У Х В А Л А

08 квітня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1424/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури,

вул. Шевченка, буд.1, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави в особі

позивача: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

, пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра»,

, вул. Льотна, буд. 43, кв. 58, м. Чернігів, 14033

до відповідача 2: Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою,

, вул. Стрілецька, буд. 1, м. Чернігів, 14033

Предмет спору: про визнання недійсним договору оренди, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення та повернення його в комунальну власність,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунального майна Чернігівської обласної ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра» та Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, у якому прокурор просить суд:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, №359 від 22.03.2021, укладений між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, Чернігівським ліцеєм з посиленою військово-фізичною підготовкою та Товариством з обмеженою Відповідальністю «Зіра»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» звільнити нежитлове приміщення з окремим входом, загальною площею 184,6 кв. м, що знаходиться в одноповерховій будівлі майстерні за адресою: м. Чернігів, вул. Стрілецька, 1, та повернути його балансоутримувачу в особі Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою шляхом підписання акта повернення з оренди орендованого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір укладений з порушенням вимог законодавства, зокрема, положень Закону України «Про освіту», оскільки спірне нежитлове приміщення площею 184,6 кв. м знаходиться в одноповерховій будівлі майстерні, що перебуває на балансі Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, передано в оренду відповідачу-1 для здійснення господарської діяльності, що не пов`язана з навчальним процесом або обслуговуванням учасників освітнього процесу. Отже, за висновком прокурора, наявні обставини для визнання недійсним такого договору на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України та повернення об`єкта оренди його балансоутримувачу (відповідачу-2).

Ухвалою суду від 20.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, а також попереджено його про процесуальні наслідки такої нереєстрації.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду від 20.10.2023 відповідач-1 отримав 20.11.2023, а отже повинен був зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС у термін до 23.11.2023.

Щодо обов`язку відповідача-1 зареєструвати зазначений електронний кабінет суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2, 5 ч. 1 ст. 15-1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, Державній судовій адміністрації України, їх органах та підрозділах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує централізоване зберігання процесуальних та інших документів та інформації в єдиній базі даних; обмін документами та інформацією (надсилання та отримання документів та інформації, спільна робота з документами) в електронній формі між судами, іншими органами системи правосуддя, учасниками судового процесу, а також проведення відеоконференції в режимі реального часу.

За приписами ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, судові рішення автоматично направляються в електронному виді до електронного кабінету (за наявності) учасників справи, а днем його вручення відповідно до ч. 5, 6 ст. 242 ГПК України є день такої доставки.

Відповідач-1 ТОВ «Зіра» відноситься до категорії осіб, зазначених у ч. 6 ст. 6 ГПК України та п. 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

Проте, як встановив суд, станом на 08.04.2024 відповідач-1 не має офіційно зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», тобто до теперішнього часу не виконав свого обов`язку щодо такої реєстрації.

Жодних заяв чи клопотань щодо неможливості здійснення такої реєстрації протягом тривалого періоду з об`єктивних причин від ТОВ «Зіра» до суду не надходило.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом частин першої та другої статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Тобто процесуальний закон встановлює ряд заходів процесуального примусу, які суд може застосувати у передбачених Господарським процесуальним кодексом України випадках.

Враховуючи те, що ТОВ «Зіра» не виконало вимог щодо реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС, тобто не виконало свого передбаченого законом обов`язку, у тому числі і на виконання ухвали суду від 20.10.2023, суд дійшов висновку про застосування до відповідача-1 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Крім того, суд вважає за необхідне попередити відповідача-1 про те, що згідно з ч. 2 ст. 135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 42, 43, 132, 135, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра» (, вул. Льотна, буд. 43, кв. 58, м. Чернігів, 14033) в дохід державного бюджету (Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач коштів: ГУК у Печерському районі/Печерськ. р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 15 140,00 грн.

2. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

3. Повторно зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» протягом трьох робочих днів з дня отримання цієї ухвали зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

4. Попередити ТОВ «Зіра», що згідно з ч. 2 ст. 135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала є виконавчим документом. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 08.07.2024.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею 08.04.2024. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун