ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"03" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1376/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» про видачу судового наказу (вх. №1410/24 від 29.03.2024), пред`явлену до боржника фізичної особи-підприємця Ху Юйін,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Ху Юйін заборгованості за договором про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності №4480 від 12.10.2013 у розмірі 66 465,00 грн. за надані протягом періоду з 01.01.2023 р. по 01.03.2024 послуги.
Заявником на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду, зокрема, договір №4480 від 12.10.2013, оборотно-сальдову відомість за травень 2022 року березень 2024 року, довідку про заборгованість боржника №183 від 28.03.2024, підписану бухгалтером та керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок», наказ №275 від 30.12.2017 «Про введення в дію нових тарифів на надання послуг з обслуговування та оренду постійних торгових місць», а також посвідку боржника на постійне проживання та свідоцтво про державну реєстрацію підприємницької діяльності боржника.
Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Ху Юйін заборгованості у розмірі 66 465,00 грн., господарський суд дійшов наступного висновку.
Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи приписи п. 4 ч. 1 ст. 155 ГПК України, якими встановлений обов`язок суду зазначити у судовому наказі посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги, суд зазначає наступне.
Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
За приписами ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Враховуючи вищевикладене, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Ху Юйін заборгованості за договором №4480 від 12.10.2013 у розмірі 66 465,00 грн. за надані протягом періоду з 01.01.2023 р. по 01.03.2024 послуги підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на боржника відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України.
Згідно з приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Господарський суд визнає доводи заявника, яким із посиланням на приписи ст. 123 ГПК України, було вказано, що до судових витрат, які можуть бути стягнуті у наказному провадженні відноситься як судовий збір, так і витрати на правову допомогу, а, отже, витрати на правову допомогу можуть бути розподілені за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» заявлено до стягнення із боржника витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу заявником було надано суду договір про надання правової допомоги від 01.03.2024, додаткову угоду від 01.03.2024 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2024, акт приймання-передачі від 27.03.2024 послуг за договором про надання правової допомоги від 01.03.2024.
Суд зазначає, що за умовами перерахованих вище документів вартість наданої заявнику правової допомоги є фіксованою та складає 4 000,00 грн. При цьому, договором про надання правової допомоги від 01.03.2024 та додатковою угодою від 01.03.2024 не передбачено обов`язку товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» як з перерахування на користь адвоката вартості наданих послуг, так і не визначено строків для її оплати.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Враховуючи відсутність у договорі про надання правової допомоги від 01.03.2024, а також у додатковій угоді умов, які визначають порядок сплати гонорару, враховуючи ненадання заявником доказів сплати витрат на правову допомогу на рахунок адвоката, господарський суд доходить висновку про недоведеність заявником наявності у нього обов`язку сплатити витрати у майбутньому, що, відповідно, має наслідком відсутність правових підстав для розподілу між сторонами заявлених до стягнення заявником витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 148, 154, 155, 157,159 Господарського процесуального кодексу
України, суд -
Боржник: фізична особа-підприємець Ху Юйін / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 /.
2. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Повідомити боржника, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.157 ГПК України він має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: __________________________.
Дата видачі оригіналу судового наказу стягувачу ________________________.
Судовий наказ дійсний для пред`явлення до виконання у строк, визначений ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р.
Суддя Желєзна Світлана Петрівна