ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.04.2024 Справа №905/119/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», м.Добропілля Донецької області

про стягнення штрафу у розмірі 189920,00грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», м. Добропілля Донецької області про стягнення штрафу у розмірі 189920,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем маси вантажу у вагоні №56339989 за залізничною накладною №48533293, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 189920,00грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.307 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав до суду копію залізничної накладної №48533293, копії заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлення про укладення договору від 01.07.2020, Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020, оригінал комерційного акту №450003/188 від 05.06.2023, копію комерційного акту №450003/188/46 від 05.06.2023, актів загальної форми №2537т від 05.06.2023, №439 від 05.06.2023, №468 від 21.06.2023, виписки з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, витягів з технічних паспортів ваг, наказу №12 від 05.01.2023, посадових та робочих інструкцій.

З дотриманням приписів статті 6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/119/24 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 06.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/119/24. Справу №905/119/24 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

22.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заява з запереченнями проти розгляду справи №905/119/24 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2024 у задоволенні заяви з запереченнями Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», м.Добропілля Донецької області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відмовлено.

04.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява, за змістом якої останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом шестимісячного строку позовної давності, передбаченого п. 5 ст. 315 Господарського кодексу України та ст. 137 Статуту залізниць України.

06.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву про застосування строку позовної давності (відповідь на відзив). Свою позицію представник позивача обґрунтовує тим, що строк позовної давності збільшено на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізним транспортом, до якого приєднався відповідач. Також представник позивача посилається на зупинення перебігу строку позовної давності у зв`язку з воєнним станом.

12.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності. У своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що відсутні підстави під час обчислення позовної давності згідно з п. 7.3 договору, оскільки нарахування штрафу здійснено на підставі Статуту залізниць України, а умови договору не передбачають застосування такого штрафу. Вказує, що дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2023 у справі №915/317/22. Також представник відповідача вказує, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, що введення воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

13.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких останній вказує на безпідставність посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 22.09.2023 у справі №915/317/22.

У встановлений судом строк клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» (далі відповідач, замовник) на підставі заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення з АТ «Українська залізниця» Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №36028628/2020-001 від 20.03.2020 та повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-36028628/2020-001 від 01.07.2020, уклало з Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі позивач, перевізник) договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір).

Договір є публічним, відповідно до ст. 634 ЦК України, повний текст якого оприлюднено за посиланням - http://uz-cargo.com.

До матеріалів справи долучено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 в редакції, оприлюдненій 30.05.2023, введено в дію 01.06.2023.

Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.4. Договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. (п.1.5. Договору).

Відповідно до п. 1.6. Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

За п. 1.7. останнього Договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору.

У п.7.3. Договору встановлено, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

04.06.2023 зі станції Добропілля Донецької залізниці Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» на станцію Добротвор Львівської області на підставі залізничної накладної №48533293 направило вантаж вугілля кам`яне марки г-газовий, навалом.

Під час оформлення залізничної накладної відправник визначив масу вантажу у вагоні №56339989 у розмірі 68700кг.

Відповідно до розділів 26 та 28 залізничної накладної №48533293 маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №147 СВ 150000В/2 (вантажовідправника).

Правильність внесених відомостей до вказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідних накладних.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

До матеріалів справи надано акт загальної форми ГУ-23 №439 від 05.06.2023.

На підставі акту загальної форми ГУ-23 №439 від 05.06.2023 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023, в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» якого зазначено, що 06.06.2023 проводилось контрольне зважування вагону №56339989, що прибув за відправкою, вказаною на звороті цього акту. За документом значиться вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газове. Вугілля кам`яне марки Г(Г2) 0-200», насипом, в твердому стані, навантаження на рівні бортів, маркування трьома паралельними борознами вздовж довжини вагона, вага брутто не вказана, тара 22200кг, вага нетто 68700кг. При переваженні вагону в статичному режимі в присутності ДС Іванова С.Б., АРВ Кузьміч Т.І., агента комерційного ОСОБА_1 , на справних вагонних вагах 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол, заводський №032, що пройшли держповірку 14.03.2023, виявилось вага брутто 93700кг, тара за документом 22200кг, вага нетто 71500кг, що більше ваги, вказаної в документі на 2800кг, понад вантажопідйомність вагона на 2500кг. Навантаження вантажу нерівномірне, на рівні та вище бортів на 10см, маркування із застосуванням катку, трьома повздовжніми борознами вздовж довжини вагону. Поглиблень немає, маркування не порушене. Торцеві двері та розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному стані вагон справний. Вагон затриманий для відвантаження надлишку вантажу. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

Комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023 підписали начальник станції Іванов С.Б., агент з розшуку вантажу ОСОБА_2 , агент комерційний Здор Ю.Ю.

Зважування вагону здійснено на 150тн тензометричних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, заводський №032) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 26.12.2012, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 6 місяці, та відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 14.03.2023.

До матеріалів справи надані наказ №12 від 05.01.2023 про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти, посадові інструкції начальника станції ОСОБА_3 та агента з розшуку вантажу та багажу ОСОБА_2 , робочу інструкцію прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_1 .

На станції призначення в примірнику комерційного акту №450003/188/46 від 05.06.2023, у розділі Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який з актом попутної станції» якого зазначено, різниці проти цього акту не виявлено.

У зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем кількості вантажу у вагоні №56339989 за залізничною накладною №48533293, позивачем нараховано штраф на підставі ст. 118 Статуту залізниць України у загальному розмірі 189920,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно п.1.4. Договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

З огляду на положення статей 11 Цивільного кодексу України, 174 Господарського кодексу України та п.1.4 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-01 від 01.07.2020, накладна №48533293 є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків за договором перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до розділів 26 та 28 залізничної накладної №48533293 маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №147 СВ 150000В/2 (вантажовідправника); правильність внесених відомостей до вказаних накладних підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до статті 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті, у зв`язку з чим суд досліджує правильність складання комерційних актів.

Так, з метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу до матеріалів справи надано комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023.

За змістом комерційного акту №450003/188 від 05.06.2023, при зважуванні на справних вагонних вагах 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол, заводський №032, що пройшли держповірку 14.03.2023, виявилось вага брутто 93700кг, тара за документом 22200кг, вага нетто 71500кг, що більше ваги, вказаної в документі на 2800кг, понад вантажопідйомність вагона на 2500кг.

Комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023 підписали підписали начальник станції Іванов С.Б., агент з розшуку вантажу ОСОБА_2 , агент комерційний Здор Ю.Ю.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу (п. 8 Правил складання актів).

Дослідивши надані до матеріалів справи наказ №12 від 05.01.2023 про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти, посадові інструкції начальника станції Іванова С.Б. та агента з розшуку вантажу та багажу ОСОБА_2 , робочу інструкцію прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_1 , суд встановив, що комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023 підписано повноважними особами відповідно до п.10 Правил складання актів.

Суд звертає увагу, що зважування вагону здійснено на 150тн тензометричних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, заводський №032) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, та відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 14.03.2023.

Відповідачем вказані обставини не заперечуються.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 2 Статуту визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023 за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. №334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за №567/6855.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними та допустимими доказами - комерційним актом №450003/188 від 05.06.2023, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до залізничної накладної №48533293 у вагоні №56339989 становить 37984,00грн.

Згідно з приписами ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі, нарахований на підставі комерційного акту, від провізної плати становить 189920,00грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 189920,00грн є правомірними.

Відповідач посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. В цій статті до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

Частиною 3 ст. 925 Цивільного кодексу України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Частиною 1 ст. 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації у судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 137 Статуту передбачено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Отже наведені норми Господарського кодексу України і Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності та регулюють питання його перебігу відносно позову залізниці до вантажоодержувача, що випливають із перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, у п. 7.3. Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-36028628/2020-001 від 01.07.2020 сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Судом встановлено, що спірні правовідносини випливають з умов договору, виникли на підставі оформлення залізничної накладної, тому на такі правовідносини поширюється дія п. 7.3. Договору, відтак, за домовленістю сторін збільшено строк позовної давності до 1 року.

Перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажовідправника про стягнення штрафу за неправильне зазначення маси відправленого вантажу починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Подією, яка стала підставою для подання позову, є неправильне зазначення маси відправленого вантажу відповідачем, про що складено комерційний акт №450003/188 від 05.06.2023, в якому зафіксовано факт невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що позов направлений до суду 30.01.2024, що підтверджується поштовою накладною АТ «Укрпошта».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що 1-річний строк для пред`явлення позовних вимог залізницею про стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу у залізничній накладній на підставі комерційного акту №450003/188 від 05.06.2023 станом на дату подання відповідного позову не сплинув.

Суд відхиляє посилання відповідача на постанову Верховного Суду у справі №915/317/22 від 22.09.2023, оскільки п.п. 51, 52 не містять правової позиції Верховного Суду, а містять лише опис оцінки обставинам справи місцевого господарського суду.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 74, 77, 86, 123, 127, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», м.Добропілля Донецької області про стягнення штрафу у розмірі 189920,00грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», м.Добропілля Донецької області (85013, Донецька область, місто Добропілля, місто Білозерське, вулиця Строїтельна, будинок 17; ідентифікаційний код: 36028628) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код: 40081237) штраф у розмірі 189920,00грн та судовий збір у розмірі 3028,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 08.04.2024.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.