УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03.04.2024Справа № 910/3908/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Дніпропроект"

про забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Дніпропроект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Молл"

про стягнення 7 000 000 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ Дніпропроект" (далі - ТОВ "НВФ Дніпропроект", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Молл" (далі - ТОВ "Київ Сіті Молл") про стягнення заборгованості в сумі 7 000 000 грн. за договором поставки № 0095 від 03.11.2021.

Разом з позовом ТОВ "НВФ Дніпропроект" подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі рахунки відповідача в межах суми заявлених позивачем вимог - 7 000 000 грн.

У обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що ТОВ "Київ Сіті Молл" уникає обов`язку з виконання взятих на себе зобов`язань зі сплати вартості товару за договором поставки, що свідчить про недобросовісність покупця та викликає обґрунтовані сумніви у тому, що рішення суду у справі буде виконаним, оскільки відповідач може в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, або відчужити майно, яке знаходиться у його власності, що ускладнить виконання рішення по справі, яке буде прийняте за результатами розгляду позову. Також позивач зазначив, що у зв`язку з постійними ракетним обстрілами міста Києва може бути пошкоджено майно відповідача та він взагалі може припинити свою господарську діяльність, що погіршить його фінансове становище та призведе до його неплатоспроможності, що унеможливить виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 136, 137 ГПК України).

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 1 вказаної постанови).

Тобто, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

У даному випадку заява ТОВ "НВФ Дніпропроект" про забезпечення позову мотивована тим, що на час подання заяви заборгованість за договором поставки ТОВ "Київ Сіті Молл" не сплачена, відповідач уникає свого зобов`язання зі сплати наявного боргу, вказане свідчить про його недобросовісність та можливе виведення коштів чи реалізації наявного у нього майна, що унеможливить виконання рівшення суду.

Утім, як встановлено судом, позивач не надав суду ні обгрунтованих припущень щодо неможливості виконання судового рішення в майбутньому, ні доказів у розумінні ст. 73-79 ГПК України, з якими пов`язується необхідність застосування певного заходу забезпечення позову, зокрема, доказів вчинення відповідачем дій чи хоча б наявності у відповідача наміру виведення коштів чи реалізації наявного у нього майна.

Поряд з цим суд приймає до уваги, що стала судова практика Верховного Суду передбачає саме обов`язок заявника довести обґрунтованість заяви про забезпечення позову, а не перекладати тягар доказування на боржника. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 18.05.2021 № 914/1570/20, в постановах Верховного Суду від 05.04.2023 № 915/577/22, від 13.02.2023 № 922/1737/22.

З приводу постанов Верховного Суду у справах № 905/448/22 від 03.03.2023 та № 904/1934/23 від 11.12.2023, на які вказує позивач, суд зазаначає, що вони не містять застереження про відступлення від сталої позиції Верховного Суду щодо обов`язку доведення обґрунтованості заяви про забезпечення позову саме заявником.

Посилання позивача на дії (бездіяльність) боржника, пов`язані з невиконанням своїх обов`язків перед ТОВ "НВФ Дніпропроект" за договором поставки, суд також відхиляє, оскільки вказані обставини не є підставою, передбаченою законом, для вжиття заходів забезпечення позову та не свідчать про неможливість виконання рішення суду, а являються предметом розгляду спору, переданого на вирішення суду.

Щодо можливого знищення майна відповідача в результаті ракетного обстрілу, то суд зазначає, що вжитий захід забезпечення позову ніяким чином не гарантує поновлення прав позивача у такому випадку та не сприятиме їх захисту. Натомість накладення арешту може негативно вплинути на господарську діяльність відповідача або взагалі блокувати її.

За таких обставин суд вважає, що позивач у встановленому процесуальним законом порядку не довів наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову та того факту, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі в разі задоволення позову.

Також суд звертає увагу заявника на те, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на кошти (в тому числі, які знаходяться на рахунках особи), натомість, арешт рахунків нормами ГПК України не передбачений.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ "НВФ Дніпропроект" про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Дніпропроект" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.