ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/5110/21 (922/4756/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2
про стягнення коштів , що розглядається в межах справи № 922/5110/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1
за участю

представника відповідача - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/5110/21 про неплатоспроможність Фізичної особи ОСОБА_1 .

Так, ухвалою суду від 06.01.2022 серед іншого було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича.

Ухвалою від 07.06.2023 суд задовольнив заяву керуючого реструктуризацією (вх. № 10192 від 25.04.2023) та затвердив план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який передбачає строк його виконання 60 місяців.

Відповідно затвердженого плану, реструктуризації підлягають кредиторські вимоги у загальній сумі 16 667 051,18 грн. та складається з вимог:

- перед ОСОБА_4 на загальну суму 13 720 789,18 грн.;

- перед ОСОБА_2 на загальну суму 2 946 262,00 грн. (п. 1, 2 плану).

Доходами, які боржник розраховував отримати протягом процедури реструктуризації боргів були визначені:

- 150 000,00 доларів США, що на момент складання плану реструктуризації становить 5 484 000,00 грн., шляхом подання боржником відповідного позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про солідарне стягнення на користь боржника зазначених грошових коштів через безпідставність їх отримання за договором про сумісне придбання майна від 03.06.2014;

- 6 857 913,59 грн. шляхом подання боржником відповідного позову до ОСОБА_2 про поділ в рівних частинах спільних обов`язків подружжя у розмірі 13 715 827,18 грн., які випливають з договору позики від 10.03.2010, укладеного між ОСОБА_4 , як позикодавцем та боржником, та наступного стягнення 1/2 частини грошових зобов`язань з ОСОБА_2 на користь боржника;

- 4 800 000,00 грн. шляхом подання позову про визнання договору дарування від 20.10.2016 р. реєстр. №4149 недійсним внаслідок його укладення на шкоду кредитора (кредиторів) боржника. Повернення нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-4, 2-1-:-2-4, загальною площею 92,0 кв.м., в житловому будинку літ. А-5, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 до власності боржника та подальша реалізація цього майна в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

10.11.2023 до канцелярії суду надійшла позовна заява (вх. №4756/21) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій він просить суд стягнути з відповідача 5 357 400,00 грн. в порядку поділу спільних зобов`язань подружжя за договором позики від 10.03.2010, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою від 06.12.2023 суд серед іншого прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрив провадження за №922/4756/23 в межах справи № 922/5110/21.

Ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначив судове засідання з розгляду справи по суті на "10" січня 2024 року о 12:40 год.

21.12.2023 від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 35266) в якому відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, зазначає, що позичальник ОСОБА_4 , звертаючись з позовом до третейського суду, позовних вимог до ОСОБА_2 не заявляв, питання солідарної відповідальності подружжя не порушував. Обставин щодо використання в інтересах сім`ї коштів, отриманих ОСОБА_1 за договором позики, третейський суд не встановлював. Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Європейська ліга правових інновацій" від 06.10.2016 року по справі № 02/09/2016 не містить висновків про права та обов`язки ОСОБА_2 .

Отже, відповідач стверджує, що рішенням третейського суду, не було встановлено, що грошові кошти отримані позивачем за договором позики, були використані позивачем в інтересах сім`ї, зокрема договором позики не передбачено вказаних обставину тому і відсутня солідарна відповідальність відповідача у справі із стягнення заборгованості із позивача ОСОБА_1 .

Крім цього, відповідач зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Проте, позивач не надав суду жодних доказів, що отримані кошти в розмірі 10 714 800 (десять мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч вісімсот) грн. були використані в інтересах сім`ї. Вважаю, що позивач не довів жодними допустимим способами доказування, що по - перше вказані кошти були ним отримані, по - друге використані в інтересах сім`ї.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд витребувати у позивача ОСОБА_1 , оригінал договору позики від 10.03.2010 року, укладеного між ним і ОСОБА_4 ; застосувати строк позовної давності до вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 10.03.2010 року у розмірі 10 714 800,00 грн. та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, 22.12.2023 через систему Електронний суд відповідач ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення (вх. № 35337), в яких вона вказує на фіктивність договору позики від 10.03.2010 та просить суд витребувати у позивача ОСОБА_1 , оригінал договору позики від 10.03.2010 року, укладеного між ним і ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 10.01.2024 суд задовольнив клопотання ОСОБА_2 про витребування у ОСОБА_1 оригіналу договору позики від 10.03.2010, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , витребував у ОСОБА_1 оригінал договору позики від 10.03.2010 та зобов`язав позивача надати суду відповідний договір. Розгляд справи було відкладено на 31.01.2024 о 10:20 год.

31.01.2024 до початку судового засідання позивач надав до канцелярії суду клопотання (вх. № 2737) про розгляд справи у загальному провадженні.

Ухвалою від 31.01.2024 суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 (вх. № 2732 від 31.01.2024) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та перейшов до розгляду справи № 922/5110/21 (922/4756/23) за правилами загального позовного провадження.

Призначив справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 13.03.2024 о 12:30 год.

13.03.2024 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання (вх. № 6855) про визнання доказу недопустимим. В наданому клопотанні ОСОБА_2 просить суд визнати копії договорів позики від 10.03.2010 та додаткової угоди від 04.02.2015 до договору позики від 10.03.2010 року, які додані до позовної заяви ОСОБА_7 недопустимими доказами. Надане клопотання було прийнято судом до розгляду в судовому засіданні 13.03.2024 та продовжено розгляд справи з їх урахуванням.

13.03.2024 до суду від відповідача ОСОБА_2 також надійшло клопотання (вх. № 6852), в якому відповідач просить суд зобов`язати позивача ОСОБА_1 доплатити суму судового збору у розмірі 74 993,00 грн. по справі № 922/5110/21 (922/4756/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 5 357 400 грн. Надане клопотання було прийнято судом до розгляду в судовому засіданні 13.03.2024 та продовжено розгляд справи з їх урахуванням.

В судовому засіданні 13.03.2024 представник позивача просив суд відкласти розгляд справи в підготовчому засіданні у зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог шляхом подання заяви про їх зменшення.

В судовому засіданні 13.03.2024 було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи в підготовчому засіданні та оголошено перерву до 27.03.2024 до 13:00 год., про що зазначено в протоколі судового засідання.

15.03.2024 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №7236), в якій позивач просить суд прийняти заяву про зменшення позовних вимог у справі № 922/5110/21 (922/4756/23) та стягнути з ОСОБА_2 350 000,00 грн. в порядку поділу спільних зобов`язань подружжя за договором позики від 10.03.2010, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою від 20.03.2024 суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 (вх. № 7236 від 15.03.2024) про зменшення розміру позовних вимог по справі № 922/5110/21 (922/4756/23) та ухвалив продовжувати розгляд справи з урахуванням заяви ОСОБА_1 (вх. № 7236 від 15.03.2024) про зменшення розміру позовних вимог по справі № 922/5110/21 (922/4756/23).

26.03.2024 до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рибак Я.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю уповноважених представників взяти участь в призначеному судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 2. Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а також неприпустимість зловживання процесуальними правами.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 13 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 43 та ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін або відсутність письмових доказів чи пояснень учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що явка представника позивача в судове засідання не була визнана обов`язковою, враховуючи, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника позивача та вважає за можливе продовжити розгляд справи в підготовчому засіданні за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні надала суду письмові заперечення на заяву позивача про зменшення позовних вимог та просила суд відмовити в задоволенні позову, застосувати до позивача ОСОБА_1 захід процесуального впливу у вигляді штрафу за задовольнити заяву про зобов`язання позивача ОСОБА_1 доплатити суму судового збору у розмірі 74 993,00 грн. по справі № 922/5110/21 (922/4756/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 5 357 400 грн.

Так, в наданих запереченнях представник ОСОБА_2 зазначає, що позивач не надав суду жодних обґрунтувань зменшення розміру позовних вимог, а тому на її думку такими діями позивач намагається уникнути виконання ухвали суду від 06.12.2023 про відстрочку сплати судового збору у розмірі 74 993,00 грн. до ухвалення судом рішення по цій справі.

Суд, дослідивши надані заперечення, зазначає, що пунктом 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено беззаперечне право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання. Ухвалою від 20.03.2024 суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру заявлених позовних вимог, а тому наразі дії позивача не можуть оцінюватись як зловживання правом, оскільки таке право прямо передбачено нормою господарського законодавства.

З урахуванням наведеного суд вважає, що заява ОСОБА_2 про зобов`язання позивача ОСОБА_1 доплатити суму судового збору у розмірі 74 993,00 грн. по справі № 922/5110/21 (922/4756/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 5 357 400 грн. наразі не є обґрунтованою та законною, оскільки сплачена сума судового збору по цій справі відповідає розміру заявлених позовних вимог з урахуванням ставок, визначених ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Статтею 177 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до статті 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; з`ясовані заперечення проти позовних вимог; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також враховуючи обмежені чинним законодавством строки проведення підготовчого провадження, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі № 922/5110/21 (922/475/23) та перехід до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 76, 80, 182, 183, 185, 202, 234, 235, 236 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання в підготовчому провадженні.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зобов`язання позивача ОСОБА_1 доплатити суму судового збору у розмірі 74 993,00 грн.

Закрити підготовче провадження у справі № 922/5110/21 (922/4756/23) та призначити справу до судового розгляду по суті на 17 квітня 2024 року о 11:00 год.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, зал №104).

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала підписана 01.04.2024.

Суддя О.В. Кононова