І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/995/21
Господарський суд Чернігівської області у складі колегії суддів: Моцьора В.В. - головуючого, Ноувен М.П., Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., у відкритому судовому засіданні, розглянув заяву Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." від 04.03.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Фермерського господарства "Тимошенко Н.І."
ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД"
ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2
про стягнення 1 322 250,45 грн заборгованості
за участю представників сторін:
позивача: не прибув;
відповідача: Макарчук Р.С.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.02.2024 у справі №927/995/21 позов Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" про стягнення 1 322 250,45 грн заборгованості задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 867 126,00 грн основного боргу, 66 044,12 грн пені, 57 943,03 грн 3% річних, 331 137,30 грн інфляційних втрат, 19 833,76 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 2270,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу понесених позивачем у ході судового розгляду спору при ухваленні рішення судом не вирішене.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які очікує він понести у зв`язку з розглядом даної справи, що складається, зокрема, з витрат на сплату судового збору в розмірі 15 432,79 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

До позовної заяви додано копії договору про надання правової допомоги №ЮФКМ/54/2021 від 01.09.2021, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1140248 від 15.09.2021 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000240 від 02.07.2018.

До закінчення судових дебатів позивачем заявлено про те, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані ним відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України після ухвалення рішення по суті позовних вимог для вирішення питання про їх розподіл в порядку, передбаченому ст. 221 ГПК України.

04.03.2024 Фермерським господарством "Тимошенко Н.І." подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу, пов`язаних з розглядом справи №927/995/21 у розмірі 40 000,00 грн, та винести додаткове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі та покласти зазначені витрати на відповідача.

До заяви додано акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 29.02.2024 на загальну суму 40 000,00 грн, виписки банку, що підтверджують оплату позивачем наданих юридичних послуг та докази направлення заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.03.2024 заяву Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, судове засідання для вирішення заяви призначено на 13.03.2024.

11.03.2024 від ТОВ «МАНАД» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

У поданих запереченнях відповідач вважає, що заявлені витрати на правову допомогу є необґрунтованими, не розумними і не співмірними з ціною позову та обсягом наданих юридичних послуг та не являються реальними. На думку відповідача: саме дії ФГ «Тимошенко Н.І.» з порушення умов договору, що виразилось у недопоставці, прострочення поставки і призвели до виникнення спору; документи стосовно надання правової допомоги складені з порушенням норм податкового законодавства; такі послуги, як консультація клієнта та аналіз документів щодо спору; розробка правової позиції та стратегії захисту прав клієнта в суді першої інстанції; консультація клієнта та аналіз документів щодо спору, зазначені у заяві та акті наданих послуг, охоплюються однією дією з подання позовної заяви і не можуть бути виокремлені в окремий вид послуги; Адвокатське об`єднання брало участь у судових засіданнях за допомогою відеозв`язку поза межами приміщення суду, що не вимагало додаткових зусиль для участі у засіданнях, а пасивна участь у судових засіданнях не є тим фактором, що Адвокатським об`єднанням реально надавалась правова допомога на суму 40 000,00 грн. ТОВ «Манад» просить суд зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1 грн.

Листом від 12.03.2024, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Моцьора В.В. та судді Ноувен М.П. у відпустці, суд повідомив учасників справи про те, що судове засідання призначене на 13.03.2024 не відбудеться.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.04.2024 суд призначив судове засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на 03.04.2024.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання шляхом доставки ухвали суду від 01.04.2024 до їх електронних кабінетів в Електронному суді 01.04.2024 13:46.

У судове засідання 03.04.2024 представник позивача не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати.

Виходячи зі змісту частин 3 та 4 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. При цьому, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що законодавчо обмежений строк на вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, виходячи з приписів частини 4 статті 244 ГПК України, суд дійшов висновку, що неприбуття в судове засідання належним чином повідомленого представника позивача, не є перешкодою для розгляду по суті даної заяви.

Розглянувши у судовому засіданні 03.04.2024 заяву Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." від 04.03.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі, колегія суддів установила наступне.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому зазначив, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 40 000,00 грн.

Як докази витрат на професійну правничу допомогу позивач до позовної заяви додав:

-копію договору про надання правової допомоги №ЮФКМ/54/2021 від 01.09.2021, укладений між ФГ «Тимошенко Н.І.» та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Копусь і Муляр" (далі - Договір);

-ордери на надання правової допомоги, видані Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Копусь і Муляр" (адвокати, які надають правничу допомогу - Муляр Є. Г., Копусь А. А., Хомин О.М.) на вчинення дій у Господарському суді Чернігівської області в інтересах позивача;

-копію акту №1 прийому-передачі наданих послуг від 29.02.2022 на суму 40 000,00 грн;

-копії банківських виписок за періоди з 01.09.2021 по 08.09.2021, з 04.03.2024 по 04.03.2024 про оплату позивачем юридичних послуг на загальну суму 40 000,00 грн.

Так, відповідно до п.1.1 Договору, укладеного між ФГ «Тимошенко Н.І.» (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Копусь і Муляр" (далі - Адвокатське об`єднання), Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво Клієнта в Господарському суді Чернігівської області у справі з розгляду спору між Клієнтом та ТОВ "Манад" про стягнення з останнього суми основного боргу, 3 відсотків річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за порушення строків оплати за договором поставки від 12.10.2020 №249, укладеного між Клієнтом та ТОВ "Манад".

Згідно з п. 4.1, 4.2 Договору загальна вартість юридичних послуг (гонорар), що мають бути надані відповідно до цього Договору, складає 40 000,00 грн без ПДВ.

Оплата юридичних послуг (гонорару) здійснюється Клієнтом в наступному порядку:

- авансовий платіж у розмірі 20 000,00 грн без ПДВ Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом 5 робочих днів з дати укладання даного Договору;

- другий авансовий платіж у розмірі 20 000,00 грн без ПДВ Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом 20 робочих днів з дати укладання даного Договору.

Копіями банківських виписок за періоди з 01.09.2021 по 08.09.2021, з 04.03.2024 по 04.03.2024 підтверджується оплата позивачем юридичних послуг за Договором на загальну суму 40 000,00 грн.

29.02.2024 Адвокатське об`єднання та позивач підписали акт прийому-передачі наданих послуг №1, у якому зазначено, що Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв надані згідно з Договором послуги, а саме, представництво Клієнта в Господарському суді Чернігівської області у спорі з ТОВ «МАНАД» у справі №927/995/21:

-підготовка та подання позовної заяви вих.№1/ЮФКМ/54 від 17.09.2021;

-підготовка та подання відповіді на відзив вих.№2/ЮФКМ/54 від 08.11.2021;

-підготовка та подання заяви про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог вих.№3/ЮФКМ/54/2021 від 08.06.2023;

-участь у судових засіданнях, як в приміщенні суду, так і в режимі відеоконференції (26.10.2021, 15.06.2023, 09.08.2023, 21.08.2023, 11.09.2023, 09.10.2023, 18.10.2023, 15.11.2023, 04.12.2023, 17.01.2024, 07.02.2024, 28.02.2024).

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 40 000,00 грн.

Проаналізувавши документи, які додані до заяви про ухвалення додаткового рішення в цій справі, суд вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу виконаної Адвокатським об`єднанням роботи (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, та такий розмір витрат є обґрунтованим і відповідає критеріям співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення витрат до 1 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, стягненню з відповідача підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00 грн.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." від 04.03.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі №927/995/21, задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" (, вул. Центральна, 34, с. Засупоївка, Яготинський район, Київська область, 07714) на користь Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." (, вул. Вишнева, буд. 8, с. Махнівка, Борзнянський р-н, Чернігівська область, 16464) 40 000,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.04.2024.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Головуючий суддя В.В. Моцьор

Суддя М.П. Ноувен

Суддя А.В. Романенко