ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Справа № 906/918/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: Сичов Д.В.

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Мета" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23, ухвалене суддею Кравець С.Г., повний текст рішення складено 27.11.2023р.

за позовом Малого приватного підприємства "Мета"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш"

про стягнення 467 439,82грн

Мале приватне підприємство "Мета" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" про стягнення 467 439,82грн відшкодування вартості користування земельною ділянкою, а також судових витрат.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23 у задоволенні позову Малому приватному підприємству "Мета" - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник Малого приватного підприємства "Мета" звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" на користь Малого приватного підприємства "Мета" кошти в сумі 467 439, 82 грн.

Листом №906/918/23/8473/23 від 25 грудня 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

19.01.2024 до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №906/918/23.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 р. у справі №906/918/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "Мета" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.02.2024 р.

31.01.2024 р. через систему «Електронний суд» представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Вказує на те, що свою правову позицію ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" виклав у відзиві на позовну заяву, поданий через систему "Електронний суд" 04.09.2023. У останньому акцентовано увагу на відсутності договірних відносин з оренди земельної ділянки, на якій знаходиться будівля відповідача, непогодження суми орендної плати відповідачем чи відсотку від вартості земельної ділянки, як суми орендної плати, підміну Апелянтом правової практики, де позивачами виступають органи місцевого самоврядування, а не суб`єкти господарської діяльності, з даної категорії справ, наявність судової практики про необхідність встановлення сервітутів, у таких випадках, а не стягнення збитків, адже їх розмір наразі нормативно не встановлений. Враховуючи зміст рішення першої інстанції, відповідач вважає подану апеляцій скаргу МПП "Мета" - безпідставною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства України та судовій практиці з даної категорії справ.

16.02.2024р. на адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Малого приватного підприємства "Мета" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 р. клопотання представника Малого приватного підприємства "Мета" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/918/23 - задоволено.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Філіпової Т.Л. судове засідання у справі №906/918/23 29 лютого 2024 року не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 р. розгляд апеляційної скарги призначено на "28" березня 2024 р. об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2(ВКЗ).

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення щодо суті позовних вимог. Вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23 прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" на користь Малого приватного підприємства "Мета" кошти в сумі 467 439, 82 грн.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. При цьому, представником відповідача було подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, оскільки прийшов до висновку про його необґрунтованість, вказавши, що надані позивачем докази є недостатніми для достовірного встановлення розміру грошових сум, стягнення яких з ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" вимагає позивач як суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Мале приватне підприємство "Мета" вказує, що предметом розгляду у цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника (МПП «МЕТА») цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12- 182гс18).

Судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем під час здійснення судової експертизи у справі №906/596/21 зроблено висновок, що нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, яке перебуває у власності ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» займає забудовану площу земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 площею 1,6031 га, що розташована за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради, яка перебуває у власності Малого приватного підприємства «Мета» в розмірі - 6264,5 кв.м (0,62645 га) або 39 % площі земельної ділянки.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,6031 га з кадастровим номером :08:000:0103 становить 3 525 189,59 грн. (три мільйони п`ятсот двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять грн. 59 коп.), що підтверджується витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 18.08.2020 року.

Відповідно до ст.285 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, враховуючи вищенаведені норми права, МПП «МЕТА» має право на відшкодування від ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» коштів, які б МПП «МЕТА» як власник земельної ділянки міг отримати в рахунок орендної плати за користування 39 % площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, на якій розташований об`єкт нерухомого майна ТОВ «Коростенський завод Трансмаш».

З огляду на наведене МПП «Мета» наводить наступний розрахунок:

Частина земельної ділянки, зайнята майном ТОВ «Коростенський завод Трансмаш», становить 39 % від загальної площі, а саме: 0,6252 га. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,6031 га становить 3 525 189,59 грн.. 3525189,59 грн. * 39% = 1374823,94 грн. (один мільйон триста сімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять три грн. 94 коп.)

Отже, нормативна грошова оцінка частини земельної ділянки, якою користується ТОВ «Коростенський завод трансмаш» становить 1374823,94 грн..

Тому розмір орендної плати, яку б МПП «Мета» могла отримувати від здачі в строкове платне користування даної земельної ділянки в рік складає 164 978,87 грн. (1374823,94 грн*12%), а за місяць становить 13748,23 грн..

Строк користування земельною ділянкою складає з 08.08.2020 року по 05.07.2023 року, а саме 34 повних календарних місяців.

Тому сума відшкодування вартості користування 39% площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 на якій розташований об`єкт нерухомого майна ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» становить 467 439,82 грн. (13748,23 грн * 34 місяці).

З метою досудового врегулювання спору, 20 червня 2023 року Позивач направив на адресу відповідача претензію від 19.06.2023 року, якою, вимагав протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання даної претензії сплатити на розрахунковий рахунок МПП «МЕТА» кошти на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України в розмірі 467439,82 грн. Претензія була отримана Відповідачем 22.06.2023 року, однак заборгованість не сплачено та не надано жодної відповіді щодо оплати коштів.

З огляду на викладене, ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника (МПП «МЕТА») цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12- 182гс18).

Однак, Господарським судом Житомирської області при розгляді даної справи не враховані висновки викладені в постановах Великої палати Верховного суду.

Суд своїм рішенням фактично надав дозвіл ТОВ «Коростенський завод Трансмаш» безпідставно користуватись земельною ділянкою, яка знаходиться у власності позивача.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Малому приватному підприємству "Мета" належить на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0103 загальною площею 1,6031 га, розташована за адресою: м. Коростень, вул.Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом від 24.12.2012, виданим приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. (а.с.11).

24.12.2012 Мале приватне підприємство "Мета" здійснило реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0103, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.08.2020 НВ-020. Загальні відомості про земельну ділянку: місце розташування - Житомирська область, м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради; цільове призначення, вид використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.12-16).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" є власником приміщень загальною площею 5 012,9 кв.м. за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, які були придбані за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2020, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за №25 (а.с.25-29).

Пунктом 1.3. цього договору передбачено, що об`єкт нерухомого майна перебуває на земельній ділянці загальною площею 1,6031 га з кадастровим номером :08:000:0103. Вказана земельна ділянка продавцю не належить, договір щодо її відчуження не посвідчувався.

Як стверджує МПП "Мета", ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" безоплатно використовує належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0103, а також передає у строкове платне користування третім особам свої нежитлові приміщення, які перебувають на цій земельній ділянці.

МПП "Мета" надано витяг з експертного висновку (сторінки 53-56), згідно з яким нерухоме майно за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, що перебуває у власності ТОВ "Коростенський завод Трансмаш", займає забудовану площу земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 площею 1,6031 га, що розташована за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради, та перебуває у власності Малого приватного підприємства "Мета", в розмірі 6 264,5 кв.м (0,62645 га) або 39 % площі земельної ділянки (а.с.17-19).

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,6031 га з кадастровим номером :08:000:0103 становить 3 525 189,59 грн, що вбачається з витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 18.08.2020 (а.с.9-10).

19.11.2020 МПП "Мета" надіслало ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" два примірники проекту договору про оплатне встановлення сервітуту на частину земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, площею 0,8 га для проходу співробітників товариства та проїзду транспортних засобах працівників товариства до будівель з визначеною платою за користування сервітутом у розмірі 20 000,00 грн на місяць. До проекту договору додано два примірники акта встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки і схематичне зображення (абрис) земельної ділянки (а.с. 31-40). Вказані документи ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" отримало 02.12.2020 (а.с.41).

Як стверджує МПП "Мета", ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" не надало відповіді на пропозицію про укладення договору, а також мотивованої відмови від укладання договору позивачу не направляло.

Суд першої інстанції зазначив, що у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/596/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" до Малого приватного підприємства "Мета" про встановлення товариству земельного сервітуту. Однак наразі у справі №906/596/21 рішення ще не ухвалено.

За доводами МПП "Мета", ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" є фактичним користувачем земельної ділянки, що без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, який мав заплатити за користування нею, тому відповідач зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Посилаючись на наведену норму, МПП "Мета" доводить, що має право на відшкодування від ТОВ "Коростенський завод трансмаш" коштів, які б МПП "Мета", як власник земельної ділянки, могло б отримати в рахунок орендної плати за користування 39% площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 на якій розташований об`єкт нерухомого майна ТОВ "Коростенський завод трансмаш".

Розрахунок МПП "Мета" проводить таким чином:

3 525 189,59 (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 1,6031га) х 39% (розмір відсоткового співвідношення площі земельної ділянки, на якій розміщене нерухоме майно відповідача) = 1 374 823,94 грн.

Розмір орендної плати, яку МПП "Мета" могло б отримувати від передання в строкове платне користування такої земельної ділянки в рік становить 164 978,87 грн. (1 374 823,94 грн х 12% ), а за місяць - 13 748,23 грн (164 978,87 /12 ).

Строк користування земельною ділянкою визначено з 08.08.2020 до 05.07.2023 (34 місяці).

Отже, за розрахунком позивача, сума відшкодування вартості користування 39 % площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, на якій розташований об`єкт нерухомого майна ТОВ "Коростенський завод Трансмаш", становить 467 439,82 грн (13 748,23 грн х 34 місяці).

З метою досудового врегулювання спору, 20.06.2023 МПП "Мета" направляло ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" претензію від 19.06.2023 з вимогою сплатити протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання її претензії на розрахунковий рахунок підприємства кошти на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України в розмірі 467 439, 82 грн (а.с. 42-46), яку товариство отримало 22.06.2023 (а.с.47).

Матеріали справи не містять відповіді ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" на претензію МПП "Мета" від 19.06.2023, а також доказів сплати коштів у розмірі 467 439, 82 грн.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72, пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (стаття 21 Закону України "Про оренду землі".

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Як визначено пунктом 288.5. статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

288.5.4. для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

288.5.5. для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави регулюються главою 83 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом вище вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас, чинне законодавство розмежовує поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності".

Оскільки МПП "Мета" є власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, позивач є суб`єктом сплати земельного податку у розумінні визначеному як наведеними нормами Податкового Кодексу України, так і рішеннями органів місцевого самоврядування.

В свою чергу відносини щодо розміру орендної плати між суб`єктами приватної форми власності виникають на підставі договору оренди.

Аналогічно договірний спосіб передбачений щодо сервітутного використання земельних ділянок приватної форми власності чи будь-якого іншого використання.

Судами встановлено, що між сторонами договір оренди земельної ділянки не укладався, а спір щодо встановлення сервітуту вирішується в судовому порядку.

За змістом ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно розміщене, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без використання відповідної земельної ділянки. Вказане підтверджує загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Право власності (володіння, користування і розпорядження) на нежитлову будівлю презюмує користування земельною ділянкою, на якій вона розташована.

З огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов; 4) період користування земельною ділянкою без належної правової підстави.

За поданими до матеріалів справи доказами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" є власником приміщень загальною площею 5 012,9 кв. м. за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8.

Власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 загальною площею 1,6031 га, розташованої за адресою: м. Коростень, вул.Білокоровицьке шосе, 8 є Мале приватне підприємство "Мета".

ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" з 18.08.2020 за користування частиною земельної ділянки - 39 % площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 не сплачувало плату за землю власнику.

Отже, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати коштів за користування частиною земельної ділянки з 18.08.2020 підтверджує втрату МПП "Мета" майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, у тому числі у практиці Європейського суду з прав людини.

Викладені обставини свідчать про наявність у спірних правовідносинах усіх умов виникнення зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання).

При цьому, обов`язок відповідача сплатити суму безпідставно збережених коштів виникає в силу самого користування ним спірною земельною ділянкою без сплати орендної плати, і не залежить від того, чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.

При цьому суд першої інстанції вірно вказав на те, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбуватиметься відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне (позадоговірне) використання ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" частини земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103.

МПП "Мета" здійснило нарахування орендної плати, яку б могло отримати від надання в строкове платне користування земельної ділянки, який виконаний з розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки у відсотковому відношенні від зайнятої земельної ділянки з урахуванням максимальної межі для визначення орендної плати (12% від нормативно грошової оцінки) за період з 08.08.2020 до 05.07.2023.

Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (п. 88 постанови).

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено випадки для проведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Визначаючи розмір належних до сплати відповідачем сум за користування частиною земельної ділянки, позивач застосовує максимальну ставку -12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103.

Однак, на переконання, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції суду, недоведеним є здійснення позивачем розрахунку стягуваної суми із застосуванням ставки орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, адже той факт, що для аналогічної категорії земель розмір ставки складає 12% не свідчить про наявність правових підстав для застосування до відповідача саме ставки у розмірі 12%, оскільки спір не стосується питань укладання договору оренди земельної ділянки, а стосується відшкодування позивачу грошових коштів, неотриманих за час фактичного користування земельною ділянкою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції про відсутність підстав, в даному випадку вважати правильним розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми в рахунок відшкодування вартості за користування земельною ділянкою із застосуванням ставки у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки.

Поряд з цим, судом першої інстанції вірно враховано, що МПП "Мета", як власник земельної ділянки, є платником земельного податку, сплачуючи який, позивач має правомірні очікування на відшкодування частини його відповідачем відповідно до площі земельної ділянки, яка зайнята нерухомим майном відповідача.

Розмір земельного податку є складовою частиною для визначення суми, яку мав би отримати власник землі приватної власності ділянки за користування земельною ділянкою.

Разом з тим, позивачем не надано доказів сплати земельного податку МПП "Мета" у заявлений позивачем період, а тому у суду відсутні дані за якими можливо було б здійснити обґрунтований розрахунок сум, які б підлягали сплаті за час фактичного користування частиною земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що за наявними у справі доказами, не вбачається за можливе встановити розмір сплати МПП "Мета" земельного податку та, відповідно, здійснити розрахунок суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки.

Факт понесення позивачем фінансових витрат по набуттю позивачем земельної ділянки, на що посилається позивач, не може бути підставою для перекладення цих витрат на відповідача, оскільки придбаваючи земельну ділянку, позивач достеменно знав про знаходження на ній нерухомого майна, яке належить іншій особі, тому усі ризики щодо понесених витрат покладаються саме на МПП "Мета". З цих же підстав безпідставними є доводи позивача про можливість одержання прибутку від третіх осіб за користування майном позивача (земельною ділянкою) з огляду на те, що, як стверджує сам позивач, майно відповідача займає 39% площі земельної ділянки. За таких обставин, у позивача фактично відсутня можливість передачі в оренду третім особам площі земельної ділянки на якій розташоване належне ТОВ "Коростенський завод трансмаш" на праві власності майно.

Враховуючи, що МПП "Мета" не надало копії податкових декларацій зі сплати земельного податку об`єкта оподаткування - земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, суд не може достовірно встановити розмір стягнення з ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності МПП "Мета".

Відтак, враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача, за поданими до суду доказами, суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності МПП "Мета".

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції безпідставними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Мета" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.11.2023 р. у справі №906/918/23 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Справу №906/918/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "05" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.