РІШЕННЯ

01 квітня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/140/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

за участі секретаря судового засідання Саловська О.А.

Розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства "ТернопільКомСервіс" (46010, м.Тернопіль, проспект Злуки, 3)

до відповідача: Органу самоорганізації населення - будинкового комітету "Злуки, 15" (46010, м. Тернопіль, проспект Злуки, 15)

про стягнення 70 247,04 грн заборгованості

За участі представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Приватне підприємство "ТернопільКомСервіс" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Органу самоорганізації населення - будинкового комітету "Злуки, 15" про стягнення 70 247,04 грн заборгованості з яких: 47 443,66 грн сума основного боргу, 2 028,12 грн. пеня, 3 433,36 грн 3% річних та 17 341,90 грн втрати від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на виконання робіт по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2017.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 11.03.2024 головуючим суддею для розгляду справи №921/140/24 визначено суддю Чопка Ю.О.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву, в порядку ст.165 ГПК України, у встановлений строк в ухвалі від 12.03.2024 (про відкриття провадження у справі) не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст.178 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/140/24 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у даній справі призначено на 01.04.2024; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Представник позивача в судовому засіданні 01.04.2024 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 01.04.2024 не забезпечив.

За інформацією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських, сформованого судом станом на 12.03.2024, адресою Органу самоорганізації населення - будинкового комітету "Злуки, 15" є: 46010, м. Тернопіль, проспект Злуки, 15.

Рекомендоване повідомлення від 13.03.2024 зі штрихкодовим ідентифікатором №286, яким на адресу відповідача направлялась копія ухвали від 12.03.2024, повернулось на адресу суду без вручення адресату, з відміткою підприємства зв`язку "Укрпошта": "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.03.2018, винесеній по справі №911/1163/17.

Направлення процесуальних документів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасників справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених документів перебуває поза межами контролю суду. Подібний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 №911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-5, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та інших судових актах.

Інформація про розгляд справи також була оприлюднена на офіційному сайті Господарського суду Тернопільської області.

Відсутність в учасників справи бажання подавати заяви по суті справи та не бажання брати участь в судових засіданнях (в т.ч. шляхом проведення відеоконференції) характеризує їх ставлення до результатів розгляду спору. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16.

Судом враховано, що у силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 01.04.2024, суд після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

01.04.2017 між Органом самоорганізації населення - будинкового комітету "Злуки, 15" (далі Замовник) та Приватним підприємством"ТернопільКомСервіс" (далі Виконавець) укладено договір на виконання робіт по утриманню будинку та прибудинкової території (далі Договір).

Предметом даного Договору є делегування Замовником Виконавцю функцій по належній експлуатації і утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до чинного законодавства та умов Договору (п.1.1. Договору).

Метою договору є забезпечення якісної експлуатації, технічного обслуговування, поточного ремонту житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання належного санітарного стану прибудинкової території та місць загального користування для створення мешканцям будинку належних умов проживання (п.1.2. Договору).

Згідно п.2.2.1. Договору Замовник має право отримувати вчасно та відповідної якості послуги згідно з чинним законодавством.

Замовник зобов`язався оплачувати послуги Виконавця в установлені договором строки (п.2.4.9. Договору).

У разі несвоєчасного внесення платежів за послуги сплачувати пеню у розмірі, встановленому Договором (п.2.4.10 Договору).

Пунктом 2.5. Договору Виконавець зобов`язався: організовувати та забезпечувати належне утримання та експлуатацію житлового будинку відповідно до переліку послуг з утримання будинку обумовленим додатком №1 до даного Договору (п.2.5.1. Договору); надавати якісні послуги з утримання будинку і прибудинкової території згідно з законодавством та умовами Договору (п.2.5.3. договору); надавати в установленому законодавством порядку Замовнику необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг (п. 2.5.5. Договору).

Розмір плати за послуги за договором, визначається згідно додатку № 1 до Договору (п.3.1. Договору).

Замовник здійснює оплату послуг виконавця за договором готівкою або на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа, наступного за розрахунковим, місяця (п. 3.3 договору).

За несвоєчасне внесення платежів за даним договором Виконавець нараховує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше 100 % загальної суми боргу (п.3.4. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що останній укладається на строк один рік терміном з квітня 2017 до квітня 2018 включно.

Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявила про його зміну або розірвання, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах (п.4.2. Договору).

Виконавець надає замовнику акти виконаних робіт. Замовник в 10-ти денний термін зобов`язаний повернути один екземпляр актів виконаних робіт зі своїм підписом. В разі необґрунтованої відмови Замовника від підпису актів виконаних робіт - акти вважаються виконаними і підлягають оплаті.

Зміни та доповнення до цього договору допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного двох тижнів з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Зміни та доповнення мають юридичну силу тільки тоді, коли вони оформлені письмово і підписані уповноваженими особами сторін, що підписали даний Договір (п.4.4. Договору).

Додатком №1 від 01.04.2017 до договору на виконання робіт по утриманню будинку і прибудинкової території сторони погодили, що загальна вартість послуг складає 11 341,99 грн.

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги по утриманню будинку за період з січня 2019 по вересень 2021, що підтверджується актами надання послуг: №7 від 31.01.2019, №24 від 28.02.2019, №40 від 2/31.03.2019, №89 від 30.04.2019, №104 від 31.05.2019, №125 від 27.06.2019, №156 від 31.07.2019, №129 від 31.08.2019, №201 від 30.09.2019, №241 від 31.10.2019, №275 від 27.11.2019, №293 від 28.12.2019, №14 від 31.01.2020, №39 від 28.02.2020, №№58 від 31.03.2020, №124 від 30.04.2020, №142 від 29.05.2020, №175 від 30.06.2020, №196 від 31.07.2020, №237 від 31.08.2020, №258 від 30.09.2020, №286 від 30.10.2020, №325 від 30.11.2020, №358 від 31.12.2020, №2 від 29.01.2021, №32 від 28.02.2021, №70 від 31.03.2021, №31 від 30.04.2021, №52 від 31.05.2021, №76 від 30.06.2021, №115 від 30.07.2021, №141 від 31.08.2021, №173 від 30.09.2021. Кожен акт на суму 11 341,88 грн.

Зазначені акти підписані повноважними представниками сторін і скріплені їх печатками без зауважень.

За твердженням представника позивача, відповідачем частково не здійснено оплату наданих послуг за травень 2021 в сумі 2 075,70 грн та взагалі не оплачені послуги за період червень вересень 2021 і станом на день звернення до суду заборгованість складає 47 443,66 грн.

На суму заборгованості нараховано 2 028,12 грн пені, 3 433,36 грн 3% річних та 17 341,90 інфляційних нарахувань.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань і стали підставою даного позову

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статтей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч.2 ст.193 ГК України).

Нормами ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що на виконання договору від 01.04.2017, на підставі актів надання послуг у період з січня 2019 року по вересень 2021 року включно позивач надав відповідачу послуги з утримання будинку.

Надання послуг за договором від 01.04.2017 підтверджується вищезгаданим первинними документами копіями актів надання послуг, що міститься в матеріалах справи.

В порушення умов договору від 01.04.2017 відповідач здійснив оплату вартості наданих послуг частково і станом на день розгляду спору за ним рахується заборгованість в сумі 47 443,66 грн.

Зазначена сума заборгованості підтверджена сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період: січень 2019 грудень 2023.

Доказів на підтвердження протилежного відповідачем не представлено.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст.611 ЦК України).

За таких обставин, вимога про примусове стягнення боргу в сумі 47 443,66 грн підлягають задоволенню як обґрунтовані.

Щодо пені.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вже зазначалось, згідно п.3.4. Договору за несвоєчасне внесення платежів за даним договором Виконавець нараховує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше 100 % загальної суми боргу (п.3.4. Договору).

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно розрахунку позивача розмір пені за період червень 2021 вересень 2021 становить 2 028,12 грн.

Розглянувши наданий позивачем розрахунок суми пені, суд приймає його як правомірний та обґрунтований.

Щодо інфляційних втрат та 3 % річних.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період червень 2021 вересень 2021 суд вважає правомірною вимогу про стягнення 17 341,90 грн інфляційних нарахувань та 3 433,36 грн 3% річних нарахованих від прострочених сум в повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст.ст. 123, 129 ГПК України судовий збір в сумі 3 028 грн покладається на відповідача.

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Органу самоорганізації населення будинкового комітету "Злуки,15", м.Тернопіль, просп. Злуки, 15 (код 36212082) на користь Приватного підприємства "ТернопільКомСервіс", м.Тернопіль, просп. Злуки, 3 (код 36362397) 47 443 (сорок сім тисяч чотириста сорок три) грн 66 коп. основного боргу, 2 028 (дві тисячі двадцять вісім) грн 12 коп. пені, 3 433 (три тисячі чотириста тридцять три) грн 36 коп. 3% річних та 17 341 (сімнадцять тисяч триста сорок одну) грн 90 коп. втрат від інфляції.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.Судові витрати покласти на відповідача.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі оскаржити його до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення виготовлено 4 квітня 2024 року.

Суддя Ю.О. Чопко