ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" квітня 2024 р. Справа№ 873/52/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Євсіков О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

за участю представників:

від позивача: не з`явились,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши заяву

Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод»

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 01.03.2024 у справі №04/01-2024

за позовом Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта»

про стягнення боргу в розмірі 898 328,91 грн, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

У березні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Лебединський насіннєвий завод» (далі - Завод) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою, в якій просить видати судові накази на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» (далі - Третейський суд) від 01.03.2024 у справі №04/01-2024 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта» (далі - Товариство) на користь Заводу грошових коштів у розмірі 898 328,91 грн, з яких 334 169,09 грн - заборгованість за товар, отриманий за договором поставки, 292 576,48 грн - пеня за порушення виконання грошових зобов`язань за договором поставки, 171 583,34 грн - проценти річних; третейський збір у розмірі 8 983,29 грн та витрати щодо судового розгляду покласти на відповідача.

Дії суду щодо розгляду заяви по суті.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 вищевказану заяву передано на розгляд судді Євсікову О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 прийнято до розгляду заяву Заводу про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 01.03.2024 у справі №04/01-2024. Розгляд заяви призначено на 04.04.2024. Зобов`язано заявника надати суду власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору. Зобов`язано кожну зі сторін третейського спору та Третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне: чи не скасоване рішення третейського суду від 01.03.2024 у справі №04/01-2024 компетентним судом; чи є у провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду. Зобов`язано Третейський суд протягом п`яти днів від дня надходження цієї ухвали, надати суду: свідоцтво про реєстрацію третейського суду (копію); положення Третейського суду (належним чином засвідчену копію); регламент третейського суду (належним чином засвідчену копію); список третейських суддів. Витребувано у Третейського суду третейську справу №04/01-2024 за позовом Заводу до Товариства про стягнення 898 328,91 грн боргу.

Третейський суд на виконання вказаної ухвали надав третейську справу №04/01-2024, регламент, положення, свідоцтво про реєстрацію Третейського суду та копію списку третейських суддів.

Позиції учасників справи.

Від відповідача відзив на подану Товариством заяву, або інші заяви по суті не надійшли.

Явка представників сторін у судове засідання.

У заяві, що розглядається, Завод просив здійснити розгляд заяви без його участі за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; про причини неявки не повідомив.

Частиною 1 ст. 349 ГПК України передбачено, що неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Водночас відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обставини справи, встановлені господарським судом.

Завод звернувся до Третейського суду з вимогами до Товариства за договором поставки №Д-ВА-21-00460 від 07.12.2020 (далі - договір).

У п. 10.2 сторони визначили, що на вимогу будь-якої зі сторін спір за даним договором може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник». Сторони погодили, що норми цього пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, що діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути з даного договору або у зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», призначеним його головою.

Якщо жодна із сторін не заявить вимогу про передачу спору по цьому договору на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню в господарських судах України (п. 10.3 договору).

Отже, Товариство та Завод уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження в п. 10.2 договору. А тому з моменту укладення цього договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів, пов`язаних з цими договором.

Третейська угода, викладена у п. 10.2 договору, наразі є дійсною і чинною для сторін. Доказів її розірвання у передбачений договором чи законом спосіб суду не надано. Рішення про визнання недійсним третейського застереження у матеріалах справи відсутнє.

Підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження відсутні, оскільки на момент розгляду цієї справи судом не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності укладеного сторонами договору (в цілому або його окремих частин), а тому діє встановлена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.

Спір виник з господарських правовідносин, що не належать до переліку справ, які не можуть розглядати третейські суди згідно з приписами ст. 6 Закону України «Про третейські суди». Відповідний спосіб захисту прав (законних інтересів) передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України.

Ухвалюючи рішення, Третейський суд не вирішував питання, які виходять за межі третейської угоди.

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 01.03.2024 у справі №04/01-2024 позов Заводу до Товариства про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Товариства на користь Заводу грошові кошти у розмірі 798 328,91 грн, з яких 334 169,09 грн - заборгованість за товар, отриманий за договором поставки, 292 576,48 грн - пеня за порушення виконання грошових зобов`язань за договором поставки, 171 583,34 грн - проценти річних. Стягнуто з Товариства на користь Товариства 8 983,29 грн третейського збору.

Третейський суд учасників третейської справи про її розгляд повідомив належним чином, що підтверджуються наявними у справі матеріалами повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким 20.02.2024 Товариство отримало ухвалу від 09.02.2024 про відкриття провадження у справі №04/01-2024.

Товариство на засідання Третейського суду не з`явилось, свого представника не направило, відзив на позовну заяву або інших заяв Третейському суду не надало.

Оскільки відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, Третейський суд розглянув справу за їх відсутності.

Склад третейського суду, що прийняв рішення, на виконання якого Товариство просить видати наказ, визначений відповідно до вимог Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду.

Вказане рішення підписане суддею Третейського суду Стадником П.В. та президентом Генерального директора Корпорації «Радник» Ульяновим С.М., а також скріплене печаткою Корпорації «Радник».

У березні 2024 року Завод звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою, у якій просить видати наказ на примусове виконання рішення Третейського суду від 01.03.2024 у справі №04/01-2024.

Відомості про оскарження рішення Третейського суду від 01.03.2024 у третейській справі №04/01-2024 у господарського суду відсутні.

У матеріалах справи відсутні докази виконання рішення Третейського суду від від 01.03.2024 у третейській справі №04/01-2024 станом на дату звернення Товариства із заявою про видачу виконавчого документа та на момент розгляду цієї заяви господарським судом.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті ухвали.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 352 ПІК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

третейська угода визнана недійсною;

склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам ст. ст. 16 - 19 цього Закону;

рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Наявні у справі документи свідчать, що рішення Третейського суду від 01.03.2024 у третейській справі №04/01-2024 не скасовано компетентним судом. Зазначена справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді, матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а також зважаючи на обмежені процесуальним законом строки розгляду заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки суд не встановив підстав для відмови заявнику у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 ГПК України.

Сплачена заявником сума судового збору за подачу заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача у третейській справі.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 352-358 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 01.03.2024 у справі №04/01-2024 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 01.03.2024 у справі №04/01-2024.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТА», (місцезнаходження: 68702, Одеська область, місто Болград, вулиця Училищна, будинок 95, ) на користь приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородський район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IBAN: НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805) грошові кошти у розмірі 798 328,91 гривень, з яких 334 169,09 гривень - заборгованість за товар отриманий по договору поставки; 292 576,48 гривень - пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань по договору поставки; 171 583,34 гривень - проценти річних.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТА», (місцезнаходження: 68702, Одеська область, місто Болград, вулиця Училищна, будинок 95, ) на користь приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородський район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IBAN: НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805) третейський збір в розмірі 8 983,29 гривень.

4. Стягнути з Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» (місцезнаходження: 68702, Одеська область, місто Болград, вулиця Училищна, будинок 95, ) на користь приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородський район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IBAN: НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805) 1 514,00 гривень збору за розгляд заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09.04.2024.

Суддя О.О. Євсіков