РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.04.2024Справа № 910/19075/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго»

до підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України

про стягнення 42943,26 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» до підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України про стягнення 42943,26 грн, в тому числі: 37674,50 грн боргу, 2989,19 грн пені, 1883,73 грн штрафу, 188,37 грн інфляційних втрат, 207,47 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору № 530004 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 25.07.2018.

Суд своєю ухвалою від 18.12.2023 відкрив провадження у справі № 910/19075/23, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач вважає, що внаслідок запровадження в Україні з 24.02.2022 воєнного стану наступили форс-мажорні обставини, а тому відповідач повинен бути звільнений від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань.

Також відповідач послався на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2023 № 206, згідно з якою заборонено нараховувати та стягувати неустойку, інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідач подав клопотання про відстрочення виконання рішення до закінчення воєнного стану.

У свою чергу позивач у відповіді на відзив зазначив, що приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2023 не регламентують відносини між позивачем та відповідачем, який є юридичною особою.

Також позивач заперечив проти надання відстрочки виконання рішення суду.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

25 липня 2018 року комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго» (енергопостачальна організація) та підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України» (абонент) уклали договір № 530004 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору енергопостачальна організація зобов`язана постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах відповідно до додатку № 1 до договору за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 88 (адмінбудівля).

Облік споживання теплової енергії врегульовано розділом 5 Договору.

Відповідно до п. 5 додатку № 4 до Договору абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК (центрі обслуговування клієнтів) за адресою: вул. Волоська,42, облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового період (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК; акт виконаних робіт.

Оскільки відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за Договором у нього станом на 01.07.2023 виник борг у розмірі 37674,50 грн.

17 липня 2023 року комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (споживач) уклали угоду № Р-530004/2023/07 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до Договору (далі - Угода), відповідно до умов якої споживач визнав борг у розмірі 37674,50 грн станом на 01.07.2023.

Споживач зобов`язався сплатити 37674,50 грн протягом липня - жовтня 2023 року щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 8 Угоди у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати; умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити.

Відповідач не виконав умови Угоди.

Станом на день подачі позову до суду відповідач не погасив 37674,50 грн боргу.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 37674,50 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України, відповідно до статуту, є самостійним господарським суб`єктом, яке створене з метою утримання в належному стані та ефективної експлуатації житлових та нежитлових будинків, господарських споруд та іншого майна, що передаються підприємству в оперативне управління, тоді як у постанові Кабінету Міністрів України від 05.03.2023 № 206 йде мова про населення (сукупність людей), як споживача житлово-комунальних послуг.

За таких обставин підприємство по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України не звільняється від стягнення з нього неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість.

Відповідно до п 7 додатку № 4 до Договору абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) енергопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожний день до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Згідно з п. 8 Угоди у разі порушення споживачем умов угоди споживач повинен сплатити підприємству штраф за невиконання ним угоди у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою.

За розрахунком позивача, перевірним судом, до стягнення з відповідача підлягає 2989,19 грн пені та 1883,73 грн штрафу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевірним судом, до стягнення з відповідача підлягає 207,47 грн 3% річних, 188,37 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Ця норма встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов`язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Під випадком розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов`язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов`язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов`язаний або якщо на місці боржника була б інша особа. Такий підхід щодо суб`єктивної неможливості передбачити, а отже і попередити діяння, що викликало невиконання або неналежне виконання зобов`язання, дозволяє відмежувати випадок від непереборної сили (форс-мажор).

Поняття та ознаки непереборної сили розкриваються у п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України. Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності, а екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який виданий всім кого це стосується, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні».

Враховуючи це Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Форс-мажорними обставинами визнається обставина (дія чи подія), що спричинили неможливість виконання договірних зобов`язань у обумовлений сторонами строк. Ці обставини є юридичними фактами, що спричинили неможливість виконання договірних зобов`язань, і для настання яких необхідна наявність певних умов: виникнення після укладення договору; неможливість виконання зобов`язання у період їх існування; закріплення, як правило, таких обставин у договорі як таких, що звільняють від виконання зобов`язання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17.

Відповідач не надав доказів неможливості виконання зобов`язання у встановлені строки внаслідок настання форс-мажорних обставин (введення воєнного стану).

Запровадження з 24.02.2022 воєнного стану в країні, що є форс-мажорними обставинами, не можуть однозначно засвідчувати неможливість виконання відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, оскільки перелічені обставини не є абсолютною самостійною підставою для відкладення строку виконання зобов`язання на час, протягом якого такі обставини зберігають свою дію.

Близький за змістом правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 910/7495/16 від 08.05.2018.

Відповідно до ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З приписами ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд дійшов висновку про відмову в наданні відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» до підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України.

Стягнути з підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (узвіз Вознесенський, 21, м. Київ, 04053, код 32455477) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (площа Івана Франка, 5, м. Київ, 01001, код 40538421) 37674,50 грн боргу, 2989,19 грн пені, 1883,73 грн штрафу, 188,37 грн інфляційних втрат, 207,47 грн 3% річних, 2684,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун