УХВАЛА

м. Київ

08.04.2024Справа № 922/691/24

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Золотухіна Владислава Юрійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБ Турвіль» (РВ Tourville s.r.o)

про стягнення 59 842,50 грн., що еквівалентно 2 247 085,88 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Золотухін Владислав Юрійович звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБ Турвіль» РВ Tourville s.r.o про стягнення 59 842,50 доларів США, що еквівалентно станом на дату подачі позову 2 247 085,88 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання з поставки товару за договором від 07.03.2023 № GEN/26-2, попередню оплату у добровільному порядку не повернув. З урахуванням наведених підстав Фізична особа-підприємець Золотухін Владислав Юрійович звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості у вищевказаному розмірі.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат зазначив тільки про суму сплаченого судового збору.

Проте, будь-яких відомостей стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, які позивач поніс і які очікує понести у позовній заяві не вказано.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані, зокрема Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).

Так, відповідно до п. 12 Правил поштові відправлення поділяються на дві групи: (1) внутрішні (пересилаються в межах України) та (2) міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). До внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; до міжнародних поштових відправлень, зокрема, листи - прості, рекомендовані (пункт 8 Правил).

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» встановлено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Отже, з аналізу статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» та пункту 2 Правил вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного міжнародного поштового відправлення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2019 у справі № 910/7308/16.

На підтвердження надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів від 04.03.2024 позивач надав фіскальний чек від 29.12.2023 № RVO10735103UA.

За таких обставин, позовна заява була сформована тільки 04.03.2024 року, що унеможливлює її направлення відповідачу 29.12.2023 року.

Крім того, з фіскального чеку від 29.12.2023 року № RVO10735103U неможливо встановити кому саме, на яку адресу та які саме документи були скеровані у такому відправленні.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку міжнародне поштове відправлення з оголошеною цінністю - міжнародне реєстроване поштове відправлення з вкладенням паперів, документів або інших предметів, оцінка вартості яких визначається відправником.

До міжнародних поштових відправлень належать: поштові картки - прості, рекомендовані; листи - прості, рекомендовані; поштові відправлення з оголошеною цінністю; бандеролі - прості, рекомендовані; відправлення для сліпих - прості, рекомендовані; дрібні пакети - рекомендовані; мішки «M» - рекомендовані; посилки - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю; відправлення «EMS»; згруповані поштові відправлення з позначкою «Консигнація». Зразки бланків, що використовуються під час надання користувачам послуг поштового зв`язку з пересилання міжнародних поштових відправлень - визначаються актами Всесвітнього поштового союзу.

Згідно з п. п. 1.7 - 1.10 Правил міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до всіх країн світу.

Міжнародні реєстровані поштові відправлення можуть прийматися для пересилання лише з простим повідомленням про їх вручення.

Міжнародні поштові відправлення можуть прийматися для пересилання з позначкою «З посильним», доставка якого адресатовi (одержувачу) провадиться прискореним способом. Якщо неможливо доставити кур`єром відправлення з послугою «З посильним», то одержувачу повідомляють про прибуття відправлення на відділення в короткі терміни.

Міжнародні рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Вручити особисто» приймаються для пересилання лише з повідомленням про вручення.

Міжнародні рекомендовані поштові відправлення з позначкою «З посильним» та «Вручити особисто» приймаються для пересилання лише до країн, які визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень.

Міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін. Реєстровані міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання лише до країн, перелік яких та умови приймання поштових відправлень визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень, що формується операторами поштового зв`язку на підставі відомостей Міжнародного бюро Всесвітнього поштового союзу.

Оператор поштового зв`язку, на якого покладаються функції з пересилання відправлень «EMS», визначається Мінінфраструктури. Міжнародні реєстровані поштові відправлення можуть прийматися для пересилання лише з простим повідомленням про їх вручення. Міжнародні поштові відправлення можуть прийматися для пересилання з позначкою «З посильним», доставка яких адресатам здійснюється кур`єром відразу після їх прибуття до об`єкта поштового зв`язку, якому доставляється таке поштове відправлення. Міжнародні рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Вручити особисто» приймаються для пересилання лише з повідомленням про вручення. Міжнародні рекомендовані поштові відправлення з позначкою «З посильним» та «Вручити особисто» приймаються для пересилання лише до країн, які визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень. Послуга з пересилання міжнародних згрупованих поштових відправлень з позначкою «Консигнація» надається на підставі угоди, укладеної між оператором поштового зв`язку України та операторами поштового зв`язку інших держав. Міжнародні поштові відправлення з післяплатою приймаються для пересилання лише до країн, з якими оператором поштового зв`язку укладено відповідні угоди. Такі поштові відправлення можуть прийматися для пересилання без оцінювання вартості вкладення відправником.

Разом з тим, для пересилання дрібних пакетів, мішків «M», міжнародних посилок, міжнародних відправлень з оголошеною цінністю, відправлень «EMS» відправник у встановленому порядку заповнює митні декларації у кількості, що визначена країною призначення у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень. У разі подання для пересилання фізичною особою в міжнародних поштових відправленнях товарів, сукупна вартість яких перевищує суму, визначену законодавством, приймання здійснюється у порядку та на умовах, встановлених законодавством для юридичних осіб. Юридичні особи для пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень складають список таких відправлень незалежно від їх кількості, який оформляється у порядку, передбаченому для внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю. У разі подання для пересилання міжнародних поштових відправлень, на які складається митна декларація, підписи, якими засвідчується список, повинні відповідати підписам у митній декларації. Юридичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні поштові відправлення з оголошеною цінністю, відправлення «EMS» з товарним вкладенням, дрібні пакети закритими. На міжнародні поштові відправлення, для декларування вкладення яких відповідно до законодавства використовувалася вантажна митна декларація, посадовими особами митних органів можуть накладатися засоби ідентифікації.

Отже, тільки фіскальний чек про надання послуг поштового зв`язку не є належними доказами направлення міжнародного відправлення.

Схожа за змістом правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 11 серпня 2022 року по справі № 922/4637/21.

Відповідно до пункту 72 Правил юридичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні поштові відправлення з оголошеною цінністю, відправлення "EMS" з товарним вкладенням, дрібні пакети закритими. На міжнародні поштові відправлення, для декларування вкладення яких відповідно до законодавства використовувалася митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа, посадовими особами митних органів можуть накладатися засоби ідентифікації.

Суд відмічає, що зразок митної декларації містить розділ «Детальний опис кожного предмета».

Отже, при надісланні міжнародних відправлень передбачена можливість зазначення переліку надісланих документів.

Проте, суд зазначає, що до матеріалів позовної заяви позивачем не додано опису вкладення в поштовий конверт із повним переліком надісланих на адресу відповідача документів, які були подані на адресу господарського суду Харківської області та у подальшому передані за підсудністю до господарського суду міста Києва.

За таких обставин, до позовної заяви не долучено належних доказів (опис вкладення та лист) на підтвердження надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Аналогічні положення відображено у частині 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем подано до суду копії документів, а саме: копію інвойсу від 08.03.2023 № FV 23014 (додаток 3 до позовної заяви) та банківської виписки від 10.03.2023 (додаток 4 до позовної заяви), ), що складені іноземною мовою, без супроводження нотаріально засвідченим перекладом вказаних документів українською мовою.

Крім того, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

В силу положень пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3 028,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплати судовий збір 29.12.2023 року.

Відповідно до інформації, що розміщена на вебсайті Національного Банку України, 29.12.2023 року курс гривні до долара США складав 37,9824 грн. За таких обставин, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 59 842,50 доларів США, останньому необхідно було сплатити судовий збір у сумі 34 094,43 грн.

Проте, Фізична особа-підприємець Золотухін Владислав Юрійович надав докази сплати судового збору у сумі 33 706,30 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позовна заява від імені позивача підписана представником, а саме адвокатом Поночевною Анастасією Олегівною.

На підтвердження повноважень адвоката наданий ордер серія АО № 1114634 від 29.01.2024, яким уповноважено Поночевну А.О. представляти інтереси позивача у господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Верховному Суді. При цьому, позовну заяву було подано до господарського суду Харківської області, тобто до суду, право на звернення до якого передбачено ордером.

За таких обставин, звертаючись до господарського суду Харківської області та підписуючи адресовану цьому суду позовну заяву, адвокат Поночевна А.О. додала до матеріалів позовної заяви відповідний ордер, який надавав їй повноваження на підписання позову та представництво інтересів позивача саме у цьому суді.

При цьому, судом враховано, що матеріали позовної заяви, які надійшли до господарського суду міста Києва від господарського суду Харківської області об`єктивно не могли містити іншого ордеру.

За таких обставин, з урахуванням того, що матеріали позовної заяви передані за підсудністю до господарського суду міста Києва, адвокату Поночевній А.О. для здійснення представництва інтересів позивача у господарському суді міста Києва у подальшому необхідно надати довіреність або ордер, що надають останньому повноваження на представництво позивача саме у господарському суді міста Києва.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Золотухіну Владиславу Юрійовичу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Фізичній особі-підприємцю Золотухіну Владиславу Юрійовичу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання заяви із зазначенням відомостей стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

- подання належних доказів направлення позовної заяви та додатків до неї на адресу відповідача;

- подання до суду копії інвойсу від 08.03.2023 № FV 23014 (додаток 3 до позовної заяви) та банківської виписки від 10.03.2023 (додаток 4 до позовної заяви);

- доказів сплати судового збору у сумі 388,13 грн.

4. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Золотухіну Владиславу Юрійовичу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака