ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024м. ДніпроСправа № 904/4677/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М. розглянув спір

за первісним позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 215 072,77 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання недійсною заборгованості за типовим договором про надання послуги з постачання теплової енергії та стягнення 430 145,54 грн. моральної шкоди

Представники:

від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" Кучерява С.О.

від Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни Колісниченко Є.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 206 929,74 грн., що складають суму заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії; 2 208,67 грн. - пені; 1 815,35 грн. - річних; 4 086,67 грн. - інфляції грошових коштів та 32,34 грн. - плати за абонентське обслуговування.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії в частині повної та своєчасної оплати за спожиту теплову енегрію.

ФОП Целєва А.Ю. заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що остання з 2008 року і по теперішній час не є абонентом АТ КТЦ, опалення приміщення відповідача, а саме, магазину непродовольчих товарів "Вікторія" в мкрн. Ювілейний, 11, Саксаганського району м. Кривого Рогу, здійснюється автономно.

Так, за твердженням відповідача, зазначені обставини підтверджуються, зокрема, копіями таких документів: схеми автономного опалення; договору виконання підрядних робіт; опису власних тепловиробничих приладів; відомостями про джерело опалення приміщення; схеми газопостачання приміщення; проекту Газопостачання теплогенераторної магазину непродовольчих товарів Вікторія в мкр.Ювілейний 11, Саксаганського району м.Кривого Рогу; технічних умов на влаштування індивідуального (автономного) теплопостачання; витягу з протоколу засідань з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання; плану магазину.

10.10.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд:

- визнати недійсною нараховану Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" заборгованість в сумі 215 072,77 грн. за типовим договором про надання послуги з постачання теплової енергії; 2 208,67 грн. - пені; 1 815,35 грн. - річних; 4 086,67 грн. - інфляції грошових коштів та 32,34 грн. - плати за абонентське обслуговування;

- стягнути з відповідача - Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 430 145,54 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ФОП Целєва А.Ю. посилається, у тому числі на обставини, викладені нею у заяві про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, що фактично є відзивом на первісну позовну заяву, щодо встановлення автономного опалення у спірному приміщенні.

Правовими підставами для стягнення моральної шкоди ФОП Целєва А.Ю. визначає статті 8, 56 Конституції України та статті 23, 1167 Цивільного кодексу України.

АТ "Криворізька теплоцентраль" заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконала всіх умов, визначених в Технічних умовах на влаштування індивідуального (автономного) теплопостачання та не отримала основного документа, який складається по закінченню всіх робіт, - акта про відключення від мережі централізованого опалення, який подається заявником до комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення гарячого водопостачання на затвердження, і лише після затвердження цього акту на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Таким чином, відповідач за зустрічним позовом вказує на те, що відокремлення від мережі централізованого опалення чітко регламентовано та передбає вичерпний перелік документів, наявність яких дозволяє власнику житлового чи нежитлового приміщення встановити автономне опалення.

Зазначає АТ "Криворізька теплоцентраль" і про те, що самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. При цьому, тип приміщення (житлове/нежитлове) у цьому питанні не має значення, оскільки об`єкти теплопостачання є вбудованими у багатоквартирний будинок, тип вбудованого у багатоквартирний будинок приміщення не впливає на порядок його відключення від мережі централізованого опалення.

Жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження законного відключення нежитлового приміщення, вбудованого в перший поверх дев`ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від системи централізованого опалення позивачем за зустрічною позовною заявою не надано.

Вказує відповідач за зустрічним позовом і про те, що наявність у приміщенні ОСОБА_1 додаткового опалення не заборонено чинним законодавством України та не звільняє останню від обов`язку здійснювати оплату на поставлену теплову енергію.

Зазначені вище обставини, на думку АТ "Криворізька теплоцентраль", виключають і підстави для стягнення з його підприємства моральної шкоди в сумі 430 145,54 грн. на користь ФОП Целєвої А.Ю.

Ухвалою від 04.09.2023 господарським судом залишено без руху позовну заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" та запропоновано позивачеві протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати розгорнутий, обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми інфляції грошових коштів із зазначенням періодів нарахування.

14.09.2023 позивачем через канцелярію господарського суду подано заяву, відповідно до якої останнім вимоги, викладені в ухвалі від 04.09.2023, виконано, у зв`язку з чим ухвалою від 19.09.2023 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4677/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.09.2023 від представника відповідача електронною поштою надійшла заява про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23, який визнано необґрунтованим та матеріали справи № 904/4677/23 передано для вирішення питання щодо розгляду заяви (вх. № 4838/23 від 25.09.2023) про відвід судді Мельниченко І.Ф., складом суду, який визначається у порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України, про що постановлено ухвалу від 25.09.2023.

Розпорядженням № 553 від 27.09.2023 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/4677/23 у зв`язку з надходженням заяви про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2023 розгляд заяви про відвід доручено судді Загинайко Т.В.

Ухвалою від 27.09.2023 господарським судом відмовлено Фізичній особі-підприємцю Целєвій Антоніні Юхимівні в задоволенні заяви (вх. № 4838/23 від 25.09.2023) про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

29.09.2023 від представника відповідача електронною поштою надійшла заява про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

02.10.2023 господарським судом постановлено ухвалу, відповідно до якої заявлений ОСОБА_2 відвід судді Мельниченко І.Ф. у справі № 904/4677/23 визнано необґрунтованим та передано матеріали справи № 904/4677/23 для вирішення питання щодо розгляду заяви (вх. № 4934/23 від 29.09.2023) про відвід судді Мельниченко І.Ф., складом суду, який визначається у порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням № 560 від 04.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/4677/23 у зв`язку з надходженням заяви про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 розгляд заяви про відвід доручено судді Васильєву О.Ю.

Ухвалою від 06.10.2023 господарським судом відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача - Карповича А.П. про відвід судді Мельниченко І.Ф.

02.10.2023 від представника ОСОБА_1 - Карповича А.П. електронною поштою надійшла заява про повернення позовної заяви особі, яка її подала, та заява про розгляд справи за участі сторін.

16.10.2023 господарським судом залишено без руху зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни та запропоновано позивачу за зустрічним позовом протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме, надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі на суму 9 136,18 грн.; надати належні докази, які підтверджують відправлення АТ "Криворізька теплоцентраль" зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами.

23.10.2023 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява від 20.10.2023 про долучення доказів, визначених вказаною вище ухвалою, зокрема, доказів сплати судового збору на суму 9 136,19 грн. відповідно до платіжної інструкції від 20.10.2023.

24.10.2023 господарським судом постановлено ухвалу, відповідно до якої запропоновано позивачеві за зустрічним позовом надати докази зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та читабельні копії залучених до заяви від 20.10.2023 документів у строки усунення недоліків зустрічної позовної заяви, визначені ухвалою від 16.10.2023.

25.10.2023 на електронну адресу суду від позивача за зустрічним позовом надійшла заява, до якої залучено, зокрема читабельну копію платіжної інструкції № 0.0..1 від 20.10.2023 про сплату судового збору в сумі 9 136,19 грн.

Так, господарським судом 26.10.2023 повторно здійснено перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановлено зарахування судового збору за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 20.10.2023 на суму 9 136,19 грн. згідно з відповідною випискою, яка надійшла до суду 25.10.2023.

27.10.2023 судом постановлено ухвали про прийняття зустрічної позовної заяви Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни для спільного розгляду з первісним позовом та про перехід до розгляду спору за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.11.2023.

09.11.2023 до канцелярії суду від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" подано клопотання про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке господарським судом повернуто без розгляду, про що постановлено ухвалу від 14.11.2023.

20.11.2023 через систему "Електронний суд" АТ "Криворізька теплоцентраль" подано заяву про виправлення описки в позовній заяві, в якій зазначає про допущення технічної помилки при складанні тексту позовної заяви, а саме, вказує про зазначення відповідачем фізичну особу ОСОБА_1 , в той час як необхідно було зазначити відповідачем фізичну особу-підприємця Целєву А.Ю.

Вказана заява прийнята господарським судом до розгляду.

20.11.2023 ОСОБА_2 та АТ «Криворізька теплоцентраль» через систему «Електронний суд» подані клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Крім того, у клопотанні Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", останнє просить про можливість участі у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Зазначені вище клопотання задоволено господарським судом, у зв`язку з чим ухвалою від 21.11.2023 відкладено підготовче засідання до 13.12.2023.

13.12.2023 від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про недопуск в якості представників відповідача за первісним позовом, осіб, що не є адвокатами.

13.12.2023 через систему "Електронний суд" від Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни надійшло клопотання про визнання ОСОБА_3 такою, що не набула процесуальної дієздатності та повноважень представника у справі 904/4677/23.

Також, 13.12.2023 від Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни надійшло клопотання про приєднання доповнення до заяви про повернення позовної заяви особі, яка її подала.

У підготовчому засіданні 13.12.2023 за усним клопотанням представника Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни, судом роз`ясненні права та обов`язки учасників справи, встановлені статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Представником Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни усно заявлено відвід судді та намір викласти заяву про відвід судді письмово, для чого останній просив відкласти підготовче засідання.

З огляду на викладене, господарським судом відкладено підготовче засідання до 27.12.2023, про що постановлено відповідну ухвалу.

21.12.2023 від представника Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни через систему "Електронний суд" надійшла заява про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

Ухвалою від 21.12.2023 заявлений ОСОБА_2 відвід судді Мельниченко І.Ф. у справі № 904/4677/23 визнано необґрунтованим, матеріали справи № 904/4677/23 передано для вирішення питання щодо розгляду заяви (вх. № 6233/23 від 21.12.2023) про відвід судді Мельниченко І.Ф., складом суду, який визначається у порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням № 644 від 21.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/4677/23 у зв`язку з надходженням заяви про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2023 розгляд заяви про відвід доручено судді Фещенко Ю.В.

Ухвалою від 22.12.2023 господарським судом відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

22.12.2023 від представника Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни через систему "Електронний суд" надійшла заява про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

Ухвалою від 22.12.2023 заявлений представником Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни (Карповичем А.П.) відвід судді Мельниченко І.Ф. у справі № 904/4677/23 визнано необґрунтованим та передано матеріали справи № 904/4677/23 для вирішення питання щодо розгляду заяви (вх. № 6256/23 від 22.12.2023) про відвід судді Мельниченко І.Ф., складом суду, який визначається у порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням № 645 від 22.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/4677/23 у зв`язку з надходженням заяви про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 розгляд заяви про відвід доручено судді Бажановій Ю.А.

Ухвалою від 25.12.2023 господарським судом відмовлено у задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни Карповича А.П. про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

21.12.2023 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яке господарським судом задоволено, про що постановлено ухвалу від 26.12.2023.

Гр. ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" подані клопотання про роз`яснення інших процесуальних прав від 21.12.2023; та заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції від 25.12.2023.

У підготовчому засіданні 27.12.2023, господарським судом розглянуто та задоволено клопотання АТ "Криворізька теплоцентраль" про не допуск в якості представника відповідача осіб, що не є адвокатами.

Вирішено питання щодо допуску до участі у даній справі представника АТ "Криворізька теплоцентраль" адвоката Кучерявої Світлани Олександрівни.

Вирішено питання щодо повернення без розгляду заяв, підписаних неналежним представником.

З метою надання можливості ФОП Целєвій А.Ю. укласти договір з адвокатом для здійснення її представництва в суді під час розгляду даної справи та з метою повного, об`єктивного встановлення всіх обставин справи, господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 25.01.2024 та відкладено підготовче засідання до 18.01.2024, про що постановлено відповідну ухвалу.

02.01.2024 від гр. ОСОБА_4 електронною поштою надішла заява, в якій останній просить суд роз`яснити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 у справі № 904/4677/23.

Ухвалою від 08.01.2024 господарським судом повернуто зазначену вище заяву та додані до неї документи без розгляду у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

09.01.2024 через систему "Електронний суд" до суду від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яке судом задоволено, про що постановлено ухвалу від 11.01.2024.

18.01.2024 ФОП Целєвою А. Ю. через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області подано заяви про залишення без розгляду первісного позову АТ "Криворізька теплоцентраль" про стягнення 215 072,77 грн., та про залучення її представниками у данній справі гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 .

Заява ФОП Целєвої А.Ю. про залучення представників, крім вимоги про залучення її представниками у справі № 904/4677/23 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , містить також вимогу про зупинення провадження у даній справі для звернення Господарського суду Дніпропетровської області до Верховного Суду України для порушення перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції України положень Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку учасника процесу залучати до участі в ньому в якості свого представника виключно адвоката.

Також заява про залучення його представником ФОП Целєвої А. Ю. у даній справі надійшла від ОСОБА_4 .

Крім того, представником Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" заявлено усне клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Від ФОП Целєвої Антоніни Юхимівни надійшла письмова заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу.

Представником Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" у підготовчому засіданні, яке відбулось 18.01.2024, заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання, з метою ознайомлення з поданими заявами.

Зважаючи на те, що зазначені вище заяви подано 18.01.2024, що унеможливило ознайомлення з ними заздалегідь, господарським судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14.02.2024, про що постановлено відповідну ухвалу від 18.01.2024.

Зазначеною вище ухвалою господарським судом також задоволено клопотання Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, та заяву Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу.

13.02.2024 від АТ Криворізька теплоцентраль через систему "Електронний суд" надійшли заперечення щодо поданих ФОП Целєвою А.Ю. та ОСОБА_4 заяв, в яких останнє просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що за результатами підготовчого засідання, яке відбулось 27.12.2023, Господарським судом Дніпропетровської області вже було розглянуто питання щодо допуску до участі у справі № 904/4677/23 громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; та відмовлено у допуску зазначених осіб до участі у даній справі, про що постановлено ухвалу, яка набрала законної сили.

Щодо заяви про залишення без розгляду позовної заяви АТ Криворізька теплоцентраль останнє вказує, зокрема, на те, що первісний позов з огляду на його малозначність (ціна позову 215 072,77 грн.) підписано представником за довіреністю № 450/01 від 30.01.2023 на ім`я Цвинда В.В. за підписом Голови Правління АТ Криворізька теплоцентраль - Угрюмова А., який діє на підставі Статуту.

Також АТ Криворізька теплоцентраль зазначає про те, що діюча на момент подання позовної заяви редакція частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України не передбачала обов`язкової реєстрації підприємства останнього в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим 14.02.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 12.03.2024, про що поставнолено відповідну ухвалу.

Крім того, зазначеною ухвалою господарським судом визнано зловживанням своїми процесуальними правами дії Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни шляхом подання заяви (клопотання) від 18.01.2024 в частині залучення її представниками у справі № 904/4677/23 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; заяви ОСОБА_4 за підписом ОСОБА_1 від 18.01.2024 про залучення ОСОБА_4 представником ОСОБА_1 у справі № 904/4677/23 та залишено останні без розгляду.

У задоволенні заяви від 17.01.2024 про залишення первісного позову АТ «Криворізька теплоцентраль» без розгляду та заяви (клопотання) від 18.01.2024 в частині зупинення розгляду справи відмовлено з мотивів, викладених в ухвалі від 14.02.2024.

На адресу суду 05.03.2024 ФОП Целєвою А.Ю. подано заяву про відвід судді Мельниченко І.Ф. у справі № 904/4677/23.

Ухвалою від 05.03.2024 господарським судом визнано необґрунтованим заявлений ФОП Целєвою А.Ю. відвід судді Мельниченко І.Ф. у справі № 904/4677/23. Матеріали справи № 904/4677/23 передано для вирішення питання щодо розгляду заяви (вх. № 925/24 від 05.03.2024) про відвід судді Мельниченко І.Ф., складом суду, який визначається у порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням № 71 від 06.03.2024 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/4677/23 у зв`язку з надходженням заяви про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 розгляд заяви про відвід доручено судді Бажановій Ю.А.

Ухвалою від 06.03.2024 господарським судом відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/4677/23.

11.03.2024 на електронну адресу суду від ФОП Целєвої Антоніни Юхимівни надійшла заява, в якій остання посилаючись на погіршення стану її здоров`я та неможливість прийняти участь в судовому засіданні, призначеному на 12.03.2024, просила про його відкладення.

Представник АТ "Криворізька теплоцентраль" заперечувала проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на те, що вона подана з метою затягування розгляду справи.

Також 11.03.2023 ФОП Целєвою А.Ю. подано заяву про ухиляння від сплати податків адвокатом Кучерявою С.О., яка здійснює незалежну професійну діяльність, перебуваючи у адвокатському об`єднанні "Адвокатська Компанія "Апріорі", в якій просить постановити окрему ухвалу та повідомити стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надіславши прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк та податкові органи щодо умисного ухиляння від сплати податків адвокатом Кучерявою С.О.

У судовому засіданні, що відбулось 12.03.2024, судом заслухано вступне слово представника Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" за первісним позовом, та з метою надання можливості ФОП Целєвій А.Ю. викласти зміст своїх заперечень за первісним позовом, а також зміст та підстави свої вимог за зустрічним позовом, відкладено подальший розгляд даної справи по суті на 28.03.2024.

До того ж, ухвалою від 12.03.2024 господарським судом залишено без розгляду заяву ФОП Целєвої А.Ю. про постановлення окремої ухвали у зв`язку з тим, що остання без поважних причин не була заявлена в підготовчому провадженні; забезпечено участь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" у наступному судовому засіданні у режимі відеоконференції, з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, та доручено Дзержинському районному суду міста Кривого Рогу організувати в приміщенні цього ж суду участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції особи, яка виступає стороною у справі № 904/4677/23, а саме: Фізичній особі-підприємцю Целєвій Антоніні Юхимівні.

Частиною 5 статті 216 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо розгляд справи було відкладено, суд продовжує провадження у справі зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено.

27.03.2024 представником ФОП Целєвої А.Ю. - адвокатом Колісниченко Є.Ю. через систему "Електронний суд" подано додаткові пояснення у справі, до яких залучені додаткові докази, та заяву про закриття провадження у справі.

Так, у додаткових пояснення ФОП Целєвої А.Ю. від 27.03.2024 вказано про те, що остання не здійснювала дій, які б свідчили про її бажання укласти договір постачання теплової енергії, а також про те, що нарахування в сумі 154 403,67 грн. (рахунок-фактура № 33452 за грудень 2022) не підтверджені та не обґрунтовані належними доказами, оскільки така заборгованість, на думку відповідача за первісним позовом, нарахована АТ "Криворізька теплоцентраль" за період з 2013 року, що є підставою для застосування строку позовної давності для стягнення платежів, які було нараховано до 21.08.2020, та відповідно відмови у позові.

У судовому засіданні 28.03.2024 розгляд справи продовжено, судом з`ясовувались обставини, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджено докази, якими вони обґрунтовувались.

Представником ФОП Целєвої А.Ю. у судовому засіданні 28.03.2024 заявлено усне клопотання про оголошення судом перерви для надання можливості відповідачу за первісним позовом подати до суду клопотання про призначення експертизи.

Відносно поданих представником ФОП Целєвої А.Ю. додаткових доказів, заяви про закриття провадження у справі та заявленого усного клопотання, господарський суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні наслідки звернення із заявами та клопотаннями, що пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені в підготовчому провадженні, передбачені частиною 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, щодо висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

З огляду на викладене, залучені до додаткових пояснень докази, заява про закриття провадження у справі та усне клопотання представника ФОП Целєвої А.Ю. про оголошення судом перерви для надання можливості відповідачу за первісним позовом подати до суду клопотання про призначення експертизи підлягають залишенню без розгляду.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

28.03.2024 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши учасників процесу, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

За первісним позовом:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків за надані послуги теплопостачання.

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Як вбачається із залученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу серії АВР № 709382 від 28.03.2001, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1895, приміщення, вбудоване в перший поверх дев`ятиповерхового житлового будинку, площею 361,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11, належить на праві власності Целєвій Антоніні Юхимівні.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11, є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що співвласниками багатоквартирного будинку № 11 по мкрн. Ювілейний, м. Кривий Ріг протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору на адресу позивача надсилалося рішення про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, 01.11.2021 Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Целєвою Антоніною Юхимівною фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (далі - договір).

Відповідно до пункту 5 зазначеного договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом 1 року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.п. 51, 52 договору).

Факт поставки теплової енергії за період з грудня 2022 по березень 2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок № 11 по мкрн. Ювілейний у місті Кривий Ріг, згідно з рішеннями Виконкому Криворізької міської ради № 760 від 28.09.2022 та № 338 від 22.03.2023 про початок та закінчення опалювального сезону 2022/2023, а саме: акт № 176 від 01.11.2021 про подачу теплоносія на будівлю; акт № 110 від 01.04.2022 про припинення подачі теплоносія на будівлю, акт № 78 від 02.11.2022 про подачу теплоносія на будівлю, акт № 13 від 23.03.2023 про припинення подачі теплоносія на будівлю (том 1, а.с. 20-25).

У будинку № 11 по мкрн. Ювілейний в м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 30.08.2021. Згідно зі Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 302717 від 11.08.2021 теплолічильник відповідає встановленим вимогам стандарту (том 1, а.с. 26, 27).

Як зазначає позивач, прилад-розподілювач теплової енергії у вказаному будинку не встановлено, у зв`язку з чим розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує про те, що його підприємство на виконання умов спірного договору у період з грудня 2022 по березень 2023 поставило відповідачеві теплову енергію на загальну суму 206 929,74 грн. та надало послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 32,34 грн. відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 33452 від 31.12.2022 на суму 154 403,67 грн., № 3091 від 31.01.2023 на суму 18 552,58 грн., № 6780 від 28.02.2023 на суму 21 171,27 грн. та № 10484 від 31.03.2023 на суму 12 834,56 грн. Вказані акти разом з рахунками-фактурами були надіслані на адресу відповідача, проте останнім не підписані (том 1, а.с. 28-43).

Так, позивач зазначає, що відповідач за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування за загальний період з грудня 2022 по березень 2023 не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 206 929,74 грн. та 32,34 грн. відповідно, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила) Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

З наведеного вбчається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесенні зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як вже було зазначено вище, Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Так, позивач вказує, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу останнього від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Як вже було зазначено вище, на виконання умов спірного договору позивач поставив відповідачеві теплову енергію на загальну суму 206 929,74 грн. та надав послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 32,34 грн. відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 33452 від 31.12.2022 на суму 154 403,67 грн., № 3091 від 31.01.2023 на суму 18 552,58 грн., № 6780 від 28.02.2023 на суму 21 171,27 грн. та № 10484 від 31.03.2023 на суму 12 834,56 грн.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, позивачем фактично надано відповідачеві послуги з поставки теплової енергії у період з листопада 2021 по березень 2023, тобто, в акт передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 33452 від 31.12.2022 включено вартість спожитої теплової енергії за період з листопада 2021 по березень 2022 та листопад 2022, грудень 2022.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 34 спірного договору строк оплати поставленої теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за загальний період з листопада 2021 по березень 2022 та листопад 2022, грудень 2022, з січня 2023 по березень 2023 є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості з постачання теплової енергії в сумі 206 929,74 грн. та за абонентське обслуговування в сумі 32,34 грн. за вказаний період на момент розгляду спору суду не надано, не надано останнім і контррозрахунку пред`явленої до стягнення суми основного боргу.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення зазначених вище сум слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 01.02.2023 по 01.06.2023 в сумі 1 815,35 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період з лютого по квітень 2023 в сумі 4 086,67 грн.

Розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказані суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 45 спірного договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Так, згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за загальний період прострочення з 01.02.2023 по 01.06.2023 складає 2 208,67 грн.

Розрахунок пені позивачем також здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана вище сума підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Посилання відповідача, викладені у заяві про відмову в задоволенні позовних вимог (що фактично є відзивом на позовну заяву), на те, що ФОП Целєва А.Ю. з 2008 року і по теперішній час не є абонентом АТ КТЦ, з тих підстав, що опалення спірного приміщення - магазину непродовольчих товарів "Вікторія" здійснюється автономно, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (які були чинними станом на 2008) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до пункту 24 Правил № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил № 630).

Так, порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Украни від 22.11.2005 № 4 (далі - Порядок № 4), відповідно до пункту 2.1. якого для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення.

До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Згідно з пунтом 2.2. Порядку № 4 комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання.

Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

У пункті 2.3. Порядку № 4 встановлено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6. Порядку № 4 по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункт 2.7. Порядку № 4).

Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належних доказів, які б підтверджували факт відключення від теплопостачання житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11, зокрема, акта про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП відповідно до додатку 4 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Украни від 22.11.2005 № 4, відповідачем до суду не надано.

Натомість самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати.

Крім того, відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 "Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання", яким передбачено надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення з ініціативи споживачів на будинок у цілому, а не на окремі квартири.

Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності слід зазначити таке.

Так, відповідач у додаткових поясненнях у справі від 27.03.2024 заявив про застосування позовної давності до позовних вимог позивача щодо стягнення платежів, які було нараховано позивачем до 21.08.2020.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами статті 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вже було зазначено вище та вбачається із наданого до матеріалів справи розрахунку основної суми заборгованості, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача вартість послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 по березень 2023, тобто, в акт передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 33452 від 31.12.2022 включено заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2021 по березень 2022 та листопад 2022, грудень 2022, з позовом до суду АТ "Криворізька теплоцентраль" звернулось 21.08.2023, тобто в межах встановленого законом строку.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

За зустрічним позовом:

Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність підстав для визнання недійсною заборгованості за типовим договором про надання послуги з постачання теплової енергії та стягнення 430 145,54 грн. моральної шкоди.

При розгляді первісного позову господарським судом встановлено наступні обставини.

01.11.2021 Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (далі виконавець, відповідач за зустрічним позовом) та Фізичною особою-підприємцем Целєвою Антоніною Юхимівною (далі споживач, позивач за зустрічним позовом) укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір).

Відповідно до пункту 5 зазначеного договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

На виконання умов спірного договору АТ "Криворізька теплоцентраль" у період з листопада 2021 по березень 2023 поставило до належного на праві власності ФОП Целєвій Антоніні Юхимівні приміщення, вбудоване в перший поверх дев`ятиповерхового житлового будинку, площею 361,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11, теплову енергію на загальну суму 206 929,74 грн. та надало послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 32,34 грн. відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 33452 від 31.12.2022 на суму 154 403,67 грн., № 3091 від 31.01.2023 на суму 18 552,58 грн., № 6780 від 28.02.2023 на суму 21 171,27 грн. та № 10484 від 31.03.2023 на суму 12 834,56 грн. Вказані акти разом з рахунками-фактурами були надіслані на адресу ФОП Целєвої А.Ю., проте останньою не підписані (том 1, а.с. 28-43).

Доказів сплати заборгованості з постачання теплової енергії в сумі 206 929,74 грн. та за абонентське обслуговування в сумі 32,34 грн. на момент розгляду спору суду ФОП Целєвою А.Ю. не надано, у зв`язку з чим АТ "Криворізька теплоцентраль" нараховано пеню в сумі 2 208,67 грн., річні в сумі 1 815,35 грн. та інфляцію грошових коштів в сумі 4 086,67 грн.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що АТ "Криворізька теплоцентраль" доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за спірним договором, які позивачем за зустрічним позовом не спростовані, розрахунки пені, річних та інфляції грошових коштів здійснено відповідно до вимог діючого законодавства та умов типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії, у суду відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни про визнання недійсною заборгованості за типовим договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, яка за розрахунком останнього склала суму 430 145,54 грн., суд зазначає про таке.

Згідно з частиною першої та пунктом 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, чи законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Частиною 2 статті 1167 Цивільного кодексу встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Позивачем не наведено правових норм, які б передбачали відшкодування моральної шкоди у встановлених судом обставинах, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні розміру заподіяної йому моральної шкоди, будь-яких доказів понесення моральної шкоди матеріали справи не містять, а також не доведено останнім належними та допустимими доказами відсутності заборгованості за спожиту теплову енергію за спірним договором, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Крім того, господарський суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Вказані норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з цим, приписами процесуального права також визначено (стаття 4 Господарського процесуального кодексу України), що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на вказані положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України і статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (частина друга статті 45 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (правові висновки Верховного Суду у постановах від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Звертаючись до суду з позовом ФОП Целєва А.Ю. вказує про те, що остання з 2008 року і по теперішній час не є абонентом АТ КТЦ, опалення приміщення відповідача, а саме, магазину непродовольчих товарів "Вікторія" в мкрн. Ювілейний, 11, Саксаганського району м. Кривого Рогу, здійснюється автономно.

Так, за твердженням відповідача, зазначені обставини підтверджуються, зокрема, копіями таких документів: схеми автономного опалення; договору виконання підрядних робіт; опису власних тепловиробничих приладів; відомостями про джерело опалення приміщення; схеми газопостачання приміщення; проекту Газопостачання теплогенераторної магазину непродовольчих товарів Вікторія в мкр.Ювілейний 11, Саксаганського району м.Кривого Рогу; технічних умов на влаштування індивідуального (автономного) теплопостачання; витягу з протоколу засідань з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання; плану магазину.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як вже було зазначено вище, ФОП Целєвою А.Ю. не надано належних доказів відключення від теплопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, акта про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП відповідно до додатку 4 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Украни від 22.11.2005 № 4.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про порушення АТ "Криворізька теплоцентраль" прав чи законних інтересів ФОП Целєвої А.Ю., останньою суду також не надано.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем його права чи охоронюваного законом інтересу на момент звернення до господарського суду та відповідно необхідність його відновлення.

З огляду на викладене вище, господарський суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

За первісним позовом:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ) 206 929,74 грн. - заборгованості за спожиту теплову енергію; 1 815,35 грн. - річних; 4 086,67 грн. - інфляції грошових коштів; 2 208,67 грн. - пені; 32,34 грн. - плати за абонентське обслуговування; 3 226,09 грн. - судового збору.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає 218 298,86 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

За зустрічним позовом:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Целєвої Антоніни Юхимівни до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про визнання недійсною заборгованості за типовим договором про надання послуги з постачання теплової енергії та стягнення 430 145,54 грн. моральної шкоди - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 08.04.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко