ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" березня 2024 р. м. Рівне Справа №918/1186/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Н.Церковної при секретарі судового засідання І. Гусевик, розглянувши у відкритому судовому засіданні вимоги кредиторів у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

за участю учасників провадження у справі:

Представник ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" - Кравчук О.О.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 27.11.2023 року прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Призначено заяву до слухання у підготовчому засіданні на 12 грудня 2023 року.

Ухвалою від 12.12.2023 року зокрема відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича. Визначено дату проведення попереднього судового засідання 30 січня 2024 року.

У місячний термін на адресу суду звернулись із кредиторськими вимогами до боржника гр. ОСОБА_2 та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" які ухвалами суду призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.01.2024 року.

24 січня 2024 року від керуючого реструктаризацією боргів на адресу суду надійшов письмовий звіт та повідомлення про визнання кредиторів у даній справі.

26 січня 2024 року від кредитора ОСОБА_2 надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, просила суд визнати заявлені вимоги до боржника в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 21.02.2024 року. Ухвалою суду від 21.02.2024 року продовжено строк проведення попереднього засідання суду у справі на 30 днів та відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на 27.03.2024 року.

27.03.2024 року від керуючого реструкторизацією Вудуда Г.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 27.03.2024 року по розгляду вимог кредиторів до боржника, судом встановлено наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розумінні даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріях, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно з умовами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було здійснено 13.12.2023 року, тому строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 11.01. 2024 року (включно).

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з положеннями статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Проаналізувавши положення ч.1 ст.45, ч.1 ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Щодо грошових вимог ОСОБА_2 .

10 січня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від ОСОБА_2 надійшла заява з вимогами до боржника, у якій просить визнати грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму 200 000,00 грн., та 6056,00 грн. сплаченого судового збору за подання цієї заяви.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду вчасно у межах строку передбаченого ч. 1 ст. 45 Кодексу.

Заява фізичної особи ОСОБА_2 мотивована тим, що 19 липня 2023 року нею було надано ОСОБА_1 в позику грошові кошти в сумі 200000,00 грн., які позичальник зобов`язувався повернути до 31 грудня 2023 року. На підтвердження передачі боржник надав розписку, вказавши в ній свої паспортні дані, яку скріпив своїм підписом. У встановлений строк ОСОБА_1 позику позичальнику не повернув в , у зв`язку з чим остання звернулася до суду з заявою про грошові вимоги до боржника в розмірі 200 000,00 грн.

18 січня 2024 року арбітражний керуючий Вудуд Г.І. за результатом розгляду заяви з грошовими вимогами ОСОБА_2 подав повідомлення, в яких зазначає про визнання її грошових вимог до ОСОБА_1 , в сумі 200 000,00 грн. - 2 (друга) черга задоволення. Також, в порядку ст. 133 Кодексу окремо як витрати пов`язані з веденням справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 підлягає визнанню сума сплаченого судового збору в розмірі 6056 грн. 00 коп.

За результатами розгляду заяви фізичної особи кредитора з грошовими вимогами до боржника судом встановлено, що 19 липня 2023 року заявниця позичила боржнку ОСОБА_1 кошти в сумі 200 000,00 грн. Факт передачі коштів підтверджується розпискою від 19 липня 2023 року, яка підписана боржником, який у вказаному правочині виступив позичальником грошових коштів, факт складання та передачі грошових коштів свідками не підтверджується. Відповідно до розписки від 19 липня 2023 року строк повернення коштів встановлено було датою 31 грудня 2023 року. Зобов`язання боржник у встановлений строк не виконав, кошти не повернув в повному обсязі, у зв`язку з чим кредитор звернувся в межах справи про банкрутство з грошовими вимогами до боржника на суму 200 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

З розписки, наявної в матеріалах справи, встановлено, що дійсно боржник отримав у борг від ОСОБА_2 кошти в розмірі 200 000,00 грн., які зобов`язувався повернути 31 грудня 2023 року. Однак, ОСОБА_1 у вказані строки свого обов`язку не виконав, борг позикодавцю не повернув. Таким чином, фізичній особі ОСОБА_2 на підставі вказаної розписки підлягав поверненню борг в розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, виходячи із презумції правомірності правочину, судом визнається правочин позики, що укладений 19 липня 2023 року між кредитором та боржником, на підтвердження чого складено Розписку від 19 липня 2023 року як такий, що породжує відповідні права та обов`язки між його сторонами.

Статтею 133 Кодексу встановлено порядок задоволення вимог кредиторів в справі про неплатоспроможність. Таким чином відповідно до п.4 даної статті Кодексу вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Заявлені грошові вимоги кредитора ОСОБА_2 до боржника ОСОБА_1 не забезпечені заставою, слід визнати на суму 200 000,00 грн., які підлягають включенню до Реєстру вимог кредиторів у справі № 918/1186/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 - 2 (друга) черга задоволення.

ОСОБА_2 понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 6056,00 грн. судового збору.

Щодо грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк".

09 січня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" надійшла заява з вимогами до боржника, у якій просить визнати грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму 20 695 378,46 грн, з яких:- 12 717 145,39 грн. - основний борг, - 7 148 054,46 грн. - пеня, - 794 428,84 грн. - 3% річних

Згідно рішення Рівненського міського суду № 1715/22370/12 від 18.01.2013 року

- 11 405,80 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту,

- 24 311,78 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів,

- 3 219,00 грн. - судовий збір.

Також 6056,00 грн. сплаченого судового збору за подання цієї заяви.

30 січня 2024 року від арбітражного керуючого Вудуда Г.І. надійшло повідомлення про результати розгляду заяви Банку з грошовими вимогами до боржника. У повідомленні вказує, що визнає грошові вимоги банку частково, а саме встановлену суму боргу Рішенням Рівненського міського суду від 18.01.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості в сумі 142 830,19 дол. США та 35 717 грн. 58 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АБ "УКРГАЗБАНК" штраф за невиконання умов Договору іпотеки в сумі 54 320 грн. 00 коп. Стягнуто з з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно, на користь АБ "УКРГАЗБАНК" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп.

Крім того, зазначив, що вимоги банку до ОСОБА_1 є вторинними оскільки боржник у даній справі є поручителем та солідарним боржником щодо вимог ОСОБА_3 щодо якої відкрито провадження у справі про неплатоспроможність (918/1122/23) в межах якої ухвалою суду від 29.01.2024 року (залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 року) заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_3 задоволено частково та визнано частково вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (місце реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, адреса для листування: 33001, м.Рівне, вул.Княгиницького, 5а, ) до боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), в розмірі:

- 5 995 065,30 грн. (що включають: строкову заборгованість боржника за договором кредиту 4 280 890,00 грн. (118 750 доларів США), прострочену заборгованість боржника за договором кредиту 270 372,00 грн. (7 500 дол. США), заборгованість за простроченими відсотками 597 709,22 грн. (16 580,19 дол. США), витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп. (стягнуті за рішенням суду); 3 % річних 752 837,50 грн.; пеню 35 717 грн. 58 коп.; штраф 54 320 грн. 00 коп.) - забезпечені заставою майна боржника. У визнанні решти грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до фізичної особи ОСОБА_3 в розмірі 14 261 400,07 грн. відмовлено.

Отже, на підставі викладеного арбітражний керуючий вважає, що грошові вимоги банку до боржника у даній справі (як до поручителя, солідарного боржника) не можуть перевищувати вимог визнаних судом до основного боржника в межах справи № 918/1122/23.

Розглядаючи вищевказану кредиторську вимогу, судом встановлено, що заявник звернувся до суду вчасно у межах строку передбаченого ч. 1 ст. 45 Кодексу.

Щодо вказаної заяви суд зазначає, що банківською установою на підставі укладених договорів було надано ОСОБА_3 (дружина - боржника в даній справі) в позику грошові кошти, які остання зобов`язувалася повернути у визначені в договорах строки, у зв`язку з чим кредитор просить визнати його вимоги в сумі 20 256 465,37 грн., в т.ч. 2 506 000,00 грн. як ті, що забезпечені заставою, та решту як конкурсні.

На підтвердження обставин викладених в заяві зі сторони кредитора було надано: копію кредитного договору №56/08/К-Ф від 10.04.2008 року; копію договору поруки №56/08/П-Ф від 10.04.2008 року; копію рішення Рівненського міського суду по справі № 1715/22370/12 від 18.01.2013 року; копії виконавчих листів Рівненського міського суду № 1715/22370/12 від 23.05.2013 року; інформацію з АСВП; розрахунки заборгованості; висновок про вартість майна та інші документи.

Так, 10 квітня 2008 року між АБ "УКРГАЗБАНК" (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено кредитний договір №56/08/К-Ф.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США на строк з 10 квітня 2008 року по 07 квітня 2028 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,3% річних.

Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Факт отримання боржником кредитних коштів у сумі 150 000,00 доларів США підтверджується Випискою/особовим рахунком з 03.10.2008 року по 21.06.2012 року.

Відповідно до п.3.3.3. кредитного договору Позичальник зобов`язаний: "Повернення суми окремих Траншів здійснювати на рахунок № НОМЕР_3 у доларах США, відкритий у Рівненській філії ВАТ АБ "Укргазбанк" МФО 333692, щомісячно з 1-ого по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання Траншу, в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого Кредиту, що становить 625,00 (Шістсот двадцять п`ять доларів США 00 центів) доларів США 00 центів відповідно до Графіку повернення заборгованості (додаток №1 до цього Договору)."

Відповідно до п.3.3.4. кредитного договору Позичальник зобов`язаний: Щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1. цього Договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.1. цього договору, на рахунок № НОМЕР_4 у доларах США відкритий в Рівненській філії ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 333692.

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.11 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.3.1.11. кредитного договору на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються Банком виходячи із 14,3% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності (п.5.3. кредитного договору).

В забезпечення зобов`язань за цим кредитним договором було укладено Договір іпотеки №56/08/І-Ф від 10.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк О.А. за реєстровим №1670.

Крім того, в забезпечення зобов`язань за цим кредитним договором було укладено договір поруки № 56/08/П-Ф від 10.04.2008 року згідно якого ОСОБА_1 (боржник у даній справі) поручився за зобов`язання ОСОБА_3 (боржник у справі про неплатоспроможність №9181122/23) по кредитному договору №56/08/К-Ф від 10.02.2008 року.

Оскільки Позичальником були порушені взяті на себе договірні зобов`язання, в результаті чого в нього перед Банком виникла заборгованість за Кредитним договором від 10.04.2008 року №56/08/К-Ф, ВАТ АБ "Укргазбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк") звернувся із відповідною позовною заявою до Рівненського міського суду.

Так, 18.01.2013 року Рівненським міським судом прийнято Рішення по справі № 1715/22370/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості в сумі 142 830,19 дол. США та 35 717 грн. 58 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АБ "УКРГАЗБАНК" штраф за невиконання умов Договору іпотеки в сумі 54 320 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно, на користь АБ "УКРГАЗБАНК" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп. На підставі зазначеного рішення, судом видані виконавчі листи, які перебувають на виконанні в органах, що здійснюють примусове виконання рішень.

Банк на підставі даного рішення заявляє вимогу про стягнення на користь кредитора з боржника заборгованість, що складається з :

1. Заборгованість за основним боргом станом на 12.12.2023 року (включно) 334 299,27 дол.США, з них: Заборгованість по кредиту строкова 34 375,00 дол.США; Заборгованість по кредиту прострочена 91106,31 дол.США; Заборгованість по процентах поточна 548,68 дол.США; Заборгованість по процентах прострочена 208 269,28 дол.США.

2. Заборгованість по пені за період з 03.04.2017 року та станом на 29.02.2020 року (включно) 187 902,97 дол.США; Заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 57587,55 дол.США; Заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 130 315,42 дол.США.

3. Всього заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 03.04.2017 рокупо 23.02.2022 року (включно) 20 883,38 дол.США

4. Заборгованість згідно Рішення Рівненського міського суду по справі № 1715/22370/12 від 18.01.2013: пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 405,80 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 24 311,78 грн.; судовий збір 3 219, 00 грн.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Отже, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

18.01.2013 року Рівненським міським судом прийнято Рішення по справі № 1715/22370/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості в сумі 142 830,19 дол. США та 35 717 грн. 58 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АБ "УКРГАЗБАНК" штраф за невиконання умов Договору іпотеки в сумі 54 320 грн. 00 коп. Стягнуто з з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно, на користь АБ "УКРГАЗБАНК" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп.

В межах даної справи ОСОБА_1 є солідарним боржником перед АБ "УКРГАЗБАНК" згідно вище вказаного судового рішення.

У відповідності до приписів ст. 543 ЦК України У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Положення вищевказаної статті визначають, що преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Дана обставина підтверджує той факт, що банк вчинив дії щодо дострокового повернення кредитних коштів, через недотримання боржником положень кредитного договору, в результаті чого звернувся до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованість за кредитним договором.

Цивільний кодекс України в ч. 5 ст. 11 закріплює норму про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою набуття, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків. У зв`язку з цим, рішення суду може бути правоприпиняючим, правозмінюючим, правовідновлюючим. Сфера дії таких рішень суду універсальна, і тому може стосуватися як абсолютних прав (речової та інтелектуальної власності) і корпоративних прав, так і договірних та недоговірних зобов`язань.

Таким чином, Банку на підставі вказаного вище судового рішення підлягав поверненню борг в розмірі: 142 830,19 дол. США, 35 717 грн. 58 коп. пені, штрафу за невиконання умов Договору іпотеки в сумі 54 320 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, у зв`язку з пред`явленням до боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Кредитор не може нараховувати проценти за кредитним договором після закінчення строку кредиту, або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту у порядку, передбачених положенням статті 1050 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постановах Великої Палати Верховного суду: № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 pоку № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Оскільки рішенням суду №1715/22370/12 від 18.01.2013 року було стягнуто заборгованість по відсотках, що існувала на дату звернення з позовною заявою, то відповідно до вказаних вище норм, проведення нарахування відсотків після прийняття вказаного рішення є неправомірним.

З врахуванням наведеного до визнання підлягають вимоги банку за кредитом та відсотками, що підтверджені судовим рішенням №1715/22370/12 від 18.01.2013 року А саме: 118 750 дол. США строкова заборгованість за кредитом (сума кредиту що стягувалася достроково), 7 500 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 16 580,19 дол. США прострочена заборгованість за відсотками, 35 717 грн. 58 коп. пені, штрафу за невиконання умов Договору іпотеки в сумі 54 320 грн. 00 коп.

Суд погоджується з позицією арбітражного керуючого, що вимоги банку до ОСОБА_1 є вторинними оскільки боржник у даній справі є поручителем та солідарним боржником щодо вимог ОСОБА_3 щодо якої відкрито провадження у справі про неплатоспроможність (918/1122/23) в межах якої ухвалою суду від 29.01.2024 року (залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 року) заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_3 задоволено частково та визнано частково вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (місце реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, адреса для листування: 33001, м.Рівне, вул.Княгиницького, 5а, ) до боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), в розмірі: - 5 995 065,30 грн. (що включають: строкову заборгованість боржника за договором кредиту 4 280 890,00 грн. (118 750 доларів США), прострочену заборгованість боржника за договором кредиту 270 372,00 грн. (7 500 дол. США), заборгованість за простроченими відсотками 597 709,22 грн. (16 580,19 дол. США), витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп. (стягнуті за рішенням суду); 3 % річних 752 837,50 грн.; пеню 35 717 грн. 58 коп.; штраф 54 320 грн. 00 коп.), а тому вимоги банку до первинного боржника не можуть перевищувати вимоги до вторинного боржника, як солідарного.

Отже, враховуючи факт наявності судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалу суду №918/1122/23 від 29.01.2024 року (залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 року) про визнання частково вимог банку, правовідносини між сторонами врегульовуються уже не умовами кредитного договору, а наявним судовим рішенням.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

Зважаючи на те, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи договірне врегулювання питання щодо повернення боргу за кредитним договором між сторонами припинило існування (оскільки з дати винесення судового рішення, дане питання врегульовується саме даним рішенням суду та передбаченим порядком його виконання) нарахування та стягнення пені на підставі договору кредиту є неправомірним. Доказів існування інших правочинів, укладених в письмовій формі між сторонами у спірному періоді суду не подано.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що визнанню підлягають вимоги кредитора в розмірі 35 717 грн. 58 коп. пені та 54 320 грн. 00 коп. штрафу, які присуджені судовим рішенням, котре набрало законної сили. Решта вимог пені відхиляються.

Отже, розмір кредиторських вимог Банку, який підлягає визнанню, становить у загальній сумі 5 995 065,30 грн., з яких:

- строкова заборгованість боржника за договором кредиту 4 280 890,00 грн. (118 750 доларів США),

- прострочена заборгованість боржника за договором кредиту 270 372,00 грн. (7 500 дол. США),

- заборгованість за простроченими відсотками 597 709,22 грн. (16 580,19 дол. США),

- витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп. (стягнуті за рішенням суду),

- 3 % річних 752 837,50 грн.,

- пеня 35 717 грн. 58 коп.,

- штраф 54 320 грн. 00 коп.

Інші вимоги кредитора відхиляються з огляду на їх необґрунтованість.

ПАТ АБ "Укргазбанк" понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 6056,00 грн. судового збору.

Статтею 133 КУзПБ встановлено, що для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією. Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів. Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Не задоволені за рахунок реалізації предмета застави вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна, задовольняються у другу чергу. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати частково вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (місце реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, адреса для листування: 33001, м.Рівне, вул.Княгиницького, 5а, ) до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в розмірі 5 995 065,30 грн. (що включають: строкову заборгованість боржника за договором кредиту 4 280 890,00 грн. (118 750 доларів США), прострочену заборгованість боржника за договором кредиту 270 372,00 грн. (7 500 дол. США), заборгованість за простроченими відсотками 597 709,22 грн. (16 580,19 дол. США), витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн. 00 коп. (стягнуті за рішенням суду); 3 % річних 752 837,50 грн.) - черговість задоволення вимог - друга ; пеню 35 717 грн. 58 коп.; штраф 54 320 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог - третя.

3. У визнанні решти грошових вимог ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

4. Визнати вимоги кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в розмірі 200 000,00 грн. - черговість задоволення вимог - друга.

5. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" у розмірі 6 056,00 грн., та витрати на оплату судового збору ОСОБА_2 у розмірі 6056,00 грн.

6. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 17 квітня 2024 року.

7. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду до 10 квітня 2024 року: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

8. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "24" квітня 2024 р. на 10:00 год.

9. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №10.

10. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили 27.03.2024 року та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду за правилами ст.ст.254-259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Н. Церковна