РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2024Справа № 910/2628/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-Бізнес Партнер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна про стягнення 29 275 273,00 грн., за участю представників позивача - Шкляр О.В., відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 29 275 273,00 грн., з яких: 21 181 809,12 грн. попередньої оплати, 1 345 465,85 грн. 3% річних та 6 747 998,09 грн. інфляційних втрат за договором поставки нафтопродуктів №17-БНД від 15.04.2020 на підставі ст. ст. 509, 526, 530, 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 03.04.2024 року.

22.03.2024 до суду від відповідача надійшов відзив по справі, у якому він визнав позов та зазначив про визнання заборгованості та обґрунтованість позову.

02.04.2024 року до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

03.04.2024 року від позивача надійшла заява про повернення з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за подання позову.

Частиною 4 ст. 191 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позовні вимоги, підписаний уповноваженою особою ТОВ «БЗТ-Україна», визнання позову не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить закону, у зв`язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №17-БНД (далі - Договір), згідно з п.1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця (поставити), а Покупець зобов`язується прийняти у свою власність та оплатити нафтопродукти, а саме: бітум дорожній на умовах, визначених даним Договором і додатковими угодами або додатками до нього, що є невід`ємними частинами даного Договору та оформлюються Сторонами на підставі заявок Покупця.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, одиниця виміру кількості Товару та кількість поставки кожної партії Товару, опціон, умови поставки, строки поставки, ціна та вартість Товару, умови оплати, виробник Товару та інші необхідні умови визначаються та погоджуються Сторонами в Додатках, що є невід`ємними частинами даного Договору.

Пунктами 1.4 та 1.6 Договору передбачено, що загальна кількість Товару за цим Договором становить суму кількості поставленого протягом терміну дії даного Договору Товару, згідно видаткових накладних на Товар. Загальна ціна (сума) Договору становить суму коштів за поставлений протягом терміну дії даного Договору Товар згідно видаткових накладних на Товар та актів коригування ціни Товару.

Згідно з п.3.1 Договору ціна Товару є орієнтовною та договірною, зазначається і узгоджується Сторонами в залежності від умов поставки Товару для кожної партії Товару окремо в Додатку до даного Договору.

У пунктах 4.1-4.3 Договору Сторони погодили, що розрахунки між Сторонами здійснюються в грошовій одиниці України - гривні. Вид розрахунків - безготівковий. Форма розрахунків - платіжним дорученням. Розрахунки за Товар (партію Товару) здійснюються Покупцем на умовах 100% попередньої оплати, якщо інше не передбачено Додатками до цього Договору. Покупець зобов`язується оплачувати повну вартість (в розмірі 100%) Товару (в тому числі ПДВ), відображену в рахунках-фактурах Постачальника на кожну окрему партію Товару, протягом 2 (двох) банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури Постачальником (при цьому, дата Рахунку-фактури є першим днем, з якого починається відлік строку для оплати Товару (партії Товару)), але у будь-якому разі до моменту відвантаження такого Товару Постачальником, якщо інше не передбачено Додатками до цього Договору. Датою платежу (оплати Покупцем Товару (партії Товару) при перерахуванні грошових коштів Постачальнику є дата їх зарахування на поточний (банківський рахунок) Постачальника.

Відповідно до п 4.7. Договору якщо за результатом звірки взаєморозрахунків буде встановлено, що сума, яка надійшла від Покупця в рахунок оплати за Товар: а) менше вартості поставленого Товару - Покупець протягом 2 (двох) банківських днів після підписання Сторонами Акту звірки взаєморозрахунків перераховує Постачальникові суму, якої не вистачає; б) перевищує вартість Товару - Постачальник повертає Покупцеві надмірно сплачені Покупцем кошти на підставі листа Покупця та підписаного Сторонами Акту звірки взаєморозрахунків та після повернення Постачальнику (зарахування на його поточний (банківський) рахунок) коштів продавцем (Закритим акціонерним товариством «Білоруська нафтова компанія»/Республіканським торговим унітарним підприємством «Бєлзарубєжторг»/Відкритим акціонерним товариством «Мозирський нафтопереробний завод»/Відкритим акціонерним товариством «Нафтан» або іншим продавцем), у якого Постачальником було придбано Товар для Покупця.

Протягом травня 2021 року - грудня 2021 року позивачем та відповідачем укладено Додатки №17-34 до Договору, відповідно до яких були встановлені обов`язки відповідача як постачальника передати (поставити) товар у власність позивача, а у позивача - обов`язки прийняти у власність та оплатити нафтопродукти - бітум дорожній. У Додатках №17-34 також встановлено строки передачі товару та визначена його загальна попередня (орієнтовна) вартість, яку позивач зобов`язаний оплатити на умовах попередньої оплати.

Після здійснення поставки сторони в рамках Договору здійснювали коригування вартості товару та визначали остаточну (кінцеву) загальну вартість поставленого бітуму дорожнього.

В рамках виконання Договору відповідач протягом червня 2021- грудня 2021 року отримав від позивача грошові кошти на загальну суму 185 066 302,00 грн.

Після здійснення поставки з урахуванням доповнень та актів коригування товару (визначення остаточної (кінцевої) загальної вартості товару) за позивачем утворилася переплата на загальну суму в розмірі 21 287 421,41 грн.

Сторони склали акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 по 10.01.2022 за Договором №17-БНД від 15.04.2020, згідно якого станом на 10.01.2022 за ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» обліковувалася переплата (надмірно сплачені кошти), а за ТОВ «БЗТ-України» відповідно заборгованість, в розмірі 21 287 421, 41 грн.

14.01.2022 позивач звернувся до відповідача з листом про повернення надмірно сплаченої попередньої оплати за Договором у сумі 21 287 421, 41 грн.

За рахунок частини вказаної вище переплати позивача, відповідачем в рамках Договору на підставі Акту відшкодування витрат до Договору від 27.01.2022 зараховано витрати позивача по компенсації простою спеціалізованих вагонів-цистерн Вантажоодержувача на шляхах загального користування ст. Барбаров Білоруської залізниці (код станції - 151408) у кількості 23 шт., що прибули під завантаження бітумом дорожнім марки 70/100 виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ» на загальну суму 105 612,29 грн з ПДВ.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 15.02.2022, сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 15.02.2022 складала 21 181 809,12 грн.

Однак, відповідачем не було повернуто надмірно сплаченої попередньої оплати у сумі 21 181 809,12 грн, що зумовило позивача звернутися до суду із даним позовом.

У відзиві на позову заяву відповідач зазначає, що отримані від позивача кошти переплат в розмірі 21 181 809,12 грн, відповідачем були частково перераховані контрагентам-постачальникам та можуть бути зараховані як оплата за майбутні поставки відповідачем товару в адресу ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР», однак, ТОВ «БЗТ-Україна» зараз не має такої можливості, тому Відповідач визнає заборгованість перед позивачем в розмірі 29 275 273,06 грн, з яких 21 181 809,12 грн попередньої оплати за Договором поставки нафтопродуктів №17-БНД від 15.04.2020, 1 345 465,85 грн - 3% річних та 6747998,09 грн - інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено переплату товару за Договором поставки нафтопродуктів №17-БНД від 15.04.2020 на суму 21 181 809,12 грн, що підтверджується обома сторонами та було відображено у акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 15.02.2022.

Листом №14/01/22_3 від 14.01.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути надлишково сплачені кошти за Договором поставки нафтопродуктів №17-БНД від 15.04.2020.

Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність доказів на підтвердження перерахування відповідачем основної суми боргу, позовна заява про стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 21 181 809,12 грн підлягає задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем у встановлені строки не було повернуто позивачу суму попередньої оплати.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму не повернутої попередньої оплати - 21 181 809, 12 грн нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 6 747 998,09 грн та 3% річних у сумі 1 345 465,85 грн (у період з 22.01.2022 по 04.03.2024).

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» 3% річних у розмірі 1 345 465,85 грн та інфляційних втрат у розмірі 6 747 998,09 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви до суду Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 351 303,28 грн, що підтверджується долученою до позовної заяви платіжною інструкцією №244999 від 04.03.2024.

Частиною 1 статті 130 ГПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач до початку розгляду справи по суті у відзиві від 21.03.2024 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Судом встановлено, що відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позовні вимоги, підписаний уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна», не порушує прав та законних інтересів інших осіб та узгоджується з встановленими судом обставинами справи.

Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то 50 відсотків судового збору слід покласти на відповідача.

Оскільки відповідачем було визнано поданий позивачем позов, суд дійшов висновку повернути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» судовий збір у розмірі 175 651,64 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, будинок 7-Б; код 41076013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР" (вул. Івана Франка, 14А, смт. Славсько, Стрийський район, Львівська область, 82660; код 37693620) 21 181 809, 12 грн (двадцять один мільйон сто вісімдесят одну тисячу вісімсот дев`ять грн 12 коп) попередньої оплати; 1 345 465,85 грн (один мільйон триста сорок п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять грн 85 коп) 3% річних, 6 747 998,09 грн (шість мільйонів сімсот сорок сім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч грн 09 коп) інфляційних втрат та 175 651, 64 грн (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одну грн 64 коп) судового збору.

Визначити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення (в тому числі приватному виконавцю) право нараховувати 3% річних за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення): - на суму боргу 21 181 809, 12 грн за період з 05.03.2024 до моменту виконання рішення суду Товариством з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" ().

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР (вул. Івана Франка, 14А, смт. Славсько, Стрийський район, Львівська область, 82660; код 37693620) з Державного бюджету України 175 651, 64 грн (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одну грн 64 коп) судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №244999 від 04.03.2024.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.04.2024.

Суддя С.О. Чебикіна