ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/8776/21 (910/5996/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників:

відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу арбітражного керуючого Карабань Катерини Борисівни

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023

у справі № 910/8776/21 (910/5996/23)

за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація" арбітражного керуючого Гапіної Наталії Вікторівни

до 1) Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа",

2) арбітражного керуючого Карабань Катерини Борисівни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос",

про визнання правочину недійсним,

в межах справи № 910/8776/21

за заявою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/8776/21 за заявою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.07.2021.

2. 18.04.2023 до Господарського суду м. Києва звернулась розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація" арбітражний керуючий Гапіна Наталія Вікторівна з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа" та арбітражного керуючого Карабань Катерини Борисівни про визнання недійсним договору відповідального зберігання № 23/08-21 від 23.08.2021 та застосування наслідків недійсності правочину.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/8776/23 (910/5996/23) (суддя Чеберяк П.П.) у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/8776/21 (910/5996/23) скасовано та прийнято нове судове рішення, яким:

1. Позовні вимоги розпорядника майна ТОВ "Бізнес Авіація" арбітражного керуючого Гапіної Наталії Вікторівни задоволено.

2. Визнано недійсним договір відповідального зберігання № 23/08-21 від 23.08.2021, який укладено між ПрАТ "Авіакомпанія Константа" та розпорядником майна ТОВ "Бізнес Авіація" арбітражним керуючим Карабань Катериною Борисівною.

3. Зобов`язано ПрАТ "Авіакомпанія Константа" повернути ТОВ "Бізнес Авіація" літак тип (модель) АН-140-100, заводський номер 9, державний реєстраційний знак UR - 14007, дата виготовлення 24.04.2004, який належить ТОВ "Бізнес Авіація".

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

5. До Верховного Суду від арбітражного керуючого Карабань Катерини Борисівни (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 910/5996/23, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 залишити без змін.

6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

6.1. Суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 2 частини 2 статті 12, частини 12, 13 статті 44 КУзПБ, частину 2 статті 203, статтю 215 ЦК України.

6.2. Суд апеляційної інстанції, в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, не в повній мірі дослідив обставини справи, чим порушив баланс прав та законних інтересів сторін.

Відзиви

7. Від арбітражного керуючого Гапіної Н.В. надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться заперечення проти задоволення касаційної скарги.

8. Від ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться заперечення проти задоволення касаційної скарги.

Інші заяви та клопотання

9. Відсутні.

Розгляд касаційної скарги Верховним Судом

10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, виходячи з наступного.

11. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

12. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:

23.08.2021 між ПрАТ «Авіакомпанія Константа» (зберігач, відповідач-1) та арбітражним керуючим Карабань М.С. розпорядником майна ТОВ «Бізнес Авіація» (поклажодавець, відповідач-2), яка діє на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1983 від 13.01.2021 та ухвали Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі №910/8776/21, було укладено договір відповідального зберігання №23/08-11 (далі - договір), згідно п.1.1 якого зберігач зобов`язується забезпечити зберігання повітряного судна АН-140-100, на борту якого нанесені державний та реєстраційний знаки UR-14007 (далі - літак), переданого йому поклажодавцем і повернути літак поклажедавцеві у схоронності.

На весь період дії цього договору літак знаходиться на стоянці перону зберігача за адресою: м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4 (п.1.2 договору).

Відповідно п.1.3 договору приймання Літака на відповідальне зберігання та повернення його з відповідального зберігання здійснюється сторонами за актами приймання-передачі, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.п. 2.1.3 п. 2.2 договору зберігач зобов`язаний повернути літак поклажодавцеві за вимогою остатнього, за умови відсутності заборгованості поклажодавця за виконані послуги зі зберігання.

Підпунктом 2.1 п. 2 договору передбачено, що зберігач зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності літака, охорони від актів незаконного втручання та інших протиправних посягань протягом строку зберігання.

У пп.2.2.3 п.2.2 сторони погодили, що поклажодавець зобов`язаний своєчасно сплачувати зберігачу послуги зі зберігання літака.

Умовами договору встановлено, що договірна ціна послуг із зберігання літака становить 5000,00 грн, в т.ч. ПДВ, за кожну добу або частину доби. Оплата за надання послуг проводиться поклажодавцеві щомісяця, до 10 числа місяця наступного за звітним шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок зберігача. перед повернення я літака поклажодавець зобов`язаний повністю оплатити зберігачу послуги із зберігання за фактом їх надання зберігачем. (п. 3 договору).

Згідно із п. 7.1. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 23.08.2021 та діє до 31.12.2021.

За актом приймання-передачі майна на відповідальне зберігання №1 від 23.08.2021 арбітражний керуючий Карабань М.С. передала, а ПрАТ «Авіакомпанія Константа» прийняло відповідне повітряне судно на зберігання.

Даний договір та акт приймання-передачі майна містять підписи сторін та скріплені відтисками печаток.

13. Як встановлено вище, спірний договір відповідального зберігання належного боржнику майна зі сторони поклажодавця укладено арбітражним керуючим Карабань М.С. як розпорядником майна ТОВ «Бізнес Авіація».

14. Відповідно до ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

15. Згідно з частиною 2 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

16. Відтак, положення вищезазначеної статті Кодексу України з процедур банкрутства розширюють визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надає можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам Цивільного та Господарського законодавства, проте вчинена у період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам.

17. Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 КУзПБ, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

18. За приписами ст.44 КУзПБ, протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення, зокрема, про відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачу в заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства; надання позик (кредитів), надання поруки, гарантій, а також передачу в довірче управління майна боржника.

19. Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про:

- участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб;

- передачу нерухомого майна в оренду;

- одержання позик (кредитів);

- задоволення вимог поточних кредиторів.

20. У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) вчиняти значні правочини, вчинення яких не заборонено цим Кодексом.

21. У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту обрання комітету кредиторів) здійснювати продаж істотних активів боржника.

22. З аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що підприємство, відносно якого відкрито провадження у справі про банкрутство та яке знаходиться в процедурі розпорядження майном, не має права приймати рішення щодо відчуження нерухомого майна, вчиняти значні правочини та здійснювати продаж істотних активів боржника без згоди на це розпорядника майна та комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів), а режим збереження належного боржнику майна повною мірою забезпечується в силу прямих норм Кодексу України з процедур банкрутства.

23. Отже, сама процедура розпорядження майном включає в себе певні обмеження розпорядження майном боржника. Такі заборони і обмеження діють в силу закону та, за загальним правилом, не потребують реалізації (установлення) у судових рішеннях, а наслідком їх недотримання є недійсність/нікчемність рішення, правочину чи майнової дії боржника.

24. Суд апеляційної інстанції встановив, що спірний правочин відповідального зберігання як щодо його укладення, так і стосовно витрат на зберігання майна, всупереч вимог КУзПБ, ані заставним кредитором, ані комітетом кредиторів боржника не погоджений.

25. Наведене свідчить про те, що є обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що за своїм змістом суперечить вимогам закону - ч. ч. 1,5 ст. 203 ЦК України.

26. Також відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

27. Водночас, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог ч. 2 ст. 203 ЦК України, є підставою недійсності правочину у відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України.

28. Згідно ч.ч. 12,13 ст. 44 КУзПБ повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства.

29. У разі виявлення обставин, передбачених абзацом першим цієї частини, за клопотанням кредиторів або інших учасників справи ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов`язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

30. З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника боржника або органів управління боржника керівник, повноваження якого припинені ухвалою господарського суду, зобов`язаний протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна - прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків керівник боржника несе зобов`язання з відшкодування збитків, завданих таким ухиленням.

31. Наведені положення КУзПБ свідчать про те, що тільки у разі, якщо судом буде постановлено ухвалу про припинення повноважень керівника боржника та виконавчих органів його управління, з цього моменту розпорядник майна буде мати повноваження щодо укладення договорів, спрямованих на збереження майна боржника.

32. Суд апеляційної інстанції встановив, що станом на дату укладення спірного правочину повноваження керівника чи органу управління боржника ТОВ «Бізнес Авіація» припинено не було, оскільки докази протилежного у справі відсутні.

33. Вказані обставини свідчать про правильність висновку, який викладений в оскаржуваній постанові, про те, що розпорядник майна боржника Карабань М.С. не була наділена повноваженнями на укладення зазначеного договору, що фактично свідчить про втручання арбітражного керуючого в оперативно-господарську діяльність підприємства без належних на те підстав.

34. Оскільки арбітражний керуючий Карабань М.С. під час укладення спірного правочину не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, то вказані обставини є самостійною підставою для визнання такого правочину недійсними.

35. Суд апеляційної інстанції встановив, що спірний Договір діє до 31.12.2021 (п.7.1), однак матеріали справи не містять жодних доказів ані повернення літака боржнику від Зберігача, ані вчинення таких дій потягом тривалого часу, що свідчить про відсутність у відповідача-2 наміру повертати майно боржника.

36. З урахуванням того, що спірний договір укладено арбітражним керуючим Карабань К.Б. за відсутності у неї необхідного обсягу цивільної дієздатності та без погодження з забезпеченим кредитором і комітетом кредиторів, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог арбітражного керуючого Гапіної Н.В. та визнання недійсним спірного договору відповідального зберігання №23/08-21 від 23.08.2021.

37. Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

38. З урахуванням того, що договір відповідального зберігання №23/08-21 від 23.08.2021 правомірно визнано судом апеляційної інстанції недійсним, позовна вимога розпорядника майна ТОВ «Бізнес Авіація» арбітражного керуючого Гапіної Н.В. про зобов`язання ПрАТ «Авіакомпанія Константа» повернути належний ТОВ «Бізнес Авіація» літак тип (модель) АН-140-100, заводський номер 9, державний реєстраційний знак UR - 14007, дата виготовлення 24.04.2004, також підлягає задоволенню.

39. Вищезазначене свідчить про те, що при ухваленні постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 було правильно застосовано приписи ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України та ст. ст. 42, 44 КУзПБ.

40. Відповідно до положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

41. З урахуванням того, що в постанові Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 було правильно застосовано приписи ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України та ст. ст. 42, 44 КУзПБ, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про те, що касаційна скарга арбітражного керуючого Карабань Катерини Борисівни підлягає залишенню без задоволення, а постанова Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №910/8776/21 (910/5996/23) - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Карабань Катерини Борисівни залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №910/8776/21 (910/5996/23) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік