ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Справа № 906/1432/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду Житомирської області від 11 січня 2024 року (повний текст складено 16.01.2024) у справі №906/1432/23 (суддя Шніт А.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення 13 666,40 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11 січня 2024 року у справі №906/1432/23 позов Акціонерного товариства "Житомиробленерго" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення 13666,40 грн задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" 13666,40 грн та 2684,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду Житомирської області від 11 січня 2024 року у справі №906/1432/23. Встановлено позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, з урахуванням положень статті 263 Господарського процесуального кодексу України. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз.2 ч.10 ст.270 ГПК України).

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 травня 2023 року о 17 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись по вул. Шевченка в смт. Брусилів Житомирського району Житомирської області на вантажному автомобілі марки Renault Premium 450 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки SCHWARZMULLER SPA 3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, а також особливостей вантажу, що перевозив, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та з`їхав на ліве узбіччя та перекинувся, в результаті чого пошкодив електроопору та бетонний паркан по АДРЕСА_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) водієм ОСОБА_1 було пошкоджено опору повітряної лінії електропередач №12 (ПЛ)-0,4 кВ від КТП-38 у смт. Брусилів Житомирського району Житомирської області, власником якої є АТ "Житомиробленерго" (Брусилівський РЕМ) (позивач) (згідно заяви АТ "Житомиробленерго" про відшкодування шкоди №470/10270 від 08.05.2023 (а.с. 4).

13.06.2023 постановою Брусилівського районного суду Житомирської області у справі №275/224/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ФОП "Щербашов" за невиконання вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн (а.с. 17-18). Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс №ЕР-211776779 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.10.2022), укладеного між власником забезпеченого транспортного засобу Renault Premium 450 DXI, державний номерний знак НОМЕР_1 - Щербашовим Олександром Анатолійовичем та страховиком - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ" (відповідач), страховик взяв на себе зобов`язання здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в сумі, що не перевищує "Сто шістдесят тисяч гривень" у разі настання страхового випадку (за шкоду, заподіяну майну) за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с. 11). За умовами вказаного договору розмір франшизи становить нуль гривень.

08 травня 2023 року АТ "Житомиробленерго" направило на електронну адресу ПАТ "СК "УСГ" заяву про відшкодування заподіяної шкоди №470/10270, в якій просив страховика відшкодувати йому шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 13 666,40 грн. До вказаної заяви додано кошторис на виконання робіт по відновленню, заміні пошкодженої опори №12, Л-2, на ПЛ 0,4кВ від КТП №38 смт Брусилів (а.с. 7-10), копії установчих документів, акт №02 приймання виконаних робіт за травень 2023 року (а.с. 12, 111-114).

27 липня 2023 року АТ "Житомиробленерго" на адресу ПАТ "СК "УСГ" додатково направлено лист №470/16498 від 27.07.2023 про підтвердження права власності на пошкоджене майно та вартість відновлювальних робіт у розмірі 13 666,40 грн (а.с. 16).

05 жовтня 2023 року на адресу АТ "Житомиробленерго" від ПАТ "СК "УСГ" надійшов лист №ДКЦВ-28785 від 29.09.2023 про відмову у виплаті страхового відшкодуванні (а.с. 15), мотивуючи свою відмову п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Враховуючи викладене, АТ "Житомиробленерго" звернулося до суду з позовом до ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення заподіяної шкоди в розмірі 13 666,40 грн.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно частини 1-2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п.1.7 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у відшкодуванні шкоди, відповідач посилається на порушення позивачем п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки прибувши на місце події представник відповідача не виявив пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно з п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

За змістом п.34.2 ст.34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Так, за результатами огляду місця події аварійним комісаром був складений Звіт про результати огляду майна/обладнання/ТЗ/вантажу/інше від 10.05.2023, в якому зазначено, що пошкоджену опору лінії електропередач замінено на нову, пошкоджену опору оглянуто за адресою: смт Брусилів, вул. Шевченка, 121 (а.с. 67-68).

Тобто, аварійним комісаром 10.05.2023 було здійснено огляд пошкодженої опори за адресою місця збереження пошкодженого майна.

При цьому, судом враховується, що проведення робіт по заміні пошкодженої опори на нову зумовлене потребою відновлення електропостачання до осель споживачів електричної енергії, які заживлені від пошкодженої лінії електропередач, а зберігати пошкоджену опору на місці дорожньо-транспортної пригоди було неможливо, оскільки вона знаходилась на дорожньому покритті автошляху Т-10-28 "Фастів-Кочерів" та становила загрозу для інших учасників дорожнього руху.

Окрім того, п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язковою умовою зберігання пошкодженого майна саме на місці дорожньо - транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст.352 Господарського кодексу України (далі - ГК України) є 2 (два) види страхування: добровільне та обов`язкове.

У даному випадку ОСОБА_2 , як власник застрахованого транспортного засобу, на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застрахував у ПАТ "Страхова компанія "УСГ" свою цивільно-правову відповідальність, а тому, згідно з ч.1 ст.354 ГК України за договором страхування, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату коштів страхувальнику або третій особі (потерпілому).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 06.05.2023.

Вимогами ст.20 ГК України передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом відшкодування збитків.

Статтею 49 ГК України передбачено, що суб`єкти підприємництва несуть відповідальність за шкоду та збитки, а в деліктному зобов`язанні за завдану шкоду несе відповідальність його страховик.

Відповідно до правової позиції Верховного суду від 27.03.2019 у цивільній справі №754/1108/15-ц зазначено, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Статтею 225 ГК України передбачено, що розмір відшкодування збитків складається із вартості втраченого майна, додаткових витрат (вартість проведених робіт, затрати матеріалів, транспорту, неодержаний прибуток, тощо) понесених стороною, яка зазнала збитків.

При цьому, судом враховується, що відповідно до ст.31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Колегія суддів враховує те, що AT "Житомиробленерго" є виконавцем ремонтно-відновлювальних робіт, оскільки є власником електричних мереж та експлуатує їх, а в разі виникнення необхідності проводить ремонтно-відновлювальні роботи, про що зазначено в пункті 2.2 ст.2 Статуту товариства: "Предметом діяльності Товариства є:

абзац 8 - будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій;

абзац 9 - ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування;

абзац 10 - електромонтажні роботи.

Таким чином, після проведення ремонтно-відновлювальних робіт, позивач провів розрахунок матеріальних витрат на підставі державних будівельних норм України, таких як ТОСТ, ДСТУ БД, ДБН, ВБН, СН, СНІП.

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №293 від 05.07.2013 передбачено фіксування та проведення розрахунку ремонтно-відновлюваних робіт такими документами, як акт або кошторис.

Як вбачається, на підтвердження факту здійснення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого майна та розміру їх вартості позивачем у матеріали справи подано Акт №02 приймання виконаних робіт за травень 2023 року (а.с. 111-114) і Кошторис на виконання робіт по відновленню, заміні пошкодженої опори за травень 2023 року (а.с. 7-10), згідно яких сума вказаних робіт складає 13 666,40 грн.

Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, яку відповідач повинен сплатити позивачу становить 13 666,40 грн.

В свою чергу, незгода учасників страхових та деліктних правовідносин з розміром заподіяної шкоди і, відповідно, страховим відшкодуванням може реалізовуватися шляхом подання відповідних доказів при розгляді справи та завдяки принципу змагальності сторін.

Таким чином, оскільки відповідач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не спростував того факту, що наведені у наданих позивачем документах роботи та використані матеріали були необхідні саме для заміни пошкодженої в результаті ДТП електроопори, враховуючи визначені полісом №ЕР-211776779 розміри лімітів відповідальності та франшизи по спірному страховому випадку, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування позивачу витрат в розмірі 13 666,40 грн та, відповідно, задоволення позовних вимог.

При цьому, посилання скаржника на застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до власників компанії ВС Енерджі Інтернешнл НВ, що є акціонером АТ "Житомиробленерго", а відтак - на неможливість виконання відповідачем будь-яких зобов`язань перед позивачем, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11 січня 2024 року у справі №906/1432/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.