ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/19/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Сідкорн»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2023, ухвалене суддею Ковалем С.М., м. Миколаїв, повний текст складено 09.01.2024

у справі № 915/19/22

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до відповідача: Приватного підприємства «Сідкорн»

про: стягнення 61440,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ «СК «АРКС», Страхова компанія) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства «Сідкорн» (далі ПП «Сідкорн»), в якому просило суд стягнути з останнього 61440,15 грн.

Позов мотивований наступним:

- 12.02.2021 транспортний засіб «Toyota C-HR», державний номерний знак: НОМЕР_1 , що належить ПП «Сідкорн», під керуванням водія ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes-Benz GLS 450», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Mersedes-Benz GLS 450».

- транспортний засіб «Mersedes-Benz GLS 450», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 на праві власності та був застрахований на підставі укладеного 03.11.2020 з Страховою компанією договору добровільного страхування наземного транспорту.

- постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2021 у справі №752/6445/21, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.07.2021, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

- Страховою компанією було сплачено страхове відшкодування у загальній сумі 61440,15 грн, яку позивач просить стягнути з ПП «Сідкорн», як власника транспортного засобу «Toyota C-HR», державний номерний знак: НОМЕР_1 , та як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначав про те, що позивачем не доведено обґрунтованості суми страхового відшкодування, а також про те, що водій ОСОБА_1 не є його працівником.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2023 у справі №915/19/22 позов Страхової компанії задоволено повністю, стягнуто з ПП «Сідкорн» на її користь 61440,15 грн страхового відшкодування, а також 2270 грн судового збору.

Місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що відповідач, заперечуючи проти наявності трудових відносин між водієм ОСОБА_1 , не надав пояснень, на яких саме підставах ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить на праві власності ПП «Сідкорн», як і не надав будь-яких доказів неправомірного заволодіння ОСОБА_1 цим транспортним засобом. Вказаний автомобіль на момент ДТП знаходився у сфері фактичного господарського впливу ПП «Сідкорн» та не вибував з його володіння. Отже відповідач, як власник транспортного засобу, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати на виплату страхового відшкодування.

Не погодившись з рішенням суду, ПП «Сідкорн» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача про те, що позивачем не доведено обґрунтованості суми страхового відшкодування, а також про те, що водій ОСОБА_1 не є його працівником.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи № 915/19/22, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження матеріалів з Господарського суду Миколаївської області.

16.02.2024 матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 за апеляційною скаргою ПП «Сідкорн» відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження, без повідомлення, виклику учасників справи, встановлено позивачу строк до 11.03.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

26.02.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що саме відповідач, як власник транспортного засобу, має відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, а також про те, що відповідачем не надано жодного контррозрахунку, який би підтверджував інший розмір збитків.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 267 ГПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені вимогами ст. 170 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового процесу, повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне запропонувати ПП «Сідкорн» надати письмові пояснення з приводу підстав надання ОСОБА_1 права користування транспортним засобом «Toyota C-HR», державний номерний знак: НОМЕР_1 , що належить ПП «Сідкорн», з урахуванням вимог ст. 170 ГПК України.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу ПП «Сідкорн» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2023 у справі № 915/19/22 поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, у розумний строк.

Керуючись ст. 232, 234, 281 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Розглянути апеляційну скаргу Приватного підприємста «Сідкорн» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2023 у справі № 915/19/22 поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, у розумний строк.

Запропонувати Приватному підприємству «Сідкорн» у строк до 19.04.2024 надати Південно-західному апеляційному господарському суду письмові пояснення з приводу підстав надання ОСОБА_1 права користування транспортним засобом «Toyota C-HR», державний номерний знак: НОМЕР_1 , що належить Приватному підприємству «Сідкорн», з урахуванням вимог ст. 170 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська