ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Справа № 906/46/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.01.2024 у справі № 906/46/23 (суддя Машевська О.П., повний текст рішення складено 25.01.2024)

за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: 1) Малинської міської ради, 2) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Грін Енерджі", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Преміум"

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

прокурор - Гіліс І.В.;

позивача - 1 - не з`явився;

позивача - 2 - не з`явився;

відповідача - 1 - не з`явився;

відповідача - 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Коростенської окружної прокуратури Житомирської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Малинської міської ради (далі - позивач-1, Міська рада) та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - позивач-2, ГУ Держгеокадастру) звернувся до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Грін Енерджі" (далі - відповідач-1, ТОВ "Нью Грін Енерджі") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Преміум" (далі - відповідач-2, ТОВ "Колос Преміум") про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Нью Грін Енерджі" та ТОВ "Колос Преміум" на користь територіальної громади в особі Малинської міської ради земельні ділянки площею 2 га кожна, кадастрові номери :06:000:0086 та :08:000:0321, що знаходяться за межами населених пунктів (на території) Вишівського старостинського округу Малинської міської ради Коростенського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що фізичні особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час отримання спірних земельних ділянок використали своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок. Вказані земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договорами купівлі-продажу та в подальшому передані до статутного фонду ТОВ "Нью Грін Енерджі", яке передало їх в оренду ТОВ "Колос Преміум", а тому земельні ділянки слід витребувати на користь територіальної громади в особі Малинської міської ради у її теперішнього власника та орендаря.

Правовими підставами позову є положення ст. ст. 387, 388 ЦК України та ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.01.2024 позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ "Нью Грін Енерджі" на користь Малинської міської територіальної громади в особі Малинської міської ради Коростенського району Житомирської області земельні ділянки загальною площею 2 га кожна з кадастровими номерами :06:000:0086 та :08:000:0321, що знаходяться за межами населених пунктів (на території) Вишівського старостинського округу Малинської міської ради Коростенського району Житомирської області. В задоволенні позову до ТОВ "Колос Преміум" про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, відмовлено.

Суд першої інстанції, із урахуванням встановлених обставин справи, дійшов висновку, що повторне набуття фізичними особами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приватну власність спірних земельних ділянок є незаконним, а тому неправомірним є набуття права приватної власності на них відповідачем - ТОВ "Нью грін енерджі". Порушене право комунальної власності на спірні земельні ділянки підлягає захисту в порядку ст. 388 ЦК України.

Щодо вимог до ТОВ "Колос Преміум", то суд першої інстанції зазначив, що за віндикаційними позовами неволодіючих власників нерухомого майна належними відповідачами є володіючі невласники, а не носії речових прав на таке майно, відмінне від права власності (оренда, сервітут, суперфіцій тощо), а тому прокурором заявлено позов до неналежного відповідача - ТОВ "Колос Преміум", як орендаря спірних земельних ділянок, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.01.2024 у справі № 906/46/23, в якій прокурор просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про витребування земельних ділянок кадастрові номери :06:000:0086, :08:000:0321 у ТОВ "Колос Преміум" як їх орендаря, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- відмовляючи у задоволенні позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок у орендаря ТОВ "Колос Преміум", суд першої інстанції вказав на те, що прокурором заявлено позов до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Місцевий господарський суд, обґрунтовуючи прийняте рішення, послався на висновки Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 08.11.2023 у справі № 369/473/15-ц та висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 233/3676/19. Однак, з таким висновком суду першої інстанції не можливо погодитись, оскільки у справі № 233/3676/19 та у цій справі різні спірні правовідносини, а отже вказані справи нерелевантні. Також Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.11.2023 у справі № 369/473/15-ц, на яку послався суд першої інстанції, не надавала оцінку правомірності та ефективності такому способу захисту порушеного права позивача, як витребування спірної земельної ділянки в орендаря;

- суд першої інстанції не застосував належні норми матеріального права до спірних правовідносин та не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.11.2021 у справі 672/386/20;

- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що власник земельної ділянки не може витребувати її у особи, яка нею лише користується на підставі правочину, укладеного із добросовісним набувачем, оскільки у такому разі витребування спірної земельної ділянки лише у добросовісного набувача не буде ефективним способом захисту порушеного права, оскільки поновивши своє право власності власник не зможе його реалізувати.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В., суддя Петухов М.Г.

Листом від 16.02.2024 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

27.02.2024 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.01.2024 у справі №906/46/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.03.2024 о 15:30 год.

В судовому засіданні 27.03.2024 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просить їх задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, заслухавши в судовому засіданні прокурора, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Вишівської сільської ради від 23.10.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів (на території колишньої Вишівської сільської ради Малинського району області), кадастровий номер :06:000:0086 та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного рішення, державним реєстратором Малинської міської ради Житомирської області Красновським А.Є. 03.11.2020 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :06:000:0086.

Разом з тим, за договором купівлі-продажу від 19.12.2020 земельна ділянка кадастровий номер :06:000:0086 набута у власність ОСОБА_3 , який відповідно до акту приймання - передачі від 05.03.2021 вніс її до статутного фонду ТОВ "Нью Грін Енерджі", про що державним реєстратором 19.03.2021 внесені відомості до Державного реєстру речових прав про право власності.

В подальшому, за договором оренди земельної ділянки від 05.05.2021 право користування земельною ділянкою кадастровий номер :06:000:0086 на 10 років набуто ТОВ "Колос Преміум" та зареєстровано відповідне право - 18.10.2021 Державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Рішенням Вишівської сільської ради від 23.10.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів (на території колишньої Вишівської сільської ради Малинського району області), кадастровий номер :08:000:0321 та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного рішення, 02.11.2020 державним реєстратором Малинської міської ради Житомирської області, реєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0321.

Разом з тим, за договором купівлі-продажу від 23.12.2020 земельна ділянка кадастровий номер :08:000:0321 набута у власність ОСОБА_4 , який відповідно до акту приймання - передачі від 05.03.2021 вніс її до статутного фонду ТОВ "Нью Грін Енерджі", про що державним реєстратором 19.03.2021 внесені відомості до Державного реєстру речових прав про право власності.

В подальшому, за договором оренди земельної ділянки від 05.05.2021 право користування земельною ділянкою кадастровий номер :08:000:0321 на 10 років набуто ТОВ "Колос Преміум" та зареєстровано відповідне право 14.05.2021 Державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Водночас як підтверджується відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 319114117 від 28.12.2022 ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства вже отримував земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0155 на підставі рішення Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області № 943-68-VІІ від 23.09.2020, яку в подальшому відчужив за договором купівлі-продажу від 21.10.2020 (а. с. 60-61, т.1).

Також, як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства також отримувала у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:001:0142 на підставі рішення Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області № 1061-72-VІІ від 23.10.2020, яку в подальшому відчужила за договором купівлі-продажу від 24.11.2020, що підтверджується відомостями з Інформаційної довідки № 319114290 від 28.12.2022 (а. с. 57, т. 1).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19.01.2022 щодо земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :06:000:0321 встановлено, що з 18.03.2021 її власником є ТОВ "Ньо грін енерджі", а з 05.05.2021 орендарем - ТОВ "Колос Преміум" (а. с. 77, т. 1).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.11.2021 щодо земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :06:000:0086 встановлено, що з 19.03.2021 її власником є ТОВ "Ньо грін енерджі", а з 05.05.2021 орендарем - ТОВ "Колос Преміум" (а. с. 78, т. 1).

Згідно статуту ТОВ "Нью грін енерджі" (в редакції, чинній станом на 2021), засновники товариства - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сформували статутний капітал юридичної особи у розмірі 354 000 грн за рахунок майнових внесків, а саме земельних ділянок, в тому числі площею 2 га з кадастровим номером :06:000:0086 та площею 2 га з кадастровим номером :06:000:0321 (а. с. 106-113 т. 1).

Предметом спору у справі, що розглядається є вимога прокурора в інтересах держави в особі Малинської міської ради та ГУ Держгеокадастру про витребування у ТОВ "Нью Грін Енерджі" та ТОВ "Колос Преміум" на користь на користь територіальної громади в особі Малинської міської ради земельних ділянок кадастрові номери :06:000:0086 та :08:000:0321, з посиланням на положення статей 387, 388 ЦК України у зв`язку із незаконним вибуттям земельних ділянок та порушення права на безоплатне отримання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором в суді інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким є Закон України "Про прокуратуру".

За змістом абзаців 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Системне тлумачення положень частин 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України і ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів щодо порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим". Даного правового висновку притримується Верховний Суд у постанові від 16.08.2021 р. у справі № 910/21377/17.

Позов у справі, судове рішення в якій переглядається, подано прокурором в інтересах держави в особі Малинської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Житомирській області як органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Наявність підстав для представництва інтересів держави у спірних відносинах прокурор обґрунтував бездіяльністю позивачів щодо захисту належним чином інтересів держави.

На думку прокурора порушення інтересів держави полягає у тому, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:0086 та :08:000:0321 вибули із власності територіальної громади поза її волею та з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Як встановлено апеляційним судом, Коростенською окружною прокуратурою 03.05.2022 на адресу Малинської міської ради спрямовано листи із викладенням фактів повторного безоплатного отримання у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кожна, що розташовані на території вказаної громади та пропозицією вжиття заходів щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність, у тому числі в судовому порядку, та встановлення чи вживатимуться такі заходи міською радою в подальшому. У листах повідомлено про встановлення підстав та намір Коростенської окружної прокуратури здійснювати представництво інтересів Малинської міської ради в суді з даного питання.

06.05.2022 на адресу Коростенської окружної прокуратури надійшли листи Малинської міської ради про те, що вказаний орган місцевого самоврядування самостійно вживати заходи представницького характеру не буде.

Таким чином, прокурор у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", до подання позову звернувся до Малинської міської ради як органу, який здійснює розпорядження спірними земельними ділянками комунальної власності для надання йому можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави.

Разом з тим, орган, уповноважений на виконання функцій захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, будучи поінформованим про їх порушення, проявив пасивність та не вжив жодних дій для захисту інтересів держави, тим самим допустивши невиконання покладених на нього функцій.

Не вжиття таких заходів у розумний строк з боку вказаного органу або немотивована відмова вжити такі заходи є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності, які дають підстави прокурору для звернення із позовом до суду в інтересах держави в особі позивача.

В той же час, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області є органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, зокрема, у сфері земельних відносин. Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотримання земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій та форм власності у тому числі за проведення землеустрою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду, а також правильно визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Щодо позовних вимог прокурора про витребування у відповідачів земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0086 та :08:000:0321, загальною площею 2 га кожна, суд зазначає таке.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про витребування земельних ділянок кадастрові номери :06:000:0086, :08:000:0321 у ТОВ "Колос Преміум", як їх орендаря.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок у їх орендаря - ТОВ "Колос Преміум", суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором заявлено позов до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на висновки Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 08.11.2023 у справі № 369/473/15-ц та висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 233/3676/19.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на слідуюче.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

ЦК України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові 28.11.2018 у справа № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.09.2020 у справі № 201/12925/17 (провадження № 61-2178св19).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно заволоділи земельними ділянками з кадастровими номерами :06:000:0086 та :08:000:0321. Дані особи, на час отримання спірних земельних ділянок, використали своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок, що стверджується матеріалами справи.

Матеріалами справи підтверджується, що земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:0086 та :08:000:0321 були передані у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договорами купівлі - продажу від 19.12.2020 та від 23.12.2020, та в подальшому передані до статутного фонду ТОВ "Нью Грін Енерджі", яке передало їх в оренду ТОВ "Колос Преміум" на підставі договорів оренди від 05.05.2021.

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19.01.2022 та від 30.11.2021, власником земельних ділянок площею 2 га кожна з кадастровими номерами :06:000:0321 та :06:000:0086 є ТОВ "Ньо грін енерджі", а з 05.05.2021 орендарем - ТОВ "Колос Преміум".

Таким чином, на момент пред`явлення позову, хоча право власності на земельні ділянки було зареєстровано за ТОВ "Ньо грін енерджі", однак спірні земельні ділянки перебувають у користуванні ТОВ "Колос Преміум".

Суд апеляційної інстанції вказує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

З наведеного випливає, що державній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно. Разом із тим, внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником.

Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися.

Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі № 672/362/20 звернув увагу на те, що витребування спірної земельної ділянки без оскарження договору оренди, укладеного із ним, відповідає вищевикладеним правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Викладене узгоджується також із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 672/386/20 (провадження № 61-5015св21), від 12.01.2022 у справі №687/425/20 (провадження № 61-9430).

Із урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування спірних земельних ділянок у ТОВ "Колос Преміум" як орендаря земельних ділянок є помилковими, оскільки таке витребування у орендаря, який виступає користувачем земельних ділянок, тобто останнім набувачем, відповідає меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неправомірно набули у власність спірні земельні ділянки, відповідно вони неправомірно були передані до статутного фонду ТОВ "Нью Грін Енерджі" та в подальшому передані в користування ТОВ "Колос Преміум", тому колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог шляхом витребування спірних земельних ділянок також і у ТОВ "Колос Преміум" як їх орендаря.

Посилання суду першої інстанції на висновки , викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 233/3676/19 є безпідставним, оскільки у справі № 233/3676/19 та у справі №906/46/23 різні спірні правовідносини, а отже вказані справи нерелевантні.

Також суд апеляційної інстанції вказує, що Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.11.2023 у справі № 369/473/15-ц, на яку послався суд першої інстанції, не надавала оцінку правомірності та ефективності такому способу захисту порушеного права позивача, як витребування спірної земельної ділянки в орендаря.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Стаття 277 ГПК України визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення. Відповідно до п.4 ч.1 ст 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північно - західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про витребування земельних ділянок кадастрові номери :06:000:0086, :08:000:0321 у ТОВ "Колос Преміум" як їх орендаря, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити; викласти резолютивну частину рішення суду першої інстанції в редакції резолютивної частини даної постанови суду,здійснивши перерозподіл судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Крім того, судовий збір за розгляд апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури задоволити.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 23.01.2024 у справі №906/46/23 скасувати в частині відмови в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Преміум" про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Викласти резолютивну частину рішення суду першої інстанції в наступній редакції:

" 1. Позов задовольнити.

2. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Грін Енерджі" (04080, м. Київ, вул. Хвойки Вікентія, буд. 15/15, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Преміум" (03039, м.Київ, вул. Фрометівська, буд. 2, корп. 5, ) на користь Малинської міської територіальної громади в особі Малинської міської ради Коростенського району Житомирської області (11601, Житомирська область, м. Малин, пл. Соборна, 6а, ) земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :06:000:0086 та земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :08:000:0321, що знаходяться за межами населених пунктів (на території) Вишівського старостинського округу Малинської міської ради Коростенського району Житомирської області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Грін Енерджі" (04080, м.Київ, вул. Хвойки Вікентія, буд. 15/15, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, , банк платника ДКС України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA 0011049) судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 1 240, 50 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Преміум" (03039, м. Київ, вул. Фрометівська, буд. 2, корп. 5, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, , банк платника ДКС України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA 0011049) судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 1 240, 50 грн".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Грін Енерджі" (04080, м.Київ, вул. Хвойки Вікентія, буд. 15/15, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, , банк платника ДКС України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA 0011049) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 860, 75 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Преміум" (03039, м. Київ, вул. Фрометівська, буд. 2, корп. 5, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, , банк платника ДКС України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA 0011049) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 860, 75 грн.

5. Доручити видачу судових наказів Господарському суду Житомирської області

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

7. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2024

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.