ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. Справа№ 910/8941/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

на рішення Господарського суду м. Києва від 24.08.2023 р.

у справі № 910/8941/23 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія"

про стягнення 117798,77 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія" про стягнення 117798,77 грн страхового відшкодування в порядку суброгації.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" йому перейшло право вимоги до відповідача у зв`язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.06.2023 р. відкрито провадження у справі № 910/8941/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду м. Києва 24.08.2023 р. у справі № 910/8941/23 відмовлено у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що встановлений Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" річний строк для звернення до страховика про виплату страхового відшкодування було пропущено ним з незалежних від нього причин. Так, після вчинення ДТП, 25.02.2022 р. винуватець зник з місця ДТП, і не був одразу встановлений, що підтверджується даними відповіді Національної поліції України від 02.08.2022 р. Крім цього, тільки 15.03.2023 р. позивач отримав довідку Національної поліції України про ДТП із встановленою особою винуватця та встановленими даними транспортного засобу винуватця та в той же день звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8941/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду м. Києва від 24.08.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/8941/23.

До суду 13.11.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/8941/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8941/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8941/23 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України та електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (документа) на відповідні електронні адреси, повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу, а також враховуючи закінчення строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 р. на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

12.02.2022 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - страховик) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6779915/1050/22 (далі - договір страхування).

Предметом вказаного договору страхування є транспортний засіб «Mazda CX5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

25.02.2022 р. о 16 год. 00 хв. на вул. М. Донця, 18, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Chery» моделі «Amulet», під керуванням ОСОБА_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mazda» моделі «CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дана обставина підтверджується довідкою Національної поліції України № 826928 про ДТП від 15.03.2023 р.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2023 р. № 760/5617/23 було встановлено вину ОСОБА_2 у вказаній вище ДТП, проте закрито провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Chery Amulet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , застрахована за полісом загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР205907058 у Приватному акціонерному товаристві «Українська Транспортна Страхова Компанія» відповідно до відповіді від МТСБУ.

25.02.2022 р. ОСОБА_1 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» із заявою про факт настання ДТП.

24.03.2022 р. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було складено акт огляду транспортного засобу, в якому було визначено характер та перелік пошкоджень автомобіля страхувальника позивача.

13.06.2022 р. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було складено акт виявлення прихованих пошкоджень до напрямку на ремонт № .

17.08.2022 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі-Скай» було виставлено рахунок № СКмС-0011142 на оплату послуг з ремонту автомобіля в розмірі 117798,77 грн.

Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку у справі № від 08.09.2022 р. було складено страховий акт від 09.09.2022 р. та 12.09.2022 р. виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 117798,77 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 029093.

15.03.2023 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулось до Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування № у розмірі 117798,77 грн.

Листом від 13.04.2023 р. № е-2402-341-В Приватне акціонерне товариство "Українська Транспортна Страхова Компанія" відмовило Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із пропуском річного строку на її пред`явлення.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у зв`язку з виплатою ним страхового відшкодування страхувальнику, як потерпілій у ДТП особі на підставі Договору, до нього в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача як страховика особи, винної у вчиненні ДТП. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 117798,77 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, всупереч Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не здійснив виплату страхового відшкодування, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За визначенням ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

За нормою п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з п. 22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як було встановлено вище, вина ОСОБА_2 у вчиненій ДТП була встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2023 р. у справі № 760/5617/23.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як передбачено ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як було встановлено вище, на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом ««Chery Amulet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська Транспортна Страхова Компанія», відповідно до полісу № ЕР205907058 загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому особою, відповідальною за завдані збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Тобто позивач отримав право вимагати від відповідача виплати страхового відшкодування за полісом № ЕР205907058 на умовах, в порядку та у спосіб, що передбачені положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку про те, що позивачем, всупереч вимогам п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", було пропущено річний строк для звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже для отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, повинні подати страховику за договором обов`язкового страхування заяву на виплату страхового відшкодування у порядку, передбаченому п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

При цьому, за змістом п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого Закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків.

Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 910/7449/17.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (ст. 13 ЦК України) та принципу повного відшкодування шкоди (ст. 1166 ЦК України), господарський суд, з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшов висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа, чи особа, до якої перейшло право вимоги при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа, чи особа, до якої перейшло право вимоги, звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 р. у справі № 147/66/17.

При цьому, якщо потерпіла особа, чи особа, до якої перейшло право вимоги, звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 р. у справі № 147/66/17).

З матеріалів справи вбачається, що після вчинення ДТП 25.02.2022 р. винуватець зник з місця ДТП (довідка Національної поліції України від 02.08.2022 р.).

Крім цього, вказану довідку Національної поліції України про ДТП із встановленою особою винуватця та встановленими даними транспортного засобу винуватця позивач отримав тільки 15.03.2023 р.

Як передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи те, що ДТП сталась 25.02.2022 р., позивач повинен був звернутись до відповідача, як страховика винної у ДТП особи, із заявою про виплату страхового відшкодування у строк до 25.02.2023 р.

Однак вину ОСОБА_2 у ДТП, яка сталась 25.02.2022 р., було встановлено у постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2023 р. у справі № 760/5617/23.

Отже вина ОСОБА_2 , як особи винної у ДТП, була встановлена після спливу строку для звернення позивача із відповідною заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості вчасно звернутись до Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія" із мотивованою заявою про виплату страхового відшкодування, а саме, у строк, передбачений вимогами п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відтак зазначений строк було пропущено позивачем з незалежних від останнього причин.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 117798,77 грн страхового відшкодування в порядку суброгації є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були неповно з`ясовані обставини справи, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 24.08.2023 р. у справі № 910/8941/23 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повне задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна".

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 24.08.2023 р. у справі № 910/8941/23 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, код 23510137) 117798 (сто сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім),77 грн страхового відшкодування, 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири),00 грн судового збору за подання позовної заяви, 4026 (чотири тисячі двадцять шість),00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран