РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2024Справа № 910/15075/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" (м. Вишгород, Київська обл., Вишгородський р-н, 07300, )

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

(вул. Симона Петлюри 25, Київ, 01032, )

про стягнення 87 698 127,88 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог)

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Укргідроенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) про стягнення 681 330 472, 88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності №0422-07012 від 03.03.2020 в частині оплати наданих послуг у період з лютого 2022 по липень 2023 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 599 560 975, 69 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 60 172 015, 10 грн інфляційних втрат та 21 597 481, 59 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.11.2023 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано відзив на позовну заяву, мотивований тим, що відповідачем повністю сплачено допоміжні послуги за спірним договором за період лютий 2022 - липень 2023. Отже, позовні вимоги є безпідставні. Відповідно до п.6.4. договору, відповідач здійснює остаточний розрахунок з ПДП за умови реєстрації ПДП (Позивачем) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до вимог ст.201 ПК України. Проте, до позовної заяви не додано жодних доказів реєстрації позивачем відповідних податкових накладних станом на дати, які позивач вважає граничними термінами оплати. Крім того, згідно правил ринку передумовою оплати є направлення позивачем відповідачу платіжного документ, вказана вимога позивачем не виконана. На рахунках - фактур вказано прізвища ОСОБА_1, ОСОБА_2., проте, не надано жодних доказів наявності в таких осіб повноважень на підписання рахунків. На думку відповідача, позивачем не надано обгрунтованого розрахунку заявлених ним вимог про стягнення інфляційних втрат, оскільки не доведено конкретні дати граничних термінів оплат коштів за договором і відповідні періоди прострочення оплати.

В судовому засіданні 01.11.2023 оголошено перерву до 23.11.2023.

06.11.2023 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано відповідь на відзив.

23.11.2023 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано клопотання про зупинення провадження по справі, клопотання про витребування оригіналів доказів, оскільки викликає сумнів у відповідності оригіналам наданих позивачем копій довіреностей, заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування оригіналів довіреностей та оголошено перерву до 21.12.2023.

07.12.2023 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано додаткові пояснення по справі, 13.12.2023 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення 65 027 284,64 грн інфляційних втрат та 22 670 843,24 грн 3% річних.

В судовому засіданні 21.12.2023 суд протокольною ухвалою залишив без розгляду клопотання про зупинення провадження по справі та оголосив перерву до 17.01.2024.

22.12.2024 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові матеріли по справі.

17.01.2023 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано додаткові пояснення по справі, заперечення проти прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог.

В судовому засідання 17.01.2024 оголошено перерву до 24.01.2024.

18.01.2023 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано додаткові пояснення у справі, 22.01.2024 письмові пояснення (на заперечення відповідача проти прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог).

В судовому засіданні 24.01.2024 суд на місці ухвалив прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та оголосив перерву до 07.02.2024.

07.02.2024 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 07.02.2024 суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначення справи по суті на 06.03.2024.

15.02.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано додаткові пояснення у справі.

05.03.2024 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано заперечення щодо пояснень позивача від 15.03.2024.

В судовому засіданні 06.03.2024 оголошено перерву до 27.03.2024.

13.03.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 27.03.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 27.03.2024 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, 2 ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку. Функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори про участь у балансуючому ринку.

За змістом ч. 1, 3 от. 69 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні, функціонує єдиний ринок допоміжних послуг. На ринку допоміжних послуг можуть придбаватися/надаватися допоміжні послуги для забезпечення:

1. регулювання частоти та активної потужності в ОЕС України, а саме забезпечення:

- резервів підтримки частоти (первинне регулювання);

- резервів відновлення частоти (вторинне регулювання);

- резервів заміщення (третинне регулювання);

2. підтримання параметрів надійності та якості електричної енергії в ОЕС України, а саме:

- послуги з регулювання напруга та реактивної потужності;

- послуги із забезпечення відновлення функціонування ОЕС України після системних аварій.

Абзацом 2 ч. 2 ст, 69 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що купівля допоміжних послуг здійснюється на підставі договорів про надання допоміжних послуг, що укладаються на підставі типових договорів про надання допоміжних послуг, що укладаються на підставі типових договорів про надання допоміжних послуг.

Типові договори про надання допоміжних послуг затверджується Регламентом (абз.3 ч.7 ст.69 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з абз. 2 ч. 10 ст, 69 Закону України «Про ринок електричної енергії» ціни на допоміжні послуги, розраховані за затвердженою Регулятором методикою, мають забезпечувати:

1. відшкодування економічно обґрунтованих витрат постачальників допоміжних послуг на виконання відповідних допоміжних послуг, враховуючи покриття обгрунтованих інвестицій, необхідних для забезпечення надання них послуг;

2. необхідну для виконання цього виду діяльності норму доходу.

ПрАТ «Укргідроенерго» на адресу НЕК «Укренерго» надіслало письмову-заяву приєднання в цілому до договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (далі - договір), яка була акцептована НЕК «Укренеро» 03.03.2020.

У повідомленні від 03.03.2020 року за вих. № 01/8658 НЕК "Укренерго" поставило до відома позивача про приєднання останнього (акцептування пропозиції) до умов договору про надання допоміжних послуг з регулювання чистоти та активної потужності та долучено до реєстру постачальників допоміжних послуг (ідентифікатор договору - № 0422-07012, дата акцептування - 03.03.2020 року).

Також у вказаному повідомленні зазначено, що договір є публічним, укладається сторонами з урахуванням ст. 634 Цивільного кодексу України та розміщений на офіційному сайті Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Відповідно до пункту 1.2. договору позивач зобов`язується надати допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі - ДП) у частині забезпечення одного або більше резервів: резервів підтримки частоти (первинне регулювання); резервів відновлення частоти (вторинне регулювання); резервів заміщення (третинне регулювання), відповідно до умов цього договору, а ОСП зобов`язується здійснити оплату за надані ДП відповідно до умов цього договору та Правил ринку, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 307 (далі - правила ринку).

Придбання ДП здійснюється згідно з процедурою та умовами придбання ДП, визначеними правилами ринку (п. 1.4 договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору загальна вартість цього Договору складається із суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ПДП протягом: дії цього Договору за надані на умовах нього договору ДП. Обчислення платежів та розрахунок цін здійснюється відповідно до Правил ринку.

ПДП складає та направляє ОСП два примірника підписаного зі своєї сторони Акту приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (далі - Акт) до 08 числа місяця, наступного за тим, у якому такі послуги надавались (п. 6.2 договору).

У разі відсутності зауважень ОСП підписує Акт протягом трьох робочих днів з дати його отримання від ПДП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що повинні бути усунені (п. 6.3 договору).

Відповідно до пункту 6.4 договору ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП протягом 10 робочих днів після підписання сторонами акту або з дати направлення Акту ПДП на адресу ОСП (у випадку не підписання або не направлення акту, або мотивованих зауважень до нього у п`ятиденний строк) за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП.

Відповідно до підпункту 1 п. 7.3 договору ПДП має право: отримувати від ОСП своєчасну оплату за якісно надані ДП.

Відповідно до підпункту 1 п. 7.4 договору ОСП зобов`язується: здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату ДП на умовах, визначених цим договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про постачання електричної енергії.

За ч. 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до укладеного договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності, ПДП передав, а ОСП прийняв допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності за період з лютого 2022 по липень 2023 загальною вартістю 599 560 975,69 грн.

Судом встановлено, що до дати звернення позивача з даним позовом до суду (позов сформовано с системі «Електронний суд» - 25.09.2023) відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 277 421 391,28 грн за договором № 0422-07012 від 03.03.2020, що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, а саме: 25.09.2023, у відповідача існувала заборгованість за Договором №04222-07012 від 03.03.2020 у розмірі 322 139 584,41 грн.

Після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач також сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 322 139 584,41 грн, що підтверджується платіжними інструкціями копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що предмет спору припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку закрити провадження у справі №910/15075/23 в частині стягнення заборгованості у розмірі 322 139 584,41 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

При цьому, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з заборгованості у розмірі 277 421 391,28 грн, з огляду на оплату до моменту звернення до суду, що не заперечується позивачем.

У зв`язку з порушенням строку оплати заборгованості Позивачем також заявлено до стягнення 22 670 843,24 грн 3% річних, 65 027 284,64 грн інфляційних втрат (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Факт прострочення відповідачем оплати за приймання-передачу допоміжних послуг з регулювання частоти активної потужності підтверджується наявними у матеріалах справи фактичними даними та під час вирішення спору спростований не був.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат і встановив, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 22 670 843,24 грн та інфляційних втрат у розмірі 65 027 284,64 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 6.4 договору ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП протягом 10 робочих днів після підписання сторонами акту або з дати направлення Акту ПДП на адресу ОСП (у випадку не підписання або не направлення акту, або мотивованих зауважень до нього у п`ятиденний строк) за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП.

Матеріалами справи встановлено, що у відповідності до п.6.1. та 6.2. договору, протягом періоду з березня 2022 по серпень 2023 ПДП склав та направив ОСП два примірника підписаного зі своєї сторони Акту приймання-передачі наданих допоміжних послуг у встановлені строки, відповідач в свою чергу підписав та скріпив печаткою, що свідчить про безспірність (узгодженість) між сторонами стосовно обсягів і вартості приймання передачі допоміжних послуг.

Суд звертає увагу, сторони в договорі чітко визначили, що єдиним документом на підставі якого здійснюється оплата наданих послуг є Акти приймання-передачі наданих допоміжних послуг за умови за реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Умова про реєстрацію ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних також виконана, отже, позивачем вірно визначено періоди нарахувань сум до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Твердження відповідача про відсутність повноважень у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спростовується доданими до матеріалів справи довіреностями на представлення інтересів товариства.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 74, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри 25, Київ, 01032, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" (м. Вишгород, Київська обл., Вишгородський р-н, 07300, ) 65 027 284 (шістдесят п`ять мільйонів двадцять сім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн 64 коп. інфляційних втрат, 22 670 843 (двадцять два мільйони шістсот сімдесят) грн 24 коп 3% річних та 565 073 (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімдесят три) грн 14 коп. судового збору.

3.Провадження в частині позовних вимог про стягнення 322 139 584 (триста двадцять два мільйони сто тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 41 коп. заборгованості закрити.

4.В іншій частині в позові відмовити.

5. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складено 02.04.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА