ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 8/95-Д

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши скаргу Приватного підприємства "Вікторія" на бездіяльність Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.02.2024 у справі №8/95-Д

за позовом: Приватного підприємства "Вікторія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Левків-Агро"

про визнання договору купівлі-продажу від 04.06.2004 дійсним

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Левків-Агро"

до Приватного підприємства "Вікторія"

про визнання договору купівлі-продажу зерноскладу від 04.06.2004 недійсним

за участю представників сторін:

від скаржника (стягувача): Тарасюк В.М. - керівник;

від боржника: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 10.09.2008 у справі №8/95-Д у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.02.2009 визнано недійсним договір купівлі-продажу зерноскладу та іншого нерухомого майна, укладений між ТОВ "Левків-Агро" та ПП "Вікторія"; стягнуто з ТОВ "Левків-Агро" на користь ПП "Вікторія" 28 000,00грн сплачених на виконання спірного договору купівлі-продажу від 04.06.2004 та 322,50грн державного мита в дохід Державного бюджету України. Крім того, вищезазначеною постановою стягнуто з ПП "Вікторія" в дохід Державного бюджету України 42,50грн державного мита.

Видано накази №8/95-Д від 26.03.2009.

12.02.2024 ПП "Вікторія" подало до Господарського суду Житомирської області скаргу на бездіяльність Житомирського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м.Київ) за вх.№01-19/17/24 від 12.02.2024.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2024 (суддя Шніт А.В.) скаргу ПП "Вікторія" (вх.№01-19/17/24 від 12.02.2024) повернуто без розгляду на підставі ч.4 ст.170 ГПК України.

20.02.2024 до суду від ПП "Вікторія" надійшла повторно скарга на бездіяльність Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.02.2024, згідно з якою стягувач просить поновити строк на подання даної скарги, визнати бездіяльність Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправною щодо закриття виконавчого провадження №49965617 та зобов`язати останнього відновити виконавче провадження №49965617 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі №8/95-Д.

Скаргу мотивовано тим, що державна виконавча служба протиправно закрила виконавче провадження на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник у даному випадку не є фізичною особою; державна виконавча служба не виконала усі необхідні дії щодо виконання рішення суду, оскільки у боржника наявне нерухоме майно, за рахунок якого можливе стягнення боргу.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", справа №8/95-Д перебувала у провадженні судді Давидюка В.К., який відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 24.02.2022 за №32-к увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу осіб з числа резервістів в особливий період.

На підставі викладеного, за розпорядженням в.о.керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 20.02.2024 №5/2024, призначено повторний автоматизований розподіл скарги на бездіяльність відділу ДВС у справі №8/95-Д.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024, вказану скаргу розподілено судді Прядко О.В.

Ухвалою суду від 21.02.2024 поновлено стягувачу строк для подання скарги на бездіяльність відділу державної виконавчої служби, прийнято до розгляду скаргу ПП "Вікторія" від 20.02.2024 та призначено судове засідання на 29.02.2024.

27.02.2024 на адресу суду від Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області надійшов відзив на скаргу від 23.02.2024 №31772, згідно з яким останній просив відмовити у задоволенні ПП "Вікторія", зазначивши, що 28.01.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу №8/95-Д, зареєстроване в АСВП №49965617, 26.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в ході примусового виконання державним виконавцем були виявлені транспортні засоби, зареєстровані за боржником, які в свою чергу постановою державного виконавця були оголошені в розшук, однак станом на 26.05.2017 працівниками поліції затримані не були, відповідно до інформації, наданої керівником підприємства «Левків Агро», за боржником відсутнє майно, господарську діяльність підприємство не здійснює. Окрім того, відповідно до п.2 вищевказаної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання у строк до 26.08.2017, скаржником було пропущено термін щодо повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання та помилково обрано спосіб захисту своїх прав. Отже державним виконавцем належним чином виконано всі необхідні дії щодо виконання виконавчого документа та здійснено всі необхідні дії щодо знаходження майна боржника.

У зв`язку із перебуванням судді Прядко О.В. на лікарняному 29.02.2024 судове засідання у справі №8/95-Д не відбулося. Ухвалою суду від 04.03.2024 призначено розгляд скарги на 11.03.2024.

11.03.2024 на адресу суду від представника скаржника надійшли додаткові пояснення від 11.03.2024 з документами згідно зазначеного переліку додатків, зокрема копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2019 (ВП №59715098) та копією листа Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.03.2023, у яких вказується ВП №59715098 з примусового виконання наказу №8/95-Д, виданого 28.03.2009 Господарським судом Житомирської області, про стягнення з ТОВ "Левків Агро" на користь ПП "Вікторія" 28000,00 грн, сплачених на виконання спірного договору купівлі-продажу від 04.06.2004.

Ухвалою суду від 11.03.2024 відкладено розгляд скарги ПП "Вікторія" від 20.02.2024 на 20.03.2024.

19.03.2024 до суду від Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області надійшов відзив на скаргу від 18.03.2024 №40301, у якому зазначено, що виконавче провадження №49965617 з примусового виконання наказу №8/95-Д від 26.03.2009 було завершено 24.06.2020 на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»; відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26.07.2017. У зв`язку з вичерпанням правових можливостей щодо розшуку, опису, вилучення та подальшої реалізації майна боржника виконавцем було прийнято рішення про завершення виконавчого провадження. Окрім того, зазначено про неможливість подання доказів повернення оригіналу виконавчого документа та матеріалів виконавчого провадження №49965617 у зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання виконавчого провадження, переданого до архіву органу державної виконавчої служби. Окрім того, повідомлено, що правовою підставою для відновлення виконавчого провадження є судове рішення, що набрало законної сили.

Ухвалою суду від 20.03.2024 продовжено строк розгляду скарги за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено розгляд скарги ПП "Вікторія" від 20.02.2024 на 01.04.2024. Крім того, п. 4 ухвали зобов`язано орган ДВС надати докази на підтвердження обставин, викладених у відзиві на скаргу, в т.ч. докази надіслання виконавчого документу Приватному підприємству "ВІКТОРІЯ", належним чином засвідчену копію акту знищення виконавчого провадження.

01.04.2024 через діловодну службу суду представник стягувача подав письмові пояснення (додаток до скарги), у яких зазначив, що державна виконавча служба діє вибірково, тобто у ВП №21285444 постанова від 17.09.2023 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виконується, а в іншому випадку постанова від 20.05.2008 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не виконується; зазначив, що станом на 01.04.2024 начальник ЖВДВС у ЖРЖО ЦМУ МЮ (м.Київ) не надав ні ознайомитись з матеріалами виконавчих проваджень щодо ТОВ «Левків Агро» та ПП «Вікторія», ні завірених копій документів, ПП «Вікторія» не отримувало ні постанови про закриття виконавчого провадження, ні оригіналу наказу 8/95-Д (а.с.138-144).

Представник боржника і державний виконавець у засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином (а.с.145-147).

Представник стягувача у засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши скаргу ПП "Вікторія" на бездіяльність Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.02.2024 та дослідивши її матеріали, суд зазначає таке.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.1 ст.129 Конституції України). Аналогічне положення міститься у п.7 ч.3 ст.2 ГПК України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні "Горнсбі проти Греції" ЄСПЛ наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У справі "Глоба проти України" ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності. Суд також повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (також рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України").

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06.08.2019 старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Коробовою Н.І. відкрито виконавче провадження з виконання наказу №8/95-Д виданого 26.03.2009 Господарським судом Житомирської областi (а.с. 128).

Того ж дня, 06.08.2019 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника - ТОВ "Левків-Агро" (а.с. 130).

24.06.2020 постановою старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Коробової Н.І. наказ №8/95-Д виданий 26.03.2009 Господарським судом Житомирської областi повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки встановлено, що сільськогосподарська техніка боржника не виявлена протягом року з дня оголошення розшуку, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено.

Суд враховує, що обставини, які зазначені у відзивах на скаргу від 23.02.2024 та 18.03.2024 мають невідповідності дійсним обставинам справи, зокрема, п. 2 постанови про повернення виконавчого документа не містить вказівки про можливість повторного пред`явлення виконавчого документа; що органом ДВС не виконано вимоги ухвали суду про надання доказів на підтвердження обставин, викладених у відзивах на скаргу, в т.ч. не надано доказів надіслання копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.06.2020 у ВП №59715098, як і надіслання самого оригіналу наказу №8/95-Д від 26.03.2009 стягувачу, не надано належним чином засвідчену копію акту знищення виконавчого провадження.

За твердженнями представника стягувача йому за заявою не надано для ознайомлення матеріалів виконавчих проваджень щодо ТОВ «Левків Агро» та ПП «Вікторія» та завірених копій документів, в т.ч. постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.06.2020 у ВП №59715098. Також представник ПП «Вікторія» вказує, що не отримував ні оскаржуваної постанови органу ДВС, ні оригіналу наказу 8/95-Д.

За таких обставин, суд вважає наявними обставини для поновлення строку для подання скарги відповідно до ч. 2 ст. 341 ГПК України.

Вирішуючи подану скаргу суд зазначає, що порядок проведення виконавчого провадження регулюється положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Таким чином п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" стосується боржника - фізичної особи та транспортних засобів такого боржника, а тому суд приходить до висновку про неправомірність дій старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Коробової Н.І. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.06.2020 у ВП №59715098 на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" та наявність підстав для часткового задоволення скарги.

При цьому господарський суд відмовляє у задоволенні вимоги викладеної у скарзі про зобов`язання органу ДВС відновити виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі №8/95-Д, виходячи з такого.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Так, вказані норми Закону України «Про виконавче провадження» передбачають спеціальний порядок відновлення виконавчого провадження у разі скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження, згідно з яким виконавче провадження підлягає відновленню не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення про скасування постанови.

За ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відтак, оскільки наслідки визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження передбачені безпосередньо законом, а державний виконавець зобов`язаний вчинити відповідні дії щодо відновлення виконавчого провадження в силу законодавчих норм, у суду відсутні підстави для задоволення скарги в частині зобов`язання органу ДВС відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу №8/95-Д виданого 26.03.2009 Господарським судом Житомирської областi.

Суд також зауважує, що обов`язки та повноваження державного виконавця щодо виконання наказу господарського суду передбачені та визначені Законом України "Про виконавче провадження", і господарський суд не може зобов`язувати державного виконавця вчиняти дії, які й так в силу закону входять до його компетенції.

Керуючись статтями 233-235, 242, 343, 345 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного підприємства "Вікторія" на бездіяльність Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.02.2024 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коробової Наталії Ігорівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.06.2020 у ВП №59715098 на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Житомирського відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коробової Наталії Ігорівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.06.2020 у ВП №59715098 на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Дата підписання: 04.04.2024

Суддя Прядко О.В.