cправа № 904/2395/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючої - Вронської Г.О., суддів - Бакуліної С.В., Губенко Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Балли Л.М.,
представників учасників справи:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС"
про стягнення судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА"
про стягнення 5 298 295,31 грн,
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (далі - Відповідач) про стягнення 2 032 872,32 грн пені у розмірі 0,1 % від суми непоставленого у строк товару, 1 015 495,98 грн п`ятнадцяти процентів річних та 2 249 927,10 грн інфляційних втрат.
2. Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов договору від 29.10.2021 № 29/10-2021 у частині поставки товару в строк, визначений специфікацією від 18.01.2022 № 2.
3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2023 у справі № 904/2395/23 у задоволенні позову відмовлено.
4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 апеляційну скаргу Позивача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2023 у справі № 904/2395/23 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 2 032 872,32 грн пені у розмірі 0,1 % від суми непоставленого у строк товару та судовий збір за подання позову в розмірі 30 493,09 грн. У решті позовних вимог відмовлено.
5. Відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023, у якій просив скасувати її та залишити без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2023 у справі № 904/2395/23.
6. Ухвалою від 05.02.2024 Верховний Суд відкрив касаційне провадження та встановив учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу - до 23 лютого 2024 року.
7. 01 березня 2024 року, поза межами встановленого Судом строку, Позивач за допомогою засобів поштового зв`язку подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін; стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції. У відзиві Позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести.
8. Відповідно до частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заяви, скарги та документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
9. Зважаючи, що Позивач пропустив строк на подання відзиву та у встановленому ГПК України порядку не звернувся до Суду з клопотанням про продовження цього строку, Суд залишив відзив на касаційну скаргу без розгляду та не брав його до уваги при розгляді справи.
10. Одночасно (разом) з відзивом, але як окремий документ (вх. № 129/2024 02 від 06.03.2024) та у межах строку, встановленого абзацом 2 частини восьмої статті 129 ГПК України (до закінчення судових дебатів у справі), Позивач подав до Верховного Суду заяву, повідомивши, що:
- попередня (орієнтовна) сума витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції становить 21 000 грн;
- докази сплати судових витрат (акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги та платіжне доручення) будуть подані Суду не пізніше п`яти днів після ухвалення судового рішення.
11. Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2024 закрито касаційне провадження у справі № 904/2395/23 за касаційною скаргою Відповідача на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023.
12. 18 березня 2024 року Позивач подав до Верховного Суду заяву про стягнення з Відповідача судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.
13. До Заяви додані копії таких документів:
- оригінал платіжної інструкції від 12.03.2024 № 481 (далі - Платіжна інструкція);
- копія акта наданих послуг правової (правничої) допомоги від 12.03.2024 № 12/03-А (далі - Акт наданих послуг).
14. Відповідач подав до Верховного Суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому просить зменшити розмір заявлених Позивачем витрат на 99 % - з 21 000 грн до 210 грн.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
16. Частинами першою, третьою статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
17. Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
18. Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
19. Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
20. Адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
21. У разі відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, які надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанова Касаційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 922/3812/19).
22. Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
23. Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
24. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
25. Верховний Суд встановив, що повноваження представника Позивача Приятеленко Т.В. підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 26.02.2024 серії АІ № 1556366 та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
26. Згідно з Актом наданих послуг Адвокатське бюро "Павла Шершньова" надало, а Позивач прийняв такі послуги правничої допомоги:
- складання відзиву від 01.03.2024 № 01-03/24 на касаційну скаргу Відповідача у справі № 904/2395/23, ціна за 1 годину - 3 000 грн, кількість годин - 5, сума - 15 000 грн;
- участь в одному судовому засіданні Касаційного господарського суду 12 березня 2024 року (з урахуванням часу на прибуття в судове засідання адвоката з місця проживання - міста Бровари Київської області), ціна за 1 годину - 3 000 грн, кількість годин - 2, сума - 6 000 грн.
Усього - 7 годин, сума - 21 000 грн.
27. Згідно з платіжною інструкцією 12 березня 2024 року Позивач перерахував на користь Адвокатського бюро "Павла Шершньова" 21 000 грн, призначення платежу: "Оплата правової допомоги під час розгляду справи № 904/2395/23 у Верховному Суді (по справі Інтерпайп), без ПДВ".
28. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
29. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
30. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
31. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
32. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
33. На підставі викладеного вище Суд вважає, що вартість послуги з підготовки відзиву на касаційну скаргу, яка становить 15 000 грн, не підлягає стягненню з Відповідача, оскільки відзив залишено Судом без розгляду.
34. Відповідно до статті 113 ГПК України строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
35. За змістом статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
36. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
37. Позивач пропустив строк на подання відзиву на касаційну скаргу та не звертався до Суду з клопотанням про його продовження, отже повинен усвідомлювати й нести пов`язані з цим негативні наслідки, у тому числі при здійсненні розподілу судових витрат. Покладення на Відповідача обов`язку відшкодувати вартість підготовки відзиву в цьому випадку не відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат та принципу справедливості.
38. Щодо участі представника Позивача у судовому засіданні, згідно з протоколом судового засідання № 2592915 засідання, яке відбулося 12 березня 2024 року, тривало п`ятнадцять хвилин.
40. Зважаючи на час, протягом якого тривало судове засідання (15 хвилин), а також час, який представник Позивача об`єктивно міг витратити на прибуття до Суду, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, критерієм розумності, виходячи з конкретних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку не присуджувати Позивачу всі його витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
41. Дослідивши надані Позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням заперечень Відповідача, поведінки сторін та їх представників під час розгляду справи судом касаційної інстанції, наявні підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача 2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС" про стягнення судових витрат задовольнити частково.
3. Доручити видачу відповідного наказу в справі № 904/2395/23 Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

Н. Губенко