УХВАЛА

03 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/12408/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Київській області

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 (колегія суддів у складі: Козир Т.П. - головуючий, Коробенко Г.П., Іоннікова І.А.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 (суддя Морозов С.М.)

у справі № 910/12408/23

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"; 2) Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ"; 3) Головного управління Національної поліції в Київській області

про стягнення 269577,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Київській області 16.02.2024 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 у справі № 910/12408/23.

Ухвалою Верховного Суду від 06.03.2024 касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишено без руху, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); обґрунтування подання касаційної скарги з підстав, передбачених пп. "а - г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України та надання суду належних доказів сплати судового збору в сумі 4294,40 грн.

14.03.2024 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 06.03.2024 Головне управління Національної поліції в Київській області подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги (уточнену касаційну скаргу), з наданням доказів сплати судового збору в сумі 4294,40 грн. У вказаній уточненій касаційній скарзі (усунення недоліків касаційної скарги) скаржник зазначає, що касаційна скарга подається з підстав, передбачених п. "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, оскільки вказана справа має виключне значення для учасника провадження - скаржника. Також, скаржник вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з`ясування всіх обставин справи.

Разом з тим, скаржником не було у повній мірі виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 06.03.2024, оскільки скаржник, звертаючись з уточненою касаційною скаргою (фактично із заявою про усунення недоліків касаційної скарги), не зазначив належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Верховний Суд зауважує, що при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19.

Верховний Суд зазначає, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам заявник. В іншому випадку вказане б призвело до порушення таких принципів цивільного процесу, як змагальності та диспозитивності.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу.

Касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України щодо обов`язкового зазначення в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої ст. 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 4 ст. 174 ГПК України визначено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вищевказане, Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що у зв`язку із не усуненням недоліків у строк, встановлений судом, касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 у справі № 910/12408/23 вважається неподаною та підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 у справі № 910/12408/23 повернути без розгляду.

2. Копію касаційної скарги та оригінали доданих до неї документів повернути заявнику. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков