ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Справа № 924/107/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крупської В.В., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Медфарм", м. Шепетівка Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека", м. Хмельницький

про стягнення 90 000,00 грн. плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року;

стягнення шкоди за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції,

представники сторін:

позивача: Побережний А.І. - керівник;

відповідача: адвокат Заболотний А.М. - згідно ордеру серії ВХ №1063718 від 26.02.2024 року;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 90 000,00 грн. плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року та шкоду за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції.

Вимоги мотивує умовами укладеного 08.11.2020 року договору суборенди приміщення, який припинив свою дію 08.10.2023 року. Проте, відповідач приміщення по акту приймання-передачі не повернув, орендну плату з 01.08.2023 року не сплачує, тому вважає підставним стягнення з ТОВ "Хмельницька перша аптека" 90 000,00 грн. плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року.

Окрім того, зазначає про неукладення відповідачем договорів з постачальниками комунальних послуг, що мало наслідком оплату таких послуг позивачем, чим останньому заподіяно збитків на суму 203100, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2024 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Медфарм", м. Шепетівка Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека", м. Хмельницький про стягнення 90 000,00 грн. плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року; стягнення шкоди за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2024 року.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача відзиву на позов не надав, в судовому засіданні підтвердив факт існування між сторонами договірних правовідносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ТОВ «Поділля Медфарм» є орендарем приміщення, що розташоване за адресою: м. Славута, вул. Соборності, 17 згідно з договором оренди від 30.10.2020 року, укладеним з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

08.11.2020 року ТОВ "Поділля Медфарм» (суборендодавець) уклало з ТОВ «Хмельницька перша аптека» (суборендарем) договір суборенди (далі по тексту - Договір), за яким передало в суборенду нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення аптеки.

Згідно з п.1.1. Договору в суборенду передається нежитлове приміщення, загальною площею 115,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4.1. Договору строк суборенди складає 2 роки 11 місяців з моменту прийняття об`єкту, що орендується, за актом приймання і може бути скорочений або продовжений за згодою сторін.

За положеннями п. 5.1 Договору суборендар сплачує орендну плату в розмірі 15000,00 грн. на місяць.

Згідно з п.5.2. Договору суборендна плата сплачується в безготівковому вигляді на розрахунковий рахунок або готівкою за видатковим касовим ордером Суборендодавцю не пізніше 1 числа кожного місяця

Відповідно до п.5.3 Договору суборенди комунальні послуги (плата за опалення. водопостачання, вивезення сміття та елекгроенергія) сплачуються Суборендарем додатково постачальникам послуг за окремими договорами.

Суборендар після підписання договору суборенди сплачує авансом за перший та останній місяць оренди (п. 5.4. договору).

Відповідно до п.7.1 договору Суборендар зобов`язується застрахувати орендоване приміщення.

Згідно з п. 9.1 Договору цей Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови Договору і свої зобов`язання.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Відповідно до актів звірки взаємних розрахунків за період 2020 рік між Славутським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства і фізичною особою ОСОБА_1 за договором про надання послуг №62, останній нараховано 615,00 грн., з яких сплачено 551,62 грн.; за період 2021 року заборгованість на користь Славутського управління водопровідно-каналізаційного господарства становить 412,09 грн.; за період 2022 року ОСОБА_1 сплачено 405,80 грн.; за 1 півріччя 2023 року переплата ОСОБА_1 становить 817,89 грн.

З акту звірки розрахунків між ТОВ "Хмельницькенергозбут" та ОСОБА_1 станом на 01.08.2023 року вбачаться, що борг останньої складає 3722,83 грн.

Згідно фільтрованої виписки з банківського рахунку ТОВ "Поділля Медфарм" за період з 01.01.2020 року по 08.08.2023 року, товариством здійснювалось відшкодування ОСОБА_1 експлуатаційних витрат за водопостачання, електроенергію, прибудинкової території та сплата орендної плати.

Також ОСОБА_2 платіжною інструкцією від 05.07.2023 року здійснив перерахування ОСОБА_1 50000,00 грн. із призначенням платежу "для поповнення рахунку".

Позивач звертався до відповідача з претензіями від 05.10.2023 року, від 12.10.2023 року, від 04.11.2023 року, у яких просить сплатити борг перед постачальниками комунальних послуг в розмірі 210147,23 грн. та орендної плати на суму 105000,00 грн., а також повернути орендоване майно, для чого слід прибути особі, яка укладала договір, або його представнику.

12.10.2023 року ТОВ "Поділля Медфарм" по акту прийому-передачі майна передало, а ОСОБА_1 прийняла нежитлове приміщення загальною площею 115,9 кв.м.. яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ "Хмельницька перша аптека" надсилала позивачу із супровідними листами від 07.12.2023 року, від 25.12.2023 року від 15.01.2024 року акт приймання-передачі майна від 08.10.2023 року для його підписання.

У відповідь позивач повідомив про необхідність передання приміщення, а не підписання акту приймання-передачі. Окрім того, у такому акті має бути вказано покази лічильників електроенергії та води, технічний стан приміщення, яке передається, стан розрахунків за оренду та комунальні послуги.

З вищевикладеного позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішеннями судів у справі №924/670/22, які набрали законної сили, встановлено, що договір суборенди нежитлового приміщення №б/н від 08.11.2020 є чинним, оскільки не передбачена можливість його одностороннього розірвання.

Позиція суду.

Щодо стягнення плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України унормовано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Із матеріалів справи стверджується, що 08.11.2020 року між сторонами у справі укладено договір суборенди, за умовами якого позивач зобов`язався передати відповідачу у тимчасове платне користування приміщення площею 115,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач взяв на себе зобов`язання зі своєчасної сплати визначених договором орендних платежів.

Згідно з частиною першою статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В силу частини шостої статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За умовами частин першої, п`ятої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини третьої статті 285, частин першої та четвертої статті 286 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

В силу статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частиною другою статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За положеннями п. 4.1. договору від укладений на 2 роки та 11 місяців, тобто, припинив свою дію 08.10.2023 року.

Доказів внесення орендної плати за період з 01.08.2023 року матеріали справи не містять та сторонами не спростовано.

Водночас, у п. 5.4. договору передбачено, що суборендар після підписання договору суборенди сплачує авансом за перший та останній місяць суборенди.

Жодних доказів невиконання відповідачем вказаного пункту суду не надано, з чого суд доходить висновку про безпідставність стягнення орендної плати за останній місяць оренди.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 15 000,00 грн. орендної плати за серпень 2023 року та 4000,00 грн. за вісім днів вересня 2023 року.

З приводу вимоги позивача про стягнення оренди за період по 31.01.2024 року у зв`язку з непереданням приміщення за актом приймання-передачі, суд зазначає наступне.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (частина четверта статті 291 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства із закінченням строку договору найму (оренди), на який його було укладено, такий договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Таким чином, договір найму (оренди) є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном протягом строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Натомість із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.08.2019 у справі №910/13695/18.

Тобто, після спливу дії договору у орендодавця відсутні правові підстави здійснювати нарахування орендної плати, оскільки у випадку не повернення майна до стягнення підлягає неустойка.

Проте, позивачем не заявлено про стягнення неустойки за неповернення орендованого майна, а стягнення орендної плати є безпідставним після 08.10.2023 року.

Додатково суд зауважує, що стягнення неустойки пов`язане саме з неповерненням майна орендарем, натомість, ще 12.10.2023 року майно, яке було предметом суборенди та за користування яким позивач нараховує відповідачу оренду плату до 31.01.2024 року, повернуто ТОВ "Поділля Медфарм" орендодавцю - ОСОБА_1 , що безумовно свідчить про припинення користування таким майном відповідачем по справі - ТОВ "Хмельницька перша аптека".

З викладеного суд доходить висновку про безпідставне нарахування орендної плати відповідачу з 09.10.2023 року, тому у стягненні 71 000,00 грн. орендної плати суд відмовляє.

Щодо стягнення шкоди за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина боржника.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У п. 5.3. договору передбачено, що комунальні послуги сплачуються відповідачем додатково постачальникам послуг за окремим договором.

На підтвердження понесення збитків в сумі 203 100,00 грн. позивачем надано акти звірки взаємних розрахунків за період 2020 рік між Славутським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства і фізичною особою ОСОБА_1 за договором про надання послуг №62, акт звірки розрахунків між ТОВ "Хмельницькенергозбут" та ОСОБА_1 станом на 01.08.2023 року та фільтровану виписку з банківського рахунку ТОВ "Поділля Медфарм" за період з 01.01.2020 року по 08.08.2023 року, згідно якої ТОВ "Поділля Медфарм" здійснювалось відшкодування ОСОБА_1 експлуатаційних витрат за водопостачання, електроенергію, прибудинкової території та сплата орендної плати.

Проте, вказані документи не мають жодної вказівки на адресу та площу приміщення, за яке сплачувались та відшкодовувались комунальні послуги. Відтак суд позбавлений можливості встановити, що заявлена до стягнення сума збитків сплачена позивачем ОСОБА_1 саме як відшкодування комунальних платежів за приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 115,9 кв.м., у зв`язку з неоплатою відповідачем спожитих ним комунальних послуг у суборендованому приміщенні.

Окрім того, за положеннями договору оренди від 30.10.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Поділля Медфарм", останній зобов`язався сплачувати комунальні послуги за приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , постачальникам за окремими договорами, а не відшкодовувати їх орендодавцю.

З вищевикладеного суд доходить висновку про недоведеність заподіяння шкоди позивачу відповідачем у заявленому до стягнення розмірі, що має наслідком відмову в задоволенні вимоги про стягнення 203 100,00 грн. шкоди та здійснених нарахувань 3% річних та втрат від інфляції на вказану суму.

Таким чином, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Медфарм" про стягнення 90 000,00 грн. плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року; стягнення шкоди за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції, підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 19000,00 грн. суборендної плати. В стягненні 71000,00 грн. суборендної плати та шкоди за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони відповідно до розміру задоволених позовних вимог ( на відповідача - 1,5% від 19000,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Медфарм", м. Шепетівка Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека", м. Хмельницький про стягнення 90 000,00 грн. плати за оренду приміщення за період з 01.08.2023 року по 31.01.2024 року; стягнення шкоди за невиконання умов договору в розмірі 203 100,00 грн., 8 146,26 грн. 3% річних та 23 846,97 грн. втрат від інфляції, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека" (31355, Хмельницька область, Хмельницький район, проспект Миру, буд. 72/5В, код 38232378) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Медфарм» (30400, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 95, код 39105249) 19 000,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) заборгованості по суборендній платі, 285, 00 грн. (двісті вісімдесят п`ять грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.04.2024 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; сторонам в електронні кабінети