ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

04.04.2024м. ДніпроСправа № 904/300/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Моряков К.І.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Васільєв В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за первісним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 у загальному розмірі 1 501 356 грн. 17 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.04.2024)

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (м. Дніпро)

до Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" (м. Київ)

про стягнення штрафу за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 у загальному розмірі 624 682 грн. 12 коп. Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - відповідач) заборгованість за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 у загальному розмірі 1 963 205 грн. 40 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

1) за договором на постачання природного газу № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016:

- 1 323 932 грн. 49 коп. - основний борг;

- 26 652 грн. 46 коп. - інфляційні втрати;

- 12 944 грн. 39 коп. - 3% річних.

2) за договором на постачання природного газу № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016:

- 593 523 грн. 44 коп. - основний борг;

- 4 154 грн. 66 коп. - інфляційні втрати;

- 1 997 грн. 96 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором на постачання природного газу № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 в частині не повернення здійсненої позивачем переплати вартості газу, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 1 917 455 грн. 93 коп. (1 323 932 грн. 49 коп. - за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та 593 523 грн. 44 коп. за договором на постачання природного газу №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016). На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2023 року по грудень 2023 року в сумі 26 652 грн. 46 коп., а також 3% річних за період прострочення з 20.09.2023 по 16.01.2024 у сумі 12 944 грн. 39 коп. Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за договором на постачання природного газу № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за грудень 2023 року в сумі 4 154 грн. 66 коп., а також 3% річних за період прострочення з 07.12.2023 по 16.01.2024 у сумі 1 997 грн. 96 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 29 448 грн. 08 коп., а також, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 5492/24 від 02.02.2024).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.02.2024.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №6197/24 від 06.02.2024), в якому він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 07.02.2024 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів було задоволено судом.

19.02.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява (вх. суду № 664/24 від 19.02.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" про стягнення штрафу за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 у загальному розмірі 624 682 грн. 12 коп.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані наступним:

- відповідно до пункту 6.2.2 договорів на постачання природного газу від 01.01.2016 року № 11410NKOCLKP016 та від 01.01.2016 № 11410NKOCLSP016 якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період;

- відповідно до пункту 6.2.3 договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постання газу, що розраховується за формулою: В = (Уф - Vn) х Ц х К, де: Уф - обсяг фактично поставленого газу протягом розрахункового періоду; Vn - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1;

- відповідно до додаткової угоди № 34 від 01.12.2020 до договору від 01.01.2016 №11410NKOCLSP016, запланований обсяг постачання газу у 2021 року по місяцях складав м3: січень 20000, лютий 18 000, березень 15 000, квітень 5 000, травень 100, червень 100, липень 100, серпень 100, вересень 100, серпень 100, жовтень 3 000, листопад 12 000, грудень 20 000. Споживачем не було дотримано дисципліни відбору природного газу у зазначених періодах, в результаті чого відбулось як перевищення запланованих обсягів, так і споживання у меншій кількості. Обсяги споживання зазначені в актах приймання-передачі природного газу № ДО381000808 від 31.01.2021, № ДО381003864 від 28.02.2021, №ДО381006416 від 31.03.2021, № ДО381010330 від 30.04.2021, № ДО381011743 від 31.05.2021, №ДО381014188 від 30.06.2021, №ДО381015565 від 31.07.2021, № ДО381017417 від 31.08.2021, № ДО381019798 від 30.09.2021, № ДО381021699 від 31.10.2021, №ДО381024076 від 30.11.2021, № ДО381027694 від 31.12.2021;

- у зв`язку з наведеним ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", на підставі пункту 6.2.2 договору нараховано штраф в сумі 176 196 грн. 11 коп.;

- відповідно до додаткової угоди № 41 від 01.12.2021 до договору від 01.01.2016 №11410NKOCLКP016, запланований обсяг постачання газу у 2022 року по місяцях складав м3: січень 6 000, лютий 5 000, березень 4 000, квітень 2 000, травень 0, червень 0, липень 0, серпень 0, вересень 0,жовтень 2 000, листопад 4 000, грудень 5 000. Споживачем не було дотримано дисципліни відбору природного газу у зазначених періодах, в результаті чого відбулось як перевищення запланованих обсягів, так і споживання у меншій кількості. Обсяги споживання зазначені в актах приймання-передачі природного газу № ДО38202119 від 31.01.2022, № ДО382003962 від 28.02.2022, № ДО382006409 від 31.03.2022, №ДО382008132 від 30.04.2022, № ДО382009082 від 31.05.2022, № ДО382010822 від 30.06.2022, № ДОЗ82011836 від 31.07.2022, № ДО382012598 від 31.08.2022, № ДО382012864 від 30.09.2022, № ДО382013077 від 31.10.2022;

- у зв`язку з наведеним ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", на підставі пунктів 6.2.2, 6.2.3 договору нараховано штраф в сумі 448 486 грн. 01 коп.;

- таким чином, загальна заборгованість відповідача за зустрічним позовом за штрафними санкціями за договорами від 01.01.2016 № 11410NKOCLSP016, від 01.01.2016 року № 11410NKOCLКP016, становить 624 682 грн. 12 коп.

Також, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 370 грн. 00 коп.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене та доцільність його об`єднання до розгляду з первісним позовом, суд дійшов висновку щодо необхідності прийняття зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом в одне провадження, оскільки у зустрічному позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" просить суд стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" штрафні санкції за спірними договорами на постачання природного газу № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016, № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016, отже правовідносини між позивачем та відповідачем як за первісним так і за зустрічним позовом стосуються зобов`язань за одними спірними договорами на постачання природного газу та є взаємопов`язаними.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.02.2024 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Від позивача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду № 9618/24 від 27.02.2024), в якій він просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" суму переплати, яка утворилася за договорами на постачання природного газу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в загальному розмірі 1 767 197 грн. 54 коп., з яких: 1 707 667 грн. 95 коп. переплати, 20 929 грн. 41 коп. - 3% річних, 38 600 грн. 18 коп. - інфляційних витрат; а також, суму судового збору, сплаченого за подання позову у розмірі 26 507 грн. 96 коп. та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи; повернути Підприємству з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" судовий збір у сумі 2 253 грн. 89 коп.

В обґрунтування поданої заяви позивач за первісним позовом посилається на таке:

- на рахунок позивача від відповідача, станом на 26.02.2024 надійшли наступні платежі:

1) 22.01.2024 згідно з платіжню інструкцією № 85444 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

2) 25.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85589 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

3) 29.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85862 надійшло 49 460 грн. 28 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016;

4) 30.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85957 надійшло 10 327 грн. 70 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

5) 19.02.2024 згідно з платіжною інструкцією № 87426 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

- таким чином, станом на 26.02.2024 відповідачем було повернуто: 160 327 грн. 70 коп. по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016; 49 460 грн. 28 коп. по договору №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016. За таких обставин, загальний розмір заборгованості за вищенаведеними договорами постачання природного газу становить 1 707 667 грн. 95 коп.

На підставі вказаного, позивачем було здійснено перерахунок інфляційних витрат та 3% річних, з урахуванням якого загальний борг відповідача за весь час прострочення складає 1 767 197 грн. 54 коп., а саме: за договором № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016: 544 063 грн. 16 коп. переплати, що підлягає поверненню; 6 545 грн. 38 коп. інфляційних витрат; 3 875 грн. 01 коп. - 3% річних; за договором № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016: 1 163 604 грн. 79 коп. переплати, що підлягає поверненню; 32 054 грн. 80 коп. інфляційних витрат; 17 054 грн. 40 коп. 3% річних.

Від позивача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі (вх. суду № 9620/24 від 27.02.2024), в яких Підприємство з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" просить суд під час розгляду справи врахувати наступне:

- у своїх запереченнях від 14.02.2024 на заяву позивача про забезпечення позову, відповідач зазначив, що ним були надіслані листи від 19.12.2023 та 15.01.2024 на адресу позивача з пропозицією погашення сум рівними частинами протягом 2024 року та нібито відповіді на лист від 15.01.2024 він не дочекався. Однак, ця інформація не відповідає дійсності, оскільки, по-перше, лист відповідача від 15.01.2024 № 497-Сл-161-0124 надійшов на адресу позивача лише 02.02.2024; по-друге, листом від 07.02.2024 вих. № 55/03-ОНА позивачем була надана відповідь на лист від 15.01.2024 № 497-Сл-161-0124, в якій в черговий раз повідомлено, що запропонований графік погашення заборгованості протягом 12 календарних місяців є неприйнятним для позивача, а також запропоновано розстрочку заборгованості на 3 щомісячні платежі та укладання мирової угоди. Вказаний лист був отриманий відповідачем на електронну пошту на прочитаний, що підтверджується звітами електронної пошти. Водночас, у своєму листі від 19.12.2023 № 497-Сл-6495-1223 відповідач, у відповідь на попередню пропозицію позивача про повернення суми переплати трьома частинами (лист №707/03-ОНА від 08.11.2023), вже пропонував повернення переплати рівними частинами впродовж 12-ти календарних місяців, хоча був обізнаний про неприйнятність такої пропозиції для позивача;

- позивач у своїх листах фактично визнає розмір переплати та свій обов`язок з її повернення, та демонструє це своїми діями щодо часткового повернення. Натомість, всупереч умов договорів з позивачем та норм чинного законодавства України, відповідач необґрунтовано ухилявся від повернення переплати до подання позову під приводом узгодження завідомо неприйнятного для позивача графіку, та продовжує свої протиправні дії після відкриття провадження по справі, користується коштами, які належать позивачу, абсолютно необґрунтовано стверджуючи, що він має намір їх повернути за графіком, який не був погоджений між сторонами, тобто визначений ним самовільно, що є неправомірним.

Від відповідача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі (вх. суду № 9621/24 від 27.02.2024), в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" вказує про те, що у відзиві на позовну заяву у справі № 904/300/24 ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" зазначало, що відповідачем були надіслані листи на адресу позивача, в яких зазначалось про пропозицію погашення переплати рівними частинами протягом 2024 року (листи від 19.12.2023, 15.01.2024), по 159 787 грн. 98 коп. щомісяця. Не дочекавшись відповіді позивача, до подання ним позову та відкриття провадження, відповідачем в період з 22.01.2024 по 30.01.2024 було перераховано на користь позивача 159 787 грн. 98 коп. (перший місячний платіж). Така ж сума була перерахована і в лютому 2024 року, про що вбачається з платіжних інструкцій № 87022, 87426, 87878, 88238. Таким чином, станом на 27.02.2024 стосовно суми в розмірі 319 575 грн. 96 коп. вже відсутній предмет спору.

У підготовче засідання 27.02.2024 з`явилися представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

У вказаному засіданні представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) було заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Також, судом було відзначено, що станом на 27.02.2024 строк для подачі відзиву на зустрічну позовну заяву не закінчився.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 27.02.2024 судом протокольно було оголошено перерву до 12.03.2024.

Від відповідача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 9866/24 від 27.02.2024), в якому він просить суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми у розмірі 159 787 грн. 98 коп. та в решті позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- як вбачається з матеріалів справи, перед зверненням з позовом, позивач не наводить того факту, що після направлення на адресу відповідача претензії про оплату заборгованості, відповідачем були надіслані листи на адресу позивача, в яких зазначалось про пропозицію погашення переплати рівними частинами протягом 2024 року (листи від 19.12.2023, 15.01.2024), по 159 787 грн. 98 коп. щомісяця. Не дочекавшись відповіді позивача, до подання ним позову та відкриття провадження, відповідачем в період з 22.01.2024 по 30.01.2024 було перераховано на користь позивача 159 787 грн. 98 коп. (перший місячний платіж), така ж сума буде сплачена і в лютому, і в наступних подальших місяцях. Тобто, станом на дату подання даного відзиву на позовну заяву стосовно суми в розмірі 159 787 грн. 98 коп. вже відсутній предмет спору, і відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. До кінця лютого (першого судового засідання) ця сума буде подвоєна, а до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, стосовного стягнення всієї суми основного боргу, наявна буде можливість того, що провадження підлягатиме закриттю;

- щодо заявлених 3% та інфляційних втрат, то як вбачається з розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, позивач для настання 7-денного строку для повернення грошових коштів бере відлік саме від складання претензій від 13.09.2023 та 30.11.2023, таким чином, визначаючи кінцеву дату для перерахування коштів - 20.09.2023 та 07.12.2023 відповідно. Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як відомо, днем пред`явлення вимоги вважається не дата її складання, а дата її вручення боржнику (наручно чи засобами поштового зв`язку). Позивачем не надано доказів з датами вручення претензій від 13.09.2023 та 30.11.2023 відповідачу, а отже, не надано і доказів, які підтверджують пред`явлення вимоги саме 13.09.2023 та 30.11.2023 відповідно.

Від Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" за допомогою системи "Електронний суд" надійшли зауваження з приводу неправильності чи неповноти протоколу судового засідання (вх. суду № 10792/24 від 04.032024), в яких останнє просить суд посвідчити правильність поданих ним зауважень на протокол судового засідання від 27.02.2024 по справі № 904/300/24 та приєднати їх матеріалів справи, посилаючись на таке:

- 27.02.2024 відбулось підготовче судове засідання, в якому судом було оголошено документи, які надійшли від учасників справи, зокрема, заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 27.02.2024, а також додаткових пояснень. Окрім цього, суд повідомив учасників справи про подання зустрічної позовної заяви та прийняття її до розгляду;

- позивач за первісним позовом зазначає, що разом з вказаним, у судовому засіданні також представником позивача підіймалось питання щодо подання відповідачем відзиву на позовну заяву, оскільки станом на дату судового засідання на його адресу чи до кабінету у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" такого документу від відповідача не надходило, але посилання на додатки до цього документу зробив представник відповідача під час підтвердження власних повноважень. Так, суд, у судовому засіданні перевіряючи матеріали справи підтвердив відсутність відзиву відповідача на позов у матеріалах справи №904/300/24. Окрім цього, секретар судового засідання, здійснивши перевірку за допомогою програмного забезпечення суду з питань діловодства також підтвердила, що відзив відповідача до суду не надходив. Вказані обставини підтверджуються технічним записом судового засідання;

- однак, ознайомившись з протоколом судового засідання, позивачем за первіфсним позовом було виявлено, що вказані відомості у протоколі судового засідання відсутні, а тому має місце певна неповнота відображених у ньому відомостей, що зумовлює подання позивачем цих зауважень.

За результатом розгляду зауважень щодо неправильності чи неповноти протоколу судового засідання ухвалою суду від 11.03.2024 Підприємству з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" у врахуванні зауважень до протоколу судового засідання від 27.01.2024 у справі № 904/300/24 було відмовлено.

Від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх. суду № 12072/24 від 12.03.2024), в якому він просить суд у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- положеннями чинного законодавства передбачене право постачальника природного газу на відшкодування споживачем саме збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу, а не штрафу за такі дії;

- розділом VII Правил визначено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) * Ц * К, де Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5. Умовами укладених між сторонами договорів (підпункти 6.2.2, 6.2.3 договорів) передбачено ідентичні умови для покладення на споживача відповідальності за недотримання ним підтверджених обсягів природного газу за відповідний період, однак така відповідальність визначена у формі штрафу;

- з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником нарахування штрафу за формулою та в порядку, визначеному Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу може мати право на відшкодування споживачем саме збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу, а не штрафу за такі дії (зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17.06.2022 у справі №904/6994/20, від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі №904/6992/20. Аналогічні висновки містяться й у інших судових рішеннях у подібних справах, зокрема, рішенні Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 по справі № 927/746/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024);

- оскільки розділом VII Правил встановлена відповідальність споживача за недотримання ним підтверджених обсягів природного газу за відповідний період у формі відшкодування збитків, сторони не мали права визначати в підпунктах 6.2.2, 6.2.3 договору ідентичні умови для покладення на споживача відповідальності, але у формі штрафу;

- позивачем не доведено наявності усіх елементів складу господарського правопорушення необхідних для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків, а тому підстави для задоволення його вимог за зустрічним позовом відсутні;

- згідно укладених договорів позивач за зустрічним позовом постачав природний газ відповідачу за зустрічним позовом на умовах 100 % попередньої оплати. Поведінка позивача за зустрічним позовом відрізняється від його більш ранньої поведінки в рамках спірних правовідносин, що є порушенням принципу "venire contra factum proprium" (заборона суперечливої поведінки). Так, за весь час існування спірних правовідносин позивач за зустрічним позовом жодного разу не пред`явив претензій на адресу відповідача за зустрічним позовом стосовно недотримання дисципліни відбору природного газу. Навпаки, всі акти приймання-передачі природного газу за договорами були підписані без зауважень. Більш того, позивачем за зустрічним позовом ніколи не складався по відношенню до відповідача за зустрічним позовом та не пред`являвся останньому акт-претензії щодо виявлених порушень. Відповідно до пункту 3 розділу VII Правил право на звернення до суду у постачальника виникає тільки після складання, надсилання та нереагування споживачем на акт-претензію. На важливості встановлення факту складання акту-претензії постачання природного газу зауважував Верховний Суд у своїй постанові від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20. Отже, попередня поведінка позивача за зустрічним позовом свідчить про відсутність у нього жодних претензій до відповідача за зустрічним позовом, у той час як, після пред`явлення відповідачем за зустрічним позовом позовної заяви про повернення переплати, позивач за зустрічним позовом вирішив подати надуманий, необґрунтований та безпідставний позов, що порушує принцип заборони суперечливої поведінки "venire contra factum proprium". Також, про непослідовність та суперечність поведінки позивача за зустрічним позовом свідчить також той факт, що згідно з пунктом 2.4 укладених договорів в редакції додаткових угод № 23 допустимим є відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розміні +- 10% від підтвердженого обсягу природного газу, у той час як у своєму розрахунку штрафу позивач за зустрічним позовом ці умови навіть не враховує.

У підготовче засідання 12.03.2024 з`явилися представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

У вказаному засіданні представник позивача за первісним позовом просив залишити подану ним раніше заяву про зменшення розміру позовних вимог без розгляду у зв`язку з поданням нової заяви про зменшення розміру позовних вимог іншого змісту.

Судом було відзначено, що відзив на зустрічну позовну заяву надійшов до суду лише 12.03.2024, тому строк для подачі відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву не закінчився.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 12.03.2024 судом протокольно було оголошено перерву до 04.04.2024.

Від позивача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду № 12175/24 від 12.03.2024), в якій він просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" суму переплати, яка утворилася за договорами на постачання природного газу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в загальному розмірі 1 658 507 грн. 53 коп. гривень, з яких 1 597 879 грн. 97 коп. переплати, 21 075 грн. 67 коп. 3% річних, 39 551 грн. 89 коп. - інфляційних витрат, а також суму судового збору, сплаченого за подання позову у розмірі 24 877 грн. 61 коп., а також інших судових витрат пов`язаних з розглядом справи; повернути Підприємству з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" судовий збір у сумі 2 253 грн. 89 коп.

В обґрунтування поданої заяви позивач за первісним позовом посилається на таке:

- на рахунок позивача від відповідача, станом на 12.03.2024 надійшли наступні платежі:

1) 22.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85444 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

2) 25.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85589 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

3) 29.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85862 надійшло 49 460 грн. 28 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016;

4) 30.01.2024 згідно з платіжною інструкцією № 85957 надійшло 10 327 грн. 70 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

5) 14.02.2024 згідно з платіжною інструкцією № 87022 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

6) 19.02.2024 згідно з платіжною інструкцією № 87426 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

7) 21.02.2024 згідно з платіжною інструкцією № 87878 надійшло 49 460 грн. 28 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016;

8) 23.02.2024 згідно з платіжною інструкцією № 88238 надійшло 10 327 грн. 70 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016.

- станом на 12.03.2024 відповідачем було повернуто 319 575 грн. 96 коп., а саме: 220 655 грн. 40 коп. по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016; 98 920 грн. 56 коп. по договору №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016. За таких обставин, загальний розмір заборгованості за договорами постачання природного газу становить 1 597 879 грн. 97 коп., а саме 1 103 277 грн. 09 коп. за договором № 1410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та 494 602 грн. 88 коп. за договором № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016. У зв`язку з вказаним, позивачем було здійснено перерахунок інфляційних витрат та 3% річних;

- позивач за первісним позовом зазначає, що претензію від 13.09.2023 вих. № 554/03-ОНА про повернення переплати у розмірі 1 323 932 грн. 49 коп. за договором №1410NKOCLSP016 від 01.01.2016 відповідач отримав 19.09.2023, що підтверджується накладною, описом відправлення та результатами відстеження відправлення з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта". Отже, переплату за договором № 1410NKOCLSP016 від 01.01.2016 повинен був повернути до 26.09.2023. Водночас, претензію від 30.11.2023 вих. №785/03-ОНА про повернення переплати у розмірі 593 523 грн. 44 коп. за договором №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 відповідач отримав 19.12.2023, що підтверджується накладною, описом відправлення та результатами відстеження відправлення з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта". Отже, переплату за договором № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 повинен був повернути до 26.12.2023. З урахуванням здійсненого перерахунку борг відповідача загалом складає 1 658 507 грн. 53 коп., а саме: 502 092 грн. 32 коп. за договором № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016, з яких: 494 602 грн. 88 коп. переплати, що підлягає поверненню; 4 006 грн. 28 коп. інфляційних витрат; 3 483 грн. 16 коп. 3% річних. А також, 1 156 415 грн. 21 коп. за договором № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016, з яких: 1 103 277 грн. 09 коп. переплати, що підлягає поверненню; 35 545 грн. 61 коп. інфляційних витрат; 17 592 грн. 51 коп. - 3% річних.

Від позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (вх. суду № 12576/24 від 13.03.2024), в якій він просить суд позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи власну правову позицію наступним:

- в основу відзиву відповідачем за зустрічним позовом покладено те, що на його думку, штраф, який передбачений підпунктами 6.2.2, 6.2.3 договорів не є штрафом, а є збитками;

- як вбачається з тексту договорів 01.01.2016 №11410NKOCLКP016, №11410NKOCLSP016, сторони чітко погодили, що відповідно до підпункту 6.2.2 договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу протягом розрахункового періоду; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1. Паралельно з даним пунктом договорів, в підпункті 2 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила № 2496), зазначено: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5. Тобто, Правилами передбачено, що при розрахунку збитків, коефіцієнт не може перевищувати 0,5, а договором передбачена чітка при цьому, сторонами у договорі при розрахунку штрафу передбачено чіткий розмір коефіцієнту - 0,1. Тобто, Правилами і договорами передбачено два різні види санкцій, які постачальник може застосувати до споживача. Відповідно до приписів частини 2 статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що відшкодування збитків та штрафні санкції є окремими видами господарських санкцій;

- частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України унормовано, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання;

- сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 2 статті 552 Цивільного кодексу України). Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина 1 статті 624 Цивільного кодексу України);

- діюче законодавство передбачає у разі порушення зобов`язання стягнути з відповідача штрафні санкції, а також вимагати відшкодування збитків. Умовами договору не передбачено, що стягнення неустойки у вигляді штрафу позбавляє позивача, в подальшому, звернутися до відповідача з вимогами про відшкодування збитків, або навпаки;

- посилання відповідачем за зустрічним позовом на постанови Верховного Суду у справах № 904/6994/20, № 910/4608/20, № 904/6992/20 в даному випадку є помилковим, оскільки зазначені справа не є подібними справі № 904/300/24. Так, зокрема, справа №904/6994/20, яка розглянута на рівні Касаційного господарського суду не є подібною до даної справи, зокрема, через те, що у справі № 904/6994/20 сторони у договорі передбачили, що внаслідок споживання природного споживачем об`ємом більшому чи меншому від запланованого, останній сплачує на користь постачальника збитки і при цьому договором передбачена спеціальна процедура стягнення цих збитків (складання актів, претензій, строки та інше);

- у договорі, який є предметом розгляду у даній справі, сторони чітко погодили, що у випадку споживання природного газу обсягом більшому ніж запланованому, споживач сплачує постачальнику штраф і жодних процедур по доказам доведенню такого штрафу та його стягнення, договором не передбачено;

- відповідно до діючого законодавства та умов договорів, позивач за зустрічним позовом має право стягнути із споживача штрафні санкції, а також вимагати відшкодування збитків, оскільки, умовами договору не передбачено, що стягнення неустойки у вигляді штрафу позбавляє постачальника, в подальшому, звернутися до споживача з вимогами про відшкодування збитків, або навпаки. В даному випадку, сторони у підпункті 6.2.2. договорів чітко передбачили, що за порушення господарського зобов`язання на споживача покладається обов`язок зі сплати штрафу, а не передбачене право постачальника на звернення до споживача з вимогою про відшкодування збитків із певними засобами доказування їх отримання.

Від позивача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на первісну позовну заяву (вх. суду № 13164/24 від 18.03.2024), в якій він просить суд у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення суми у розмірі 159 787 грн. 98 коп. відмовити та позовні вимоги за первісним позовом задовольнити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- щодо відсутності предмета спору в частині стягнення суми в розмірі 159 787 грн. 98 коп., то у своєму відзиві відповідач зазначає, що ним були надіслані листи від 19.12.2023 та 15.01.2024 на адресу позивача з пропозицією погашення сум рівними частинами протягом 2024 року та нібито відповіді на лист від 15.01.2024 він не дочекався. Однак, ця інформація не відповідає дійсності, оскільки по-перше: лист відповідача від 15.01.2024 № 497-Сл-161-0124 надійшов на адресу позивача лише 02.02.2024; по-друге, листом від 07.02.2024 вих. №55/03-ОНА позивачем була надана відповідь на лист відповідача від 15.01.2024 № 497-Сл-161-0124, в якій у черговий раз повідомлено, що запропонований графік погашення заборгованості протягом 12-ти календарних місяців є неприйнятним для позивача, а також запропоновано розстрочку заборгованості на 3 щомісячні платежі та укладання мирової угоди. Вказаний лист був отриманий відповідачем на електронну пошту та прочитаний, що підтверджується звітами електронної пошти, які додавались до додаткових письмових пояснень від 27.02.2024. Водночас, позивач за первісним позовом звертає увагу на те, що у своєму листі від 19.12.2023 № 497-Сл-6495-1223 відповідач, у відповідь на попередню пропозицію позивача про повернення суми переплати трьома частинами (лист № 707/03-ОНА від 08.11.2023), вже пропонував повернення переплати рівними частинами впродовж 12-ти календарних місяців, хоча був повідомлений про неприйнятність такої пропозиції для позивача;

- позивач у своїх листах фактично визнає розмір переплати та свій обов`язок з її повернення, та, демонструє це своїми діями щодо часткового повернення. Натомість, всупереч умов договорів з позивачем та норм чинного законодавства України, відповідач необґрунтовано ухилявся від повернення переплати до подання позову під приводом узгодження завідомо неприйнятного для позивача графіку, та продовжує свої протиправні дії після відкриття провадження по справі, користується коштами, які належать позивачу, абсолютно необґрунтовано стверджуючи, що він має намір їх повернути за графіком, який не був погоджений між сторонами, тобто визначений ним самовільно, що є неправомірним;

- щодо тверджень відповідача про те, що позивач нібито не наводить того факту, що ним було повернуто 159 787 грн. 98 коп., то позовна заява була подана 23.01.2024, у той час як, перший платіж з повернення відповідач здійснив 22.01.2024 року, що з урахуванням обробки позивачем інформації про надходження по його рахункам унеможливлювало відображення цієї інформації у позові. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що позивач не приховує фактів повернення відповідачем коштів, про що свідчать заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.03.2024 та від 26.02.2024 з актуальними розрахунками позовних вимог станом на дату їх подання. Навпаки, позивач зазначає про нові обставини справи з відповідними доказами по мірі вчинення відповідачем своїх дій;

- з моменту отримання відповідачем претензій позивача, а саме з 19.09.2023 та 19.12.2023 відповідно, відповідач всупереч нормам на які сам же посилається (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України) здійснив перший платіж лише 22.01.2024, тобто очевидно з порушенням встановленого 7-ми денного строку від дня пред`явлення такої вимоги. Докази отримання відповідачем претензій були надані суду разом із заявою про зменшення розміру позовних вимог від 12.03.2024 року та актуалізованим розрахунком 3 % річних та інфляційних витрат. Отже, заявлене відповідачем клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення суми в розмірі 159 787 грн. 98 коп. не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем станом на 15.03.2024 вже зменшено розмір позовних вимог на 304 697 грн. 87 коп.;

- щодо закриття провадження у справі до закінчення розгляду справи у суді першої інстанції, то що стосується припущень відповідача про те, що до закінчення розгляду справи у суді першої інстанції буде наявна можливість того, що провадження підлягатиме закриттю у зв`язку з поверненням ним всієї суми переплати, позивач за первісним позовом зазначає, що навіть у такому випадку, спір в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання та користування коштами позивача, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу не втратить своєї актуальності, а тому для закриття провадження у справі в цілому правові підстави будуть відсутні.

Від відповідача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісну позовну заяву (вх. суду № 13452/24 від 18.03.2024), в яких він просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення суми у розмірі 319 575 грн. 96 коп. та в задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити у повному обсязі, вказуючи про таке:

- щодо позиції, викладеній у відповіді на відзив, то дійсно, станом сьогодні позиція відповідача про закриття провадження у справі на суму 159 787 грн. 98 коп. вже не є актуальною, оскільки, ця сума вже є вдвічі більшою та складає 319 575 грн. 96 коп.;

- щодо тверджень позивача про те, що у своєму відзиві відповідач зазначає, що ним були надіслані листи від 19.12.2023 та 15.01.2024 на адресу позивача з пропозицією погашення сум рівними частинами протягом 2024 року та нібито відповіді на лист від 15.01.2024 він не дочекався. Однак, ця інформація не відповідає дійсності та спростовується тим, що: по-перше: лист відповідача від 15.01.2024 № 497-Сл-161-0124 надійшов на адресу позивача лише 02.02.2024; по-друге: листом від 07.02.2024 року вих. № 55/03-ОНА позивачем була надана відповідь на лист відповідача від 15.01.2024 № 497-Сл-161-0124;

- як вбачається з матеріалів справи перші платежі на суму 159 787 грн. 98 коп. відповідач здійснив ще в січні 2024 року, тобто, до отримання відповідей від позивача і саме про це зазначалось у відзиві на позовну, а не про те, що відповідач взагалі не отримував відповідей на листи з пропозицією погашення боргу згідно з графіком. У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначалось про те, що як вбачалось з розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, позивач для настання 7-денного строку для повернення грошових коштів брав відлік саме від складання претензій від 13.09.2023 та 30.11.2023, таким чином, визначаючи кінцеву дату для перерахування коштів - 20.09.2023 та 07.12.2023 відповідно;

- відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивачем було враховано зазначене і в заяві про зменшення позовних вимог від 12.03.2024, початкову дату прострочення заборгованості вже було зазначено як 27.09.2024 та 27.12.2023 відповідно, про що вбачається з розрахунку штрафних санкцій, який є додатком до заяви. Відповідачем проведено аналіз здійснених позивачем нарахувань 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що нарахування 3% річних здійснено вірно, а при нарахуванні інфляційних втрат виявлено розбіжності з розрахунком відповідача.

Від відповідача за зустрічним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (вх. суду №13466/24 від 18.03.2024), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, посилаючись на таке:

- 30.09.2015 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, тобто до моменту укладання договорів, було затверджено Правила постачання природного газу (далі - "Правила"). Відповідно, на момент укладання договорів сторони були зобов`язані враховувати Правила;

- норми Правил відсилають до розділу VII (Порядок відшкодування збитків) виключно у випадку перевищення постачання підтвердженого обсягу природного газу, чого у спірних правовідносинах допущено не було. В будь-якому разі, Розділом VII Правил визначено порядок відшкодування збитків та вирішення спорів, що згідно з пунктом 6 частини 5 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" є істотною умовою та повинно міститись у договорі між постачальником та споживачем. Проте, умовами укладених між сторонами договорів (підпункти 6.2.2, 6.2.3) передбачено ідентичні Правилам умови для покладення на споживача відповідальності за недотримання ним підтверджених обсягів природного газу за відповідний період, однак така відповідальність визначена у формі штрафу, що не відповідає вимогам Правил, якими мали керуватись сторони при їх укладанні;

- свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами. Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Отже, враховуючи, що Закон України "Про ринок природного газу" та Правила були обов`язковими для сторін під час укладання договорів, та сторони не мали права відступити від положень вказаних актів законодавства, оскільки їх обов`язковість прямо передбачена у них. За таких обставин, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", а також Правил, в яких визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, позивач за зустрічним позовом може набувати право на відшкодування споживачем саме збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу, а не штрафу за такі дії;

- позивач за зустрічним позовом не наводить жодного обґрунтування та доказів у підтвердження завдання йому збитків відповідачем за зустрічним позовом. Правова позиція позивача за зустрічним позовом зводиться лише до посилання на пункт 6.2.2 договорів, який не відповідав вимогам Закону України "Про ринок природного газу" та Правил як на момент його укладення, так і станом на цей час. У такий штучно створений та надуманий спосіб, який навіть не відповідає попередній поведінці, позивач за зустрічним позовом намагається уникнути повернення повної суми переплати відповідачу за зустрічним позовом, що в черговий раз свідчить про його недобросовісність;

- з аналізу справи вбачається, що суб`єктний склад учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умови застосування правових норм є тотожними справі № 904/300/24, а тому твердження позивача за зустрічним позовом є помилковими. Що стосується посилання позивача за зустрічним позовом на ухвалу Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 904/1553/23, то варто відзначити, що по-перше, висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, викладених у постановах Верховного Суду від 17.06.2022 у справі № 904/6994/20, від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20 є актуальними, оскільки постанова Верховного Суду про відступлення від таких висновків, станом на цей час, відсутня. По-друге, з ухвали Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 904/1553/23 вбачається, що справа № 904/6994/20 вже передавалась на розгляд Об`єднаної палати згідно з ухвалою від 08.02.2022 для вирішення питання щодо можливості відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі №904/6992/20 стосовно того, що право на стягнення збитків із споживача, передбачене пунктом 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Так, за результатами розгляду 17.06.2022 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду було ухвалено постанову у якій встановлено, що підстави для відступу від таких правових висновків відсутні. Об`єднана палата підтвердила, що з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником нарахування збитків за формулою та в порядку, визначеному договором та Правилами постачання природного газу, та здійснення належного повідомлення споживача про заподіяння та нарахування збитків шляхом складання та направлення акта-претензії, постачальник природного газу має право на відшкодування споживачем збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу. Отже, не так давно, Об`єднана палата не знайшла підстав для відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Більш того, в ухвалі Верховного Суду від 07.02.2024 року у справі № 904/1553/23 не наведено нового обґрунтування чи нових підстав для відступу від попередніх висновків, яким би не було надано правової оцінки у попередній постанові Об`єднаної палати;

- правове регулювання залишилось незмінним, а з моменту ухвалення постанови з висновком від якого пропонується відступити не пройшло й 2 роки, нових підстав та обґрунтування необхідності такого відступу не наведено, а тому на переконання відповідача за зустрічним позовом підстави для відступу від попередніх висновків Верховного Суду відсутні. В будь-якому випадку, до моменту ухвалення постанови про відступ від попередніх висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, такі висновки є актуальними та обов`язковими на всій території України, а також мають бути враховані судами при застосуванні таких норм права згідно ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Від позивача за зустрічним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи (вх. суду № 15825/24 від 01.04.2024), в якому він просить зупинити провадження у справі № 904/300/24 до прийняття рішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 904/1553/23.

В обґрунтування поданого клопотання позивач за зустрічним позовом вказує на подібність правовідносин, що склались у справі № 904/300/24 та справі № 904/1553/23.

Від відповідача за зустрічним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (вх. суду №16044/24 від 01.04.2024), в яких він просить суд у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити, посилаючись на таке:

- 01.04.2024 відповідачем було подано до суду клопотання про зупинення розгляду справи на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з розглядом об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи № 904/1553/23. Позивач категорично заперечує проти заявленого відповідачем клопотання та вважає, що воно направлене на затягування судового процесу та призведе до порушення права позивача на розгляд справи упродовж розумного строку, а також принципу розумності строків розгляду справи судом. Господарський процесуальний кодекс України визначає підстави, які зобов`язують суд зупинити провадження, а саме у статті 227 Господарського процесуального кодексу України, а також підстави, які надають суду право зупинити провадження у справі, а саме статті 228 Господарського процесуального кодексу України. Підстава на яку в обґрунтування власного клопотання посилається відповідач, як раз надає суду право зупинити провадження у справі, а не зобов`язує його це робити. Як вже було зауважено позивачем у запереченнях на відповідь на відзив від 18.03.2024 з ухвали Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 904/1553/23 вбачається, що справа № 904/6994/20 вже передавалась на розгляд Об`єднаної палати згідно ухвали від 08.02.2022 для вирішення питання щодо можливості відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20 стосовно того, що право на стягнення збитків із споживача, передбачене пунктом 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України;

- не так давно, Об`єднана палата не знайшла підстав для відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Більш того, в ухвалі Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 904/1553/23 не наведено нового обґрунтування чи нових підстав для відступу від попередніх висновків, яким би не було надано правової оцінки у попередній постанові Об`єднаної палати;

- в даному випадку, правове регулювання залишилось незмінним, а з моменту ухвалення постанови з висновком від якого пропонується відступити не пройшло й 2 роки, нових підстав та обґрунтування необхідності такого відступу не наведено, а тому на переконання позивача підстави для відступу від попередніх висновків Верховного Суду відсутні. В будь-якому випадку, до моменту ухвалення постанови про відступ від попередніх

висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, такі висновки є актуальними та обов`язковими на всій території України, а також мають бути враховані судами при застосуванні таких норм права згідно ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Отже, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що підстава на яку посилається відповідач не має безумовного, обов`язкового характеру для зупинення судом провадження по справі, відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Від позивача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду № 16537/24 від 03.04.2024), в якому він просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" суму переплати, яка утворилася за договорами на постачання природного газу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в загальному розмірі 1 501 356 грн. 17 коп. гривень, з яких 1 438 091 грн. 99 коп. переплати, 23 712 грн. 29 коп. 3% річних, 39 551 грн. 89 коп. - інфляційних витрат, а також суму судового збору, сплаченого за подання позову у розмірі 22 520 грн. 34 коп., а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи; повернути Підприємству з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" судовий збір у сумі 6 241 грн. 51 коп.

В обґрунтування поданої заяви позивач за первісним позовом посилається на таке:

- 27.02.2024 та 12.03.2024 позивачем було подано до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковим поверненням відповідачем переплати за договорами. У той же час, що з моменту подання останньої заяви, відповідачем було здійснено ще 4 платежі, а саме: 13.03.2024 згідно з платіжною інструкцією № 89217 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016; 15.03.2024 згідно з платіжною інструкцією № 89317 надійшло 50 000 грн. 00 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016; 20.03.2024 згідно з платіжною інструкцією № 89509 надійшло 49 460 грн. 28 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016; 21.03.2024 згідно з платіжною інструкцією № 89510 надійшло 10 327 грн. 70 коп. в якості повернення переплати по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016;

- станом на 03.04.2024, з урахуванням останніх платежів відповідачем було повернуто 479 363 грн. 94 коп., а саме: 330 983 грн. 10 коп. по договору № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016; 148 380 грн. 84 коп. по договору № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016. За таких обставин, загальний розмір заборгованості за вищенаведеними договорами постачання природного газу становить 1 438 091 грн. 99 коп., а саме 992 949 грн. 39 коп. за договором №1410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та 445 142 грн. 60 коп. за договором №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016. У цьому зв`язку, позивачем було здійснено відповідний перерахунок інфляційних витрат та 3% річних. З урахуванням здійсненого перерахунку борг відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми складає загалом 1 501 356 грн. 17 коп., а саме:

- 453 463 грн. 13 коп. за договором № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016, а саме: 445 142 грн. 60 коп. переплати, що підлягає поверненню; 4 006 грн. 28 коп. інфляційних витрат; 4 314 грн. 25 коп. 3% річних.;

- 1 047 893 грн. 04 коп. за договором № 11410NKOCLSP016 від 01.01.2016, а саме: 992 949 грн. 39 коп. переплати, що підлягає поверненню; 35 545 грн. 61 коп. інфляційних витрат; 19 398 грн. 04 коп. 3% річних.

У підготовче засідання 04.04.2024 з`явилися представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

У вказаному засіданні розглянуто заяву позивача за первісним позовом про зменшення розміру позовних вимог.

Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем за первісним позовом з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає її до розгляду.

Також, у вказаному засіданні розглянуто клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про зупинення провадження у справі, яке господарський суд вважає за необхідне задовольнити, з огляд на таке.

За порушення ПІІ "Мак Дональдз Юкрейн ЛТД" дисципліни відбору породного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" нараховано штраф в розмірі 624 682 грн. 12 коп.

ПІІ "Мак Дональдз Юкрейн ЛТД"заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що даний штраф за своєю природою є збитками і вони повинні бути доведені належними та допустимими доказами у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2024 у справі № 904/1553/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2023 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. При переданні справи на розгляд об`єднаної палати суд касаційної інстанції своє рішення обґрунтував, зокрема, наступним:

- на переконання колегії суддів, сформований висновок Верховного Суду щодо обов`язку постачальника (позивача) довести факт понесення ним збитків та їх розміру не відповідає правовім нормам Правил № 2496 та покладає на постачальника (позивача) додатковий тягар доведення обставин, доказування яких норми Правил не потребують. Отже, така вимога з боку суду свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін;

- на встановлення такого рівня стандарту доказування в такій категорії спорів також вказує те, що після прийняття Об`єднаною палатою постанови від 17.06.2022 у справі №904/6994/20 постачальники у жодній зі справ, в яких останні є позивачами (постанови Верховного Суду від 28.07.2022 у справі № 911/51/21 (колегія суддів: Колос І.Б., Бенедисюк І.М., Малашенкова Т.М.), 09.08.2022 у справі №914/616/21 (колегія суддів: Львов Б.Ю., Булгакова І.В., Селіваненко В.П.), від 01.11.2023 у справі № 911/1893/22, від 11.01.2024 у справі № 924/423/23 (колегія суддів: Колос І.Б., Бенедисюк І.М., Малашенкова Т.М.), не спромоглися довести обґрунтованість позовної вимоги про стягнення зі споживачів збитків, передбачених пункт 1 розділу VIІ Правил № 2496;

- враховуючи наведене вище, існує необхідність передачі справи на розгляд Об`єднаної палати для відступу від висновку щодо застосування пункту 1 розділу VIІ Правил № 2496 у подібних правовідносинах, а саме щодо обов`язку постачальника (позивача) доводити наявність збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, аби реалізувати право останнього на стягнення збитків із споживача.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.03.2024 прийнято до розгляду справу № 904/1553/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2023.

Згідно положеннями вказаної ухвали колегія суддів в ухвалі від 07.02.2024 не погодилася із таким висновком, вказавши, що санкція, встановлена в підпунктах 1, 2 п.1 розділу VIІ Правил № 2496 (норма пункту 1 розділу VIІ в редакції, чинній з 01.07.2020, є аналогічною пункту 1 розділу VI, що діяла до 01.07.2020) за своєю правовою природою є штрафом за порушення споживачем зобов`язання за договором, адже зміст умов, встановлених пунктом 6.2.2 договору, та норм підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу VIІ Правил № 2496 не підпадає під визначення та склад збитків, що встановлені в статтею 22 Цивільного кодексу України, статтею 224, частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України.

Колегія суддів в ухвалі від 07.02.2024 також зазначила, що сформований висновок Верховного Суду щодо обов`язку постачальника (позивача) довести факт понесення ним збитків та їх розміру не відповідає правовім нормам Правил № 2496 та покладає на постачальника (позивача) додатковий тягар доведення обставин, доказування яких норми Правил № 2496 не потребують. Отже, така вимога з боку суду свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

У підтвердження такого рівня стандарту доказування в такій категорії спорів колегія суддів вказала, що після прийняття Об`єднаною палатою постанови від 17.06.2022 у справі №904/6994/20 постачальники у жодній зі справ, в яких останні є позивачами (постанови Верховного Суду від 28.07.2022 у справі № 911/51/21, від 09.08.2022 у справі № 914/616/21, від 01.11.2023 у справі № 911/1893/22, від 11.01.2024 у справі № 924/423/23), не спроміглися довести обґрунтованість позовної вимоги про стягнення зі споживачів збитків, передбачених пунктом 1 розділу VI Правил № 2496 (розділ VIІ в редакції, чинній з 01.07.2020).

Враховуючи вказане, вбачається, що в справі № 904/1553/23 Об`єднаної палати Касаційного господарського суду має вирішуватись правова проблема у подібних правовідносинах, що має істотне значення для правильного вирішення спору у справі №904/300/24.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі у цьому випадку зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи подібність правовідносин, що склались у справі № 904/300/24 та справі №904/1553/23, яка перебуває на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду, на даний час наявні підстави для зупинення провадження у справі № 904/300/24.

За таких обставин, з метою врахування позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду щодо подібних правовідносин під час розгляду справи № 904/300/24, суд знаходить достатньо правових підстав для зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 904/1553/23.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, пунктом 11 частини 1 статті 229, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 904/300/24 за первісним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу №11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 у загальному розмірі 1 963 205 грн. 40 коп. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД" про стягнення штрафу за договором на постачання природного газу №11410NKOCLSP016 від 01.01.2016 та договором на постачання природного газу № 11410NKOCLКP016 від 01.01.2016 у загальному розмірі 624 682 грн. 12 коп. до закінчення перегляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 904/1553/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2023 у справі за позовом Товариства зх обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" про стягнення 11 274 265 грн. 51 коп.

Зобов`язати сторін повідомити Господарський суд Дніпропетровської області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 904/300/24, на підтвердження чого подати належні докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 04.04.2024 та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписаний - 05.04.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко