РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2024Справа № 910/1312/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 39508708)

до Фізичної особи-підприємця Перезолова Артура Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 40 043, 59 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Сіті Фінанс» (далі за текстом - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», Позивач) з позовом до Фізичної особи-підприємця Перезолова Артура Ігоровича (далі за текстом - ТОВ ФОП Перезолова А.І., Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 40 043, 59 грн за кредитним договором № 011/3187/1379448 від 14.02.2022 (далі за текстом - Кредитний договір), вимоги за яким перейшли до Позивача на підставі укладеного з АТ «Райффайзен Банк» (далі за текстом - Банк) договору про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 (далі за текстом - Договір відступлення).

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що на виконання Кредитного договору Банком надано у користування Відповідачу кредитні кошти, які у визначений строк не повернуто у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту - 49 625, 81 грн та за відсотками - 1 013, 78 грн.

В подальшому на підставі укладеного Договору відступлення, укладеного між Позивачем та Банком, Позивач набув право грошової вимоги зокрема за даним Кредитним договором в розмірі 50 639, 81 грн.

Після відступлення заборгованість Відповідачем погашено в розмірі 10 596 грн, а відтак станом на дату звернення до суду з даним позовом остання становить 40 043, 59 грн.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала від 08.02.2024 надсилалась на офіційну адресу місцезнаходження Відповідача поштовим повідомленням № 55, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) закріплено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 у справі № 910/1312/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.02.2022 між Відповідачем та Банком укладено Кредитний договір шляхом підписання заяви про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/3187/1379448, відповідно до якого Банк встановив клієнту поточний ліміт кредиту, розмір якого на дату початку кредитування становив 50 000 грн. з максимальним лімітом, який відповідно до умов кредитного договору становить 300 000 грн. (пункти 1.2, 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за кредитною картою або шляхом договірного списання банком коштів кредиту з кредитного рахунку у випадках визначених Договором.

Згідно з пунктом 1.4 Кредитного договору, строк кредиту на дату підписання заяви становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування).

Проценти за користування кредитом - фіксована процентна ставка 29,9% річних (пункт 1.5. Кредитного договору).

Згідно пункту 2.1 Кредитного договору датою початку кредитування є наступний робочий день, що слідує за датою підписання заяви.

Пунктом 4.2 Кредитного договору визначено, що клієнт зобов`язується сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5 відсотків від власної заборгованості перед банком але не менше фіксованої суми встановленої тарифами банку на ведення та обслуговування карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення Кредиту та Процентів не пізніше дати закінчення строку Кредиту, а у разі його подовження - в останній робочий день подовженого строку користування кредитом.

Суд вказує, що датою початку кредитування є 15.02.2022 з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 15.02.2026.

Факт надання Банком Відповідачу кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом.

З огляду на зазначене, суд вказує, що Банком виконано зобов`язання перед Позичальником, надавши останньому в користування кредитні кошти.

Проте, всупереч умовам Кредитного договору, Позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до Розрахунку заборгованості, останній платіж було здійснено у листопаді 2022, а станом на 20.04.2023 згідно розрахунку Банку заборгованість у Відповідача становила 50 639, 59 грн, з яких заборгованість за дозволеним овердрафтом - 49 625, 81 грн та заборгованість за відсотками - 1 013, 78 грн.

20.12.2022 між Позивачем та Банком укладено Договір про відступлення, у відповідності до умов якого Банку передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» як Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до пункту 2.4 Договору відступлення, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній.

Докази оплати за Договором відступлення наявні в матеріалах справи.

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення Позивач набув право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі і за даним Кредитним договором, укладеним між Відповідачем та Банком, сума заборгованості за яким становить: 50 639, 59 грн (заборгованість за дозволеним овердрафтом - 49 625, 81 грн та заборгованість за відсотками - 1 013, 78 грн.).

Як вказує Позивач, після відступлення йому права грошової вимоги до Відповідача, останнім здійснено платіж в розмірі 10 596 грн на погашення заборгованості за Кредитним договором.

11.10.2023 Позивач (Новий Кредитор) направив Відповідачу Досудову вимогу № 1-95562 від 10.10.2023 про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором.

Однак, станом на дату подачі позову вказана вимога Відповідачем не виконана.

Суд вказує, що зазначене вище Відповідачем не заперечується та не спростовується.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу Позивачем до суду надано:

- договір № 14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023 з додатком № 1;

- замовлення № 256 від 04.12.2023;

- акт виконаних робіт від 04.12.2023 до замовлення № 256 від 04.12.2023 на суму 1 400 грн, з переліком наданих адвокатом послуг;

- платіжна інструкція № 2194 від 1 400 грн.

Суд зазначає, що акт виконаних робіт від 04.12.2023 підписаний представниками сторін без зауважень та претензій.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є кредитним договором.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Із врахуванням зазначеного вище, враховуючи факт прострочення Відповідачем строків погашення кредиту, судом перевірено наданий до позову розрахунок заборгованості та встанволено його правомірність та обґрунтованість, що відповідно свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Що стосується заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із критеріями визначеними в частині 4 статті 126 ГПК України.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на викладене вище, враховуючи відсутність заперечень Відповідача, суд дійшов висновку, що понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в межах даної справи є обґрунтованими, розумними, реальними, відповідають критерію співмірності згідно частини 4 статті 126 ГПК України та розумності, що за сукупністю свідчить про необхідність їх відшкодування Відповідачем у заявленому розмірі.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини, порушення Відповідачем умов Кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог та наявності підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Перезолова Артура Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 39508708) заборгованість в розмірі 40 043 (сорок тисяч сорок три) грн 59 коп, судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 08.04.2024

Суддя Антон ПУКАС