За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Ізмаїл»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія
про стягнення 2.761.531,05 грн
Суддя Сівакова В.В.
секретар судового засідання Ключерова В.С.
за участю представників сторін
від позивача Усачук О.І., ордер серії АІ № 1511571 від 08.12.2023
від відповідача Ведіщева А.П., довіреність № 21/12-18 від 21.12.2023
28.12.2023 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.
16.01.2024 позивачем до суду подано заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку зі сплою відповідачем суми основного боргу в повному обсязі. Також позивач просить суд повернути позивачу сплачену позивачем частину судового збору в розмірі 38.394,98 грн.
06.02.2024 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.02.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/19022/23 від 27.02.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Ізмаїл» 5.604,76 грн інфляційних втрат, 37.069,35 грн 3% річних, 2.600,64 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовлено повністю.

04.03.2024 позивачем до суду подано клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої позивач просить суд прийняти додаткове рішення яким стягнути з відповідача на його користь 35.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/19022/23 від 06.03.2024 судове засідання призначити на 19.03.2024.

1.03.2024 відповідачем до суду подано заперечення на клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Позивач в судовому засіданні 19.03.2024 вимоги клопотання про відшкодування судових витрат підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 19.03.2024 проти задоволення клопотання позивача про відшкодування судових витрат заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу становитиме 35.000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У поданому клопотанні про відшкодування судових витрат позивач просить суд стягнути з відповідача 35.000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Клопотання про відшкодування судових витрат з документами про витрати на правову допомогу подана позивачем до суду 04.03.2024, тобто в межах встановленого строку для його подання.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

01.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренджи Ізмаїл» (позивач, замовник) та Адвокатським об`єднанням «Інпраксі» (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги б/н (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати юридичні послуги з питань представництва інтересів замовника у суді першої інстанції (у Господарському суді міста Києва) у справі, яка розглядатиметься за підготовленим виконавцем позовом замовника до ПрАТ НАЕК «Укренерго» про стягнення на користь замовника суми основного грошового боргу за договором про надання послуги із зменшення навантаження ВДЕ з підтримкою № 0764-15011 від 14.04.2021 (дата внесення до реєстру ППВДЕ 16.04.2021) у розмірі 2.717.489,11 грн, 3% річних у розмірі 37.069,35 грн та інфляційні витрати у розмірі 6.972,59 грн (далі - послуги).

Згідно з п. 1.1. договору загальна вартість послуг, визначених цим договором, становить 35.000,00 грн. Детальна інформація щодо найменування та погодинної вартості окремих робіт, що складають послуги за цим договором, міститься в акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами протягом 3 (трьох) робочих днів з дня прийняття Господарським судом міста Києва рішення по суті спору, визначеного в п. 1 договору.

08.12.2023 Адвокатським об`єднанням «Інпраксі» на представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Ізмаїл» видано адвокату Усачук Олексію Івановичу ордер серії АІ № 1511571.

Підтвердженням того, що Усачук Олексій Іванович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН № 1625 від 19.04.2019.

Відповідно до п. 6 договору приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами згідно акту приймання-передачі наданих послуг, що підписується уповноваженими представниками сторін.

28.02.2024 між позивачем та виконавцем складено акт приймання-передачі наданих послуг № 1, згідно якого виконавцем надано наступні послуги, загальною вартістю 35.000,00 грн:

1. Підготовка та формування позовної заяви, витрачено 8 годин, вартість послуги 20.000,00 грн;

2. Підготовка та формування заяви про закриття провадження у справі № 910/19022/23, витрачено 2 години, вартість послуги 5.000,00 грн;

3. Представництво інтересів у судовому засіданні, призначеному на 06.02.2024, витрачено 1 годину, вартість послуги 2.500,00 грн;

4. Представництво інтересів у судовому засіданні, призначеному на 27.02.2024, витрачено 1 годину, вартість послуги 2.500,00 грн;

5. Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на правову допомогу, витрачено 2 години, вартість послуги 5.000,00 грн.

Згідно з п. 13 договору оплата послуг за цим договором у розмірі вартості послуг, що визначатиметься в акті приймання-передачі наданих послуг по договору, здійснюється замовником шляхом перерахування відповідної суми коштів на банківський рахунок виконавця, вказаний в цьому договорі, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підсипання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг та отримання відповідного рахунку від виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно платіжної інструкції № 119 від 04.03.2024 сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Інпраксі» вартість наданих юридичних послуг за договором в розмірі 35.000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідачем у запереченнях щодо розміру витрат позивача на оплату правничої допомоги заявлено клопотання про зменшення їх розміру до 5.000,00 грн.

Суд дослідивши матеріали справи критично відноситься до витраченого адвокатом часу на виконання зазначених у акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 28.02.2024 послуг.

Зі змісту акту вбачається, що виконавцем фактично розраховано суму витрат виходячи із погодинної вартості наданих послуг (1 година - 2.500,00 грн), тоді як умовами договору не передбачено, що послуги розраховуються виходячи з вартості однієї години наданих послуг, а визначено фіксовану вартість послуг у розмірі 35.000,00 грн.

Так, згідно з п. 1 акту адвокатом протягом 8 годин здійснювався підготовка та формування позовної заяви, вартість яких становить 20.000,00 грн (2.500,00 грн * 8).

Суд відзначає, що враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі (заборгованість за надані послуги за п`ятьма актами наданих послуг), виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів позовної заяви, витрачений адвокатом час у кількості 8 годин на складання позовної заяви, здійснення нарахувань інфляційних втрат та 3% річних та надіслання її відповідачу та відповідно розмір заявлених витрат в сумі 20.000,00 грн є явно завищеними порівняно зі складністю справи.

З акту (пункти 3, 4 акту) вбачається, що адвокатом витрачено 2 години на участь у двох судових засіданнях 06.02.2024 вартість послуг за які нараховано в сумі 5.000,00 грн.

Проте, з наявних в матеріалах справи протоколів судового засідання від 06.02.2024 та від 27.02.2024 вбачається, що загальний час проведених судом судових засідань у справі № 910/19022/23 становить 31 хвилину.

Також умовами договору не визначено, що вартість послуг щодо прийняття участі виконавця в одному судовому засіданні незалежно від витраченого часу становить 2.500,00 грн; не передбачено, що витрачений адвокатом час на очікування розпочатого із запізненням судового засідання має враховуватись у час наданих послуг.

Отже витрачений адвокатом час у судових засіданнях у розмірі двох годин, вартість яких становить 5.000,00 грн не підтверджено.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід зазначити, що ухвалою суду № 910/19022/23 від 20.12.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк на їх усунення.

28.12.2023 позивачем на виконання вимог суду було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Однак, на момент подання позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви заборгованості по сплаті основного боргу у розмірі 2.717.489,11 грн вже не існувало, що підтверджується платіжними інструкціями від 20.12.2023 на суму 170.482,15 грн, від 21.12.2023 на суму 159.131,74 грн, від 21.12.2023 на суму 212.735,53 грн, від 21.12.2023 на суму 1.091.455,73 грн, від 22.12.2023 на суму 1.083.673,96 грн.

Отже, при поданні заяви про усунення недоліків позовної заяви позивач мав подати до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, тоді б виходячи із заявленої до стягнення суми, що складається з інфляційних витрат та 3% річних справа мала бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за таких умов у позивача була б відсутня потреба в послугах представництва його інтересів у судових засіданнях, вартість яких оцінено у 5.000,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів поданих позивачем документів, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 35.000,00 грн є явно завищеними порівняно зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому підлягають зменшенню.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг, а також неспівмірність розміру витрат із складністю справи, суд дійшов висновку що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача частково в сумі 5.000,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 129, 244 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Ізмаїл» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 40/58; ) 5.000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 05.04.2024.

СуддяВ.В. Сівакова