Справа № 909/316/18
У Х В А Л А

01.04.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Безрука Н. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. (вх. № 4318/24 від 13.03.2024) про роз`яснення судового рішення у справі

за позовом: Приватного підприємства "Модуль"

(пр-т. Л. Українки, 15а/72, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304)

до відповідача: Калуської міської ради Івано-Франківської області

(вул. І. Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300)

про встановлення земельного сервітуту

за участю:

від позивача: Булавинець Миколи Миколайовича,

від відповідача: передставник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Приватного підприємства "Модуль" до Калуської міської ради Івано-Франківської області про встановлення земельного сервітуту.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18 (суддя Фрич М. М.) позов Приватного підприємства "Модуль" до Калуської міської ради про встановлення земельного сервітуту задоволено; встановлено Приватному підприємству "Модуль" постійний та оплатний земельний сервітут на земельній ділянці площею 0, 0146 га, що знаходиться за адресою по вул. Пекарська в м. Калуш і є у власності Калуської міської ради, шириною 3, 5 м з правом проїзду по ній легковим та вантажним транспортом до належної на праві оренди земельної ділянки площею 0, 1161 га в м. Калуш по вул. Пекарській, ділянка № 1 з кадастровим номером :17:004:0016.

13.03.2024 за вх. № 4318/24 через підсистему "Електронний суд" від представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. надійшла заява про роз`яснення судового рішення у справі № 909/316/18.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали справи № 909/316/18 передано на розгляд судді Михайлишину В. В. Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення судді Фрич М. М. з посади (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024).

Ухвалою від 15.03.2024 суд залишив без руху заяву представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. (вх. № 4318/24 від 13.03.2024) про роз`яснення судового рішення у справі № 909/316/18, встановивши заявнику строк для усунення недоліків клопотання - 5 днів, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1 514, 00 гривень.

20.03.2024 за вх. № 4827/24 через підсистему "Електронний суд" від представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. надійшла заява про усунення недоліків заяви про роз`яснення судового рішення у справі № 909/316/18, до якої заявником додано докази сплати судового збору за подання заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою від 21.03.2024 суд прийняв до розгляду заяву представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. (вх. № 4318/24 від 13.03.2024) про роз`яснення судового рішення у справі № 909/316/18, призначивши її розгляд в судовому засіданні на 01.04.2024; запропонував відповідачу надати суду свої пояснення/заперечення (у випадку їх наявності) щодо поданої заяви.

Розглянувши матеріали заяви представника Приватного підприємства "Модуль" про роз`яснення рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Відповідно до статті 245 Господарського процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення (ухвали), а є незрозумілим, і вказане ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення (ухвали), розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення (ухвали) або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення (ухвали), суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення (пункт 18 Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012).

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення (правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 922/470/16).

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що позивач звертаючись до суду із позовною заявою, просив суд встановити постійний та оплатний земельний сервітут на земельній ділянці площею 0, 0146 га, що знаходиться за адресою по вул. Пекарська в м. Калуш і є у власності Калуської міської ради, шириною 3, 5 м з правом проїзду по ній легковим та вантажним транспортом до належної на праві оренди земельної ділянки площею 0, 1161 га в м. Калуш по вул. Пекарській, ділянка № 1 з кадастровим номером :17:004:0016.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18 (суддя Фрич М. М.) позов Приватного підприємства "Модуль" до Калуської міської ради про встановлення земельного сервітуту задоволено; встановлено Приватному підприємству "Модуль" постійний та оплатний земельний сервітут на земельній ділянці площею 0, 0146 га, що знаходиться за адресою по вул. Пекарська в м. Калуш і є у власності Калуської міської ради, шириною 3, 5 м з правом проїзду по ній легковим та вантажним транспортом до належної на праві оренди земельної ділянки площею 0, 1161 га в м. Калуш по вул. Пекарській, ділянка № 1 з кадастровим номером :17:004:0016. Дане рішення набрало законної сили 02.08.2018.

При поданні до суду даної заяви, представник позивача зазначив, що 05.03.2024 ПП "Модуль" звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Плієнка В. С. із заявою про проведення державної реєстрації земельного сервітуту згідно зазначеного рішення суду.

Рішенням від 07.03.2024 № 71953920 відмовлено у проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що державний реєстратор вважає, що земельний сервітут було встановлено на земельній ділянці з кадастровим номером :17:004:0016, яка на час прийняття судом рішення перебувала в оренді позивача, в 2019 році викуплена ним, а тому відсутні підстави для проведення реєстраційних дій.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд прийняти ухвалу, якою роз`яснити на земельній ділянці з яким кадастровим номером знаходиться земельна ділянка площею 0, 0146 га щодо якої встановлено постійний та оплатний земельний сервітут рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18, оскільки відсутність у резолютивній частині судового рішення такого кадастрового номера земельної ділянки на якій встановлено сервітут не дає змоги позивачу реалізувати своє право на проведення державної реєстрації земельного сервітуту згідно вказаного рішення суду.

Суд відзначає, що роз`яснення рішення, ухвали це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності. При цьому у вирішенні питання щодо меж, в яких суд може діяти надаючи роз`яснення рішення, слід виходити з приписів статей 234, 238 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено зміст рішення, ухвали.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоб забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень.

Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.

Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина 1 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

У відповідності до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема зміст питання, яке має бути розглянуте судом, та прохання заявника.

Відтак, відповідно до вищезазначених положень Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до суду реалізується шляхом подання стороною відповідних заяв та викладення у заявах змісту вимог які сторона просить задовольнити.

При цьому, згідно з положеннями частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Як вже зазначалось вище, у поданій заяві відповідач просить суд надати роз`яснення винесеного судового рішення, зокрема щодо наступного:

- на земельній ділянці з яким кадастровим номером знаходиться земельна ділянка площею 0, 0146 га щодо якої встановлено постійний та оплатний земельний сервітут рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18.

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 у справі № 806/3265/17, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Відтак, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у даній справі № 909/316/18 позов Приватного підприємства "Модуль" до Калуської міської ради про встановлення земельного сервітуту задоволено повністю, та у відповідності до матеріально-правових вимог позивача, стосовно яких позивач просив прийняти судове рішення.

Також судом встановлено, що в мотивувальній частині вищевказаного рішення суду не зазначено кадастровий номер земельної ділянки площею 0, 0146 га, що знаходиться за адресою по вул. Пекарська в м. Калуш і є у власності Калуської міської ради, шириною 3, 5 м. на якій позивачу встановлено постійний та оплатний земельний сервітут з правом проїзду по ній легковим та вантажним транспортом до належної на праві оренди земельної ділянки площею 0, 1161 га в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :17:004:0016.

Відтак, заява представника позивача про роз`яснення рішення суду від 09.07.2018 спрямована на доповнення резолютивної частини рішення, яка є тотожною змісту прохальної частини позовної заяви, шляхом внесення в неї нових даних, які не були визначені в змісті цього судового рішення.

При цьому, як вбачається з рішення державного реєстратора № 71953920 від 07.03.2024 про відмову в проведенні реєстраційних дій, встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій:

- наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме:

Згідно рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 за номером справи 909/316/18 Приватному підприємству "Модуль", , встановлено постійний та оплатний земельний сервітут на земельній ділянці площею 0, 0146 га, що знаходиться за адресою по вул. Пекарська в м. Калуш і є у власності Калуської міської ради, шириною 3, 5 м з правом проїзду по ній легковим та вантажним транспортом до належної на праві оренди земельної ділянки площею 0, 1161 га в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :17:004:0016. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :17:004:0016, площею 0, 1161 га в АДРЕСА_1 зареєстровано за Приватним підприємством "Модуль" згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки за номером 1901, від 30.07.2019, посвідченого Приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Курищук І. В.

Відтак, мотивом для відмови в проведенні реєстраційних дій державний реєстратор вказав саме суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :17:004:0016, площею 0, 1161 га в м. Калуш по вул. Пекарській, ділянка № 1, а не відсутність у резолютивній частині судового рішення кадастрового номеру земельної ділянки площею 0, 0146 га щодо якої встановлено постійний та оплатний земельний сервітут рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18.

Господарський суд наголошує, що рішення суду у цій справі прийняте судом виключно в межах заявлених позивачем вимог.

Разом із тим, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі № 826/12737/17В зазначено, що в порядку адміністративного судочинства розглядаються вимоги до державного реєстратора про здійснення/скасування реєстраційних дій, якщо підставою вчинення таких реєстраційних дій є рішення суду в іншій справі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: від 08.05.2018 у справі № 815/1210/15; від 10.05.2018 у справі № 462/875/17.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 245 Господарського процесуального кодексу України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що в силу приписів частини другої статті 245 ГПК України роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження". Подібна за змістом правова позиція наведена, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 та від 29.08.2018 у справі № 911/2050/16, від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19, та Верховним Судом у постановах від 01.06.2021 у справі № 911/2581/14, від 09.02.2022 у справі № 904/4380/21, від 27.04.2022 у справі № 925/1499/17, від 06.07.2022 у справі № 904/766/21, від 19.06.2023 у справі № 925/632/19, від 14.12.2023 у справі № 917/1146/23.

Натомість, судове рішення у даній справі по суті спору не належить до судового рішення, що підлягає виконанню у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 4 статті 245 Господарського процесуального кодексу України, про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. (вх. № 4318/24 від 13.03.2024) про роз`яснення судового рішення від 09.07.2018 у справі № 909/316/18.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви представника Приватного підприємства "Модуль", адвоката Булавинця М. М. (вх. № 4318/24 від 13.03.2024) про роз`яснення судового рішення у справі № 909/316/18 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 01.04.2024 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

3. Повний текст ухвали складено - 03.04.2024.

Суддя В. В. Михайлишин