житлового будинку.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358 внесено зміни у Методику і визначено додаткове поняття - "загальнобудинкові потреби на опалення".

Відповідно до абз. 4 та 5 частини 2 розділу І Методики роз`яснено поняття загальнобудинкові потреби опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення будівлі, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. До місць загального користування відносять загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.

Загальнобудинкові потреби на опалення визначено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку.

Оплата за опалення місць загального користування - це не додатковий вид оплати, а частина теплової енергії, яка облікована загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії. У вартість плати за опалення місць загального користування входять витрати теплової енергії у внутрішньобудинкових системах опалення.

Позивач до 01 серпня 2021 постачав теплову енергію власникам приміщень житлового будинку на вул. Незалежності, 81.

У позовній заяві позивачем зазначено, що для ідентифікації споживача виконавцем комунальної послуги - ДМП "ІФТКЕ" застосовується внутрішня ідентифікація абонентського номера споживача, в даному випадку Споживачу присвоєно номер договору 853, який вказується в розрахунках заборгованості, рахунках-фактурах, актах виконаних робіт, тощо.

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період: грудень 2021 року - листопад 2023 року включно, що підтверджується розрахунком заборгованості оплати за теплоенергію ФОП Решітник Н.П. (№ угоди 853.0) перед ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" на загальну суму 9927,02 грн.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", на виконання постанови КМУ №808 від 21.08.2019 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами", наказом ДМП "ІФТКЕ" від 01.12.2021 "Про затвердження плати за абонентське обслуговування" (а.с. 18) встановлено ввести в дію з 1 грудня 2021 року плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам приміщення яких розміщені у багатоквартирних будинках, що становлять 10,7 грн/міс (з ПДВ) за послугу з постачання теплової енергії та 12,62 грн/міс (з ПДВ) за послугу з постачання теплової енергії за наявності приладів обліку.

Даний житловий будинок було обладнано комерційним приладом обліку Ultraheat № 69235058 згідно якого проводилось нарахування за спожите тепло. Акт прийняття в експлуатацію вузла обліку теплової енергії у будинках житлового фонду від 28.10.21 р. наявний в матеріалах справи (а.с. 20).

Згідно з розрахунком позивача, споживання теплової енергії нежитлового приміщення площею 90,5 м. кв, за адресою вул. незалежності, 81, ФО Решітник Н.П. таке:

- грудень 2021 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,21864; тариф грн/Гкал - 6625,17; грн - 1448,53; плата за абонентське обслуговування, грн - ; всього, грн - 1448,53;

- січень 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,218550; тариф грн/Гкал - 9675,89; грн - 2114,67; плата за абонентське обслуговування, грн - 10,7; всього, грн - 2125,37;

- лютий 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,278700; тариф грн/Гкал - 9675,89; грн - 2696,67; плата за абонентське обслуговування, грн - 10,7; всього, грн - 2707,37;

- березень 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,309640; тариф грн/Гкал - 9675,89; грн - 2996,04; плата за абонентське обслуговування, грн - 10,7; всього, грн - 3006,74;

- квітень 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,061420; тариф грн/Гкал - 9675,89; грн - 594,29; плата за абонентське обслуговування, грн - 10,7; всього, грн - 604,99;

- травень 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,000000; тариф грн/Гкал - 0,00; грн - 0,00; плата за абонентське обслуговування, грн - 10,7; всього, грн - 10,70;

- червень 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,000000; тариф грн/Гкал - 0,00; грн - 0,00; плата за абонентське обслуговування, грн - 10,7; всього, грн - 10,70;

- липень 2022 р.; загальнобудинкові потреби: Гкал - 0,000000; тариф грн/Гкал - 0,00; грн - 0,00; плата за абонентське обслуговування, грн - 12,62; всього, грн - 12,62.

Разом 9927,02 грн.

У відповідача, як власника нежитлового приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 81, у період з грудня 2021 року по липень 2022 року виникло зобов`язання здійснювати оплату загальнобудинкових потреб на опалення розрахованих ДМП "ІФТКЕ" відповідно до вимог Методики.

Згідно з п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 33 Договору визначено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається у паперовій формі.

Рахунки-фактури на оплату за надані послуги по теплопостачанню позивачем надавалися відповідачу своєчасно, на паперовому носії, в тому числі шляхом направлення рекомендованим листом відповідно до реєстру рахунків та актів виконаних робіт за грудень 2021 року, трек відправлення АТ "Укрпошта" 798.

Копії реєстрів рахунків та актів виконаних робіт за період грудень 2021 року - липень 2022 року наявні в матеріалах справи.

Рахунки на оплату наданих послуг містять детальну інформацію щодо здійсненого нарахування (а.с. 25-28).

Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з п. 3 ч. 41 Договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 55 Договору встановлено, що припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданої послуги з постачання теплової енергії, виникла заборгованість в сумі 9927,02 грн перед позивачем за Договором, що є порушенням майнових прав та інтересів останнього.

З метою досудового врегулювання спору, 05.07.2023, позивачем направлено на адресу відповідача претензію на суму 9927,02 грн (вих. № 06/733 від 27.06.2023) про оплату заборгованості за поставлену теплову енергію, в термін до 20.07.2023.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Ураховуючи, що відповідачем заборгованість не погашено, позивач звернувся з позовом до суду.

Внаслідок укладення 01.12.2021 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії між сторонами відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Статтями 633, 634 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, а договором приєднання, в свою чергу, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 525 та частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву проти позову не подав, проти задоволення позовних вимог іншим чином не заперечував.

Заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 9927,02 грн на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем.

Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості вартості послуг за постачання теплової енергії в сумі 9927,02 грн, за період з 01.12.2021 по 01.08.2022, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до матеріалів справи, заборгованість за договором про надання послуг замовником (відповідачем) своєчасно не сплачена, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

За порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу, за період з 01.12.2021 до 30.11.2023, три проценти річних в сумі 545,61 грн та 2636,36 грн інфляційних втрат.

Згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, з огляду на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, нарахування позивачем трьох процентів річних та інфляційних втрат є правомірним.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних нарахувань.

При перевірці правильності нарахування позивачем трьох процентів річних та інфляційних втрат судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивач неправильно визначив період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Пунктом 34 Договору встановлено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За наведеного, граничним строком оплати за грудень місяць 2021 року є 31.01.2022 (останній день місяця, що настає за розрахунковим періодом).

Відтак, прострочення виконання грошового зобов`язання за грудень місяць 2021 року починається з 01.02.2022.

Суд звертає увагу позивача, що в рахунку-фактурі № 476 від 11.01.2022. Оплата за надані послуги по теплопостачанню за 12 місяць 2021 р. Згідно угоди № 853.0 (а.с. 25) зазначено: "Довідково!!! До оплати на 01.01.2022 - 1448,53 ".

Натомість, на вартість теплової енергії - 1448,53 грн, спожитої у грудні 2021 року, позивач нараховує три проценти річних та інфляційні втрати за період прострочення з 01.12.21 по 31.12.2021, тобто, за розрахунковий період.

Аналогічні помилки в розрахунках інфляційних втрат та 3% річних позивач допустив і щодо інших розрахункових періодів.

Суд здійснив розрахунок трьох процентів річних (розрахунок здійснено за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення), виходячи з таких даних:

- з 01.02.2022 до 28.02.2022 (сума боргу 1448,53 грн); 28 (кількість днів у періоді): 3, 33 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.03.2022 до 31.03.2022 (сума боргу 3573,90 грн); 31 (кількість днів у періоді): 9,11 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.04.2022 до 30.04.2022 (сума боргу 6281,27 грн); 30 (кількість днів у періоді): 15,49 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.05.2022 до 31.05.2022 (сума боргу 9288,01 грн); 31 (кількість днів у періоді): 23,67 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.06.2022 до 30.06.2022 (сума боргу 9893,00 грн); 30 (кількість днів у періоді): 24,39 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.07.2022 до 31.07.2022 (сума боргу 9903,70 грн); 31 (кількість днів у періоді): 25,23 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.08.2022 до 31.08.2022 (сума боргу 9914,40 грн); 31 (кількість днів у періоді): 25,26 грн (сума трьох відсотків річних);

- з 01.09.2022 до 30.11.2023 (сума боргу 9927,02 грн); 456 (кількість днів у періоді): 372,06 грн (сума трьох відсотків річних).

Всього: 498,54 грн.

Відтак, за розрахунком суду, належні до стягнення три проценти річних становлять - 498,54 грн; в частині позову про стягнення трьох процентів річних в сумі 47,07 грн слід відмовити.

Суд здійснив розрахунок інфляційних витрат, виходячи з таких даних:

- з 01.02.2022 до 28.02.2022 (період); сума боргу 1448,53 грн; індекс інфляції 101,60; 23,18 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.03.2022 до 31.03.2022 (період); сума боргу 3573,90 грн; індекс інфляції 104,50; 160,83 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.04.2022 до 30.04.2022 (період); сума боргу 6281,27 грн; індекс інфляції 103,10; 194,72 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.05.2022 до 31.05.2022 (період); сума боргу 9288,01 грн; індекс інфляції 102,70; 250,78 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.06.2022 до 30.06.2022 (період); сума боргу 9893,00 грн; індекс інфляції 103,10; 306,68 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.07.2022 до 31.07.2022 (період); сума боргу 9903,70 грн; індекс інфляції 100,70; 69,33 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.08.2022 до 31.08.2022 (період); сума боргу 9914,40 грн; індекс інфляції 101,10; 109,06 грн (інфляційне збільшення);

- з 01.09.2022 до 30.11.2023 (період); сума боргу 9927,02 грн; 1044,89 грн (інфляційне збільшення).

Всього: 2159,47 грн.

Відтак, за розрахунком суду, належні до стягнення інфляційні витрати становлять - 2159,47 грн; в частині позову про стягнення інфляційних витрат в сумі 476,89 грн слід відмовити.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго".

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1254 від 09 січня 2024 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, в сумі 12 585,03 грн, судовий збір в сумі 2906,88 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача, тобто пропорційно сумі задоволених вимог (12 585,03 / 13 108,99 = 0,96, або 96%; 3028 · 0,96 = 2906,88), а судовий збір в сумі 121,12 грн покласти на позивача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 75, 86, 123, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до фізичної особи-підприємця Решітник Наталі Павлівни про стягнення 13 108,99 грн задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Решітник Наталі Павлівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (76007, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Б. Хмельницького, буд. 59А, ідентифікаційний код юридичної особи: 03346058) 9927 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 02 коп. основного боргу, 498 (чотириста дев`яносто вісім) грн 54 коп. трьох процентів річних, 2159 (дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн 47 коп. інфляційних втрат та 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн 88 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в частині позову про стягнення трьох процентів річних в сумі 47,07 грн та інфляційних втрат в сумі 476,89 грн.

Судовий збір в сумі 121,12 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк