РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2024Справа № 910/19860/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМКОЛ" про стягнення 2 029 211,68 грн,

Представники учасників справи:

від позивача - Петрусенко Н. І.;

від відповідача - Цурка Н.О., Крижанівська О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.12.2023 в системі «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМКОЛ" про стягнення 2 029 211,68 грн та 02.01.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Приватним підприємством «Грінк Трейд» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» (новий кредитор) та Державним підприємством «Юрковецький спиртовий завод» (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 12/12/22 від 12.12.2022 (далі - Договір).

За умовами Договору відступлення права вимоги боржник - ДП «Юрковецький спиртовий завод» мав сплатити новому кредитору - ТОВ «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» заборгованість у розмірі 1 876 016,27 грн., що виникла на підставі Договорів поставки, зазначених у п. 1.1. Договору відступлення права вимоги.

В той же час, Фондом державного майна України прийнято наказ № 1250 від 10.07.2023 про припинення ДП «Юрковецький спиртовий завод».

Позивач вказує, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЙМКОЛ» (далі - Покупець) 23.12.2022 укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод» (далі - Договір купівлі-продажу).

Вказаний договір купівлі-продажу укладено за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону з умовами № UA-PS-2022-10-01-000003-3 від 19.10.2022, сформованого 18.11.2022 та затвердженого наказом РВ Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 25.10.2022 № 1106.

Представник позивача зазначає, що зважаючи на те, що акт приймання-передачі об`єкта приватизації, який включає в себе окрім іншого і боргові зобов`язання, підписаний 17.02.2023, таким чином, за умовами укладеного договору, ТОВ «ТАЙМКОЛ» стало власником та правонаступником придбаного об`єкта приватизації, в тому числі і боргів, з 17.02.2023.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМКОЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» заборгованість у розмірі 2 029 211,68 грн., з яких: 1 876 016,27 грн. - основний борг, 95 372,99 грн. - індекс інфляцій, 57 822,42 грн. - штрафні санкції (3% річних).

Ухвалою суду від 22.01.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 22.01.2024, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 06.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.02.2024.

21.02.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що як вбачається з договору відступлення права вимоги від 12.12.2022 та відкритих даних первісний кредитор ПП «Грінк Трейд» зареєстровано на окупованій на дату укладення договору поставки від 11.05.2022 року та договору відступлення права вимоги території, що відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» свідчить про нікчемність укладеного договору відступлення прав, а тому позивач не набув права вимоги до ДП «Юрковецький спиртовий завод», правонаступником якого є відповідач. Крім того, договір про відступлення права вимоги від імені первісного кредитора ПП «Грінк Трейд» підписано директором Куцевол Світланою Василівною, яка діє відповідно до статуту, але з даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент відступлення права вимоги керівником та підписантом ПП «Грінк Трейд» з червня 2021 року є Ткаченко Дмитро Григорович. Також враховуючи, що за договором купівлі-продажу сума боргу виникла ще у січні 2021 року, тому вона повинна була бути рахуватись як прострочена та у випадку її реальності та беззаперечності мала б бути врахована Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, бути на обліку у державного підприємства, включена до Об`єкта приватизації та відповідно передана правонаступнику в силу положень статті 28 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».

У судовому засіданні 29.02.2024 оголошено перерву до 12.03.2024.

05.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

06.03.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначав, що наразі відсутнє відповідне рішення Кабінету міністрів України щодо поширення положень статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зокрема в частині нікчемності правочинів стосовно тимчасово окупованих територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями, а отже доводи відповідача про нікчемність спірних правочинів є необґрунтованими. Доводи відповідача про те, що договір про відступлення права вимоги підписаний неуповноваженою особою є лише його припущенням, а визнання недійсним цього правочину не є предметом спору у даній справі. Крім того, на виконання умов договору поставки ПП «Грінк Трейд» поставило, а ДП «Юрковецький спиртовий завод» отримало обумовлений договором товар, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця, а тому у будь-якому випадку ДП «Юрковецький спиртовий завод», а в подальшому його правонаступник ТОВ «Таймкол», повинно було б сплатити заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 закрито підготовче провадження у справі №910/19860/23 та призначено справу до розгляду по суті на 26.03.2024.

У судовому засіданні 26.03.2024 представник позивача приймав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та надав свої пояснення.

Представник відповідача у судове засідання 26.03.2024 прибув надав свої пояснення.

В судовому засіданні 26.03.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.12.2022 між Приватним підприємством «Грінк Трейд» (первісний кредитор), Товариством 3 обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» (новий кредитор) Та Державним підприємством «Юрковецький спиртовий завод» (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 12/12/22 (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого первісний кредитор передає (відступає) на користь нового кредитора, а новий кредитор набуває право вимоги до боржника щодо оплати суми боргу (грошового зобов`язання) у розмірі 1 876 016,27 грн (заборгованість), що виникла на підставі договорів поставки меляси бурякової № 26/01/21-М від 26.01.2021, № 27/01/21-М від 27.01.2021, № 11/02/21-М від 11.02.2021, № 11/05/22-М від 11.05.2022 (далі - договори поставки).

Первісний кредитор в момент укладання цього договору передав новому кредитору всі документи, які засвідчують право вимоги, що відступається згідно з цим договором та інформацію, яка є важливою для його здійснення (п. 2.1 договору).

Відповідно до умов п. 2.2. договору підписанням цього договору боржник та первісний кредитор підтверджують та гарантують, що між ними досягнуто згоди передати право вимоги, вказане в п. 1.1. цього договору на користь нового кредитора, яке на момент укладання договору є дійсним.

У п. 2.3. договору визначено, що боржник підтверджує свою згоду на відступлення права вимоги, передбаченого у п. 1.1. цього договору, і зобов`язується у день укладання цього договору сплатити заборгованість безпосередньо на користь нового кредитора. А також підтверджує, що не потребує будь-якого додаткового повідомлення стосовно відступлення права вимоги за цим договором.

Згідно з п. 2.4 договору новий кредитор та первісний кредитор підтверджують свою згоду на виконання боржником свого зобовязання з оплати заборгованості у строк, вказаний в п. 2.3.1 цього договору.

За умовами п. 2.5 договору сторони домовились, що заміна сторони у зобов`язанні вважається такою, що відбулась, а право вимоги вказане у пункті 1.1. цього договору вважається відступленим первісним кредитором новому кредитору з моменту укладення цього договору.

Умови про взаєморозрахунки між новим кредитором та первісним кредитором узгоджуються шляхом підписання окремої угоди між ними (п. 2.6 договору).Первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (п. 3.2 договору).

Цей договір є укладеним та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 6.1. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами договорів поставки продавець продає, а покупець купує мелясу бурякову, названу в подальшому продукція (п. 1.1. договорів поставки).

Згідно з п. 3.1. договорів поставки оплата товару здійснюється покупцем за визначеною в рахунку ціною та не пізніше 3 банківських днів з моменту отримав рахунку, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

На підставі договорів поставки на адресу ДП «Юрковецький спиртовий завод» партіями було поставлено товар, а саме: меляса бурякова.

Передача товару оформлена видатковими накладними, зокрема:

- За договором поставки № 26/01/21-М від 26.01.2021 протягом 26.01.2021 було поставлено 99,57 тон меляси бурякової на загальну суму 497 850,00 грн, що підтверджується накладними №№ 12-15;

- За договором поставки № 27/01/21-М від 27.01.2021 протягом 27.01.2021 було поставлено 97 тон меляси бурякової на загальну суму 485 000,00 грн., що підтверджується накладними №№ 16-19;

- За договором поставки № 11/02/21-М від 11.02.2021 протягом 11.02.2021 було поставлено 70,3 тон меляси бурякової на загальну суму 351 500,00 грн, що підтверджується накладними №№ 22, 23, 24;

- За договором поставки № 11/05/22-М від 11.05.2022 протягом 11.05.2022-14.05.2022 було поставлено 250 тон меляси бурякової на загальну суму 1 083 332,52 грн.

Таким чином, на адресу ДП «Юрковецький спиртовий завод» за вказаними договорами поставки поставлено товар на загальну суму 2 417 682,52 грн, що підтверджується підписами уповноваженої особи на зазначених накладних, а також товарно-транспортними накладними, проте покупець за поставлений товар розрахувався частково у сумі 541 666,25 грн.

Отже, з урахуванням часткової сплати за поставлений товар, розмір основного боргу покупця перед продавцем становить 1 876 016,27 грн.

Також згідно з актами звірки взаємних розрахунків по стану за період 12.12.2022 - 13.01.2023 та за період з 12.12.2022 по 01.07.2023 між ТОВ «Компанія «Астекс» і ДП «Юрковецький спиртовий завод» за договором №12/12/22-М від 12.12.2022, який підписаний сторонами та скріплений печатками товариств, заборгованість покупця становить 1 876 016,27 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що враховуючи, що ДП «Юрковецький спиртовий завод» не виконав належним чином взяті на себе зобовязання щодо сплати заборгованості за поставлений товар, ним порушені умови як договорів поставки, так і договору про відступлення права вимоги в частині повної та своєчасної сплати заборгованості, а тому наявні підстави для стягнення суми основного боргу у розмірі 1 876 016,27 грн, інфляційних втрат у розмірі 95 372,99 грн, 3% річних у розмірі 57 822,42 грн, а всього 2 029 211,68 грн.

В подальшому згідно наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» - єдиний майновий комплекс ДП «Юрковецький спиртовий завод» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році.

Згідно вказаного наказу, органом приватизації ДП «Юрковецький спиртовий завод» визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

На підставі наведеного, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 31.01.2022 № 164 прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Юрковецький спиртовий завод».

Згідно пунктів 1-2 наказу № 164, прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Юрковецький спиртовий завод», код за , шляхом продажу на аукціоні з умовами.

Зазначені обставини встановлено в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 07.07.2022 у справі № 10/189-09 про банкрутство ДП «Юрковецький спиртовий завод».

На підставі наказу від 10.07.2023 № 1250 Фондом державного майна України прийнято рішення про припинення ДП «Юрковецький спиртовий завод».

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату ухвалення даного рішення ДП «Юрковецький спиртовий завод» перебуває в стані припинення.

Так, за результатами електронного аукціону № UA-PS-2022-10-01-000003-3, організатором якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, згідно оформленого протоколу (інформації на сайті https://prozorro.sale/api/cbd2-protocol/U-PS-2022-10-01-000003-3/download) обрано переможця - ТОВ «Таймкол», з яким Регіональним відділенням Фонду державного майна по Вінницькій та Хмельницькій областях укладено Договір купівлі - продажу з умовами.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна по Вінницькій та Хмельницькій областях від 23.02.2023 № 151 затверджено результати продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП «Юрковецький спиртовий завод». Переможцем визначено - ТОВ «Таймкол». Приватизація вважається завершеною.

Вказані документи містяться у публічному доступі на сайті оператора електронного майданчика за посиланням https://sale.uub.com.ua/auction/UA-PS-2022-10-01-000003-3/?.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору єдиний майновий комплекс ДП «Юрковецький спиртовий завод», як об`єкт приватизації та предмет цього договору включає в себе усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права.

Згідно пункту 2.1 Договору купівлі - продажу право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця після укладення цього Договору, його нотаріального посвідчення та підписання акта приймання-передачі Об`єкта приватизації, а в частині нерухомого майна після державної реєстрації за Покупцем права власності на таке нерухоме майно відповідно до закону, але не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

Пунктом 3 вказаного договору визначено, що Покупець який придбав Об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов Договору та законодавства України.

Передача Об`єкта приватизації Продавцем і прийняття його Покупцем засвідчується актом приймання - передачі, який підписується Сторонами та скріплюється їх печатками. Справжність підписів уповноважених осіб Сторін на даному акті засвідчується печаткою (пункт 4.2. Договору купівлі - продажу).

Крім того, пунктом 6.4 Договору купівлі - продажу визначено, що з моменту переходу права власності Покупець зобов`язаний виконати умови продажу Об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону), а саме: погасити протягом 6-ти місяців борги ДП «Юрковецький спиртовий завод» із заробітної плати, перед бюджетом, у розмірі що складеться на дату переходу до покупця права власності на ЄМК ДП «Юрковецький спиртовий завод»; не звільняти працівників ДП «Юрковецький спиртовий завод» з ініціативи Покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком визначених Договором) протягом 6-ти місяців.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору купівлі-продажу Відповідачем отримано рішення АМК України № 55-р від 02.02.2023 про надання згоди на концентрацію та підписано Акт приймання-передачі від 17.02.2023 об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП «Юрковецький спиртовий завод».

Так, згідно доводів відповідача зобов`язання з погашення заборгованості із заробітної плати перед бюджетом виконано в повному обсязі, а згідно Акту приймання-передачі від 17.02.2023 продавець за договором купівлі - продажу передав, а покупець (відповідач) прийняв ЄМК ДП «Юрковецький спиртовий завод» з урахуванням переліку нерухомого майна та транспортних засобів, що входять до складу Об`єкта приватизації.

З огляду на вказане позивач зазначає, що в силу положень статті 28 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» відповідач є правонаступником майнових прав та обов`язків ДП «Юрковецький спиртовий завод» на підставі договору купівлі - продажу, а отже є належним відповідачем у цій справі.

Відповідач в свою чергу зазначає, що з наданого Інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницьких областях про продаж об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод» вбачається, що станом на 30.06.2022 у вказаного підприємства відсутня прострочена кредиторська заборгованість, а існує лише поточна кредиторська заборгованість, що виключає можливість покладення на відповідача додаткових обов`язків, які виникли у ДП «Юрковецький спиртовий завод» за час здійснення ним господарської діяльності, в тому числі під час запровадження процедури розпорядження майном.

Також відповідач посилається на невідповідність умов договору про відступлення права вимоги № 12/12/22 від 12.12.2022 вимогам чинного законодавства та посилається на нікчемність останнього.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у встановлений договором строк.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з умовами договорів поставки продавець продає, а покупець купує мелясу бурякову, названу в подальшому продукція (п. 1.1. договорів поставки).

Згідно з п. 3.1. договорів поставки оплата товару здійснюється покупцем за визначеною в рахунку ціною та не пізніше 3 банківських днів з моменту отримав рахунку, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

На підставі договорів поставки на адресу ДП «Юрковецький спиртовий завод» партіями було поставлено товар, а саме: меляса бурякова.

Передача товару оформлена видатковими накладними, зокрема:

- За договором поставки № 26/01/21-М від 26.01.2021 протягом 26.01.2021 було поставлено 99,57 тон меляси бурякової на загальну суму 497 850,00 грн, що підтверджується накладними №№ 12-15;

- За договором поставки № 27/01/21-М від 27.01.2021 протягом 27.01.2021 було поставлено 97 тон меляси бурякової на загальну суму 485 000,00 грн., що підтверджується накладними №№ 16-19;

- За договором поставки № 11/02/21-М від 11.02.2021 протягом 11.02.2021 було поставлено 70,3 тон меляси бурякової на загальну суму 351 500,00 грн, що підтверджується накладними №№ 22, 23, 24;

- За договором поставки № 11/05/22-М від 11.05.2022 протягом 11.05.2022-14.05.2022 було поставлено 250 тон меляси бурякової на загальну суму 1 083 332,52 грн.

Таким чином, на адресу ДП «Юрковецький спиртовий завод» за вказаними договорами поставки поставлено товар на загальну суму 2 417 682,52 грн, що підтверджується підписами уповноваженої особи на зазначених накладних, а також товарно-транспортними накладними, проте покупець за поставлений товар розрахувався частково у сумі 541 666,25 грн.

Отже, з урахуванням часткової сплати за поставлений товар, розмір основного боргу покупця перед продавцем становить 1 876 016,27 грн.

Суд зазначає, що враховуючи відсутність доказів визнання недійсними чи неукладеними договорів поставки № 26/01/21-М від 26.01.2021, № 27/01/21-М від 27.01.2021, № 11/02/21-М від 11.02.2021, товар за такими договорами є таким, що переданий покупцю і у останнього виникає обов`язок щодо його оплати.

При цьому суд звертає увагу сторін на презумпцію правомірності правочину згідно частини 1 статті 204 ЦК України.

При цьому суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18).

Також суд враховує постанову від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором (схожі висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18).

За змістом частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що у ДП «Юрковецький спиртовий завод» виникли зобовязання з оплати поставленого товару за договорами поставки № 26/01/21-М від 26.01.2021, № 27/01/21-М від 27.01.2021, № 11/02/21-М від 11.02.2021, і вказані обставини відповідачем не спростовано.

Разом з тим, що стосується договору про відступлення права вимоги №12/12/22-М від 12.12.2022 та договору поставки № 11/05/22-М від 11.05.2022, суд зазначає наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Грінк Трейд» станом на 12.12.2022 зареєстровано в м. Мелітополь Запорізької області.

За визначенням статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому дослідженні, є факт окупації міста Мелітополь з 26.02.2022.

Частиною другою статті 13 Закону передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 131 Закону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.

Таким чином Приватне підприємство «Грінк Трейд» з лютого 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність.

При цьому всі підписані представниками ПП «Грінк Трейд» у справі документи в період часу з лютого 2022 року є нікчемними правочинами, що не мають жодних правових наслідків (крім пов`язаних з їх недійсністю).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 910/9680/23.

Таким чином, суд дійшов висновку, що договір поставки № 11/05/22-М від 11.05.2022, укладений між ПП «Грінк Трейд» та ДП «Юрковецький спиртовий завод», а також договір про відступлення права вимоги №12/12/22 від 12.12.2022, укладений між ПП «Грінк Трейд», ТОВ «Компанія «Астекс», ДП ДП «Юрковецький спиртовий завод» є нікчемними правочинами, які не породжують жодних правових наслідків.

Отже, до позивача ТОВ «Компанія «Астекс» не перейшло право вимоги заборгованості за договорами поставки № 26/01/21-М від 26.01.2021, № 27/01/21-М від 27.01.2021, № 11/02/21-М від 11.02.2021.

Крім того, що стосуються заявлених позивачем вимог саме до відповідача з огляду на укладення останнім у ході приватизації договору купівлі - продажу, суд зазначає наступне.

Стаття 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначає, що особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Ця норма Закону підлягає застосуванню в поєднанні з нормою частини другої статті 191 ЦК України (підприємство як єдиний майновий комплекс), в якій зазначається, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, приватизація - це майновий правочин, змістом якого є оплатне, частково оплатне або безоплатне відчуження державного та комунального майна. Згідно з приватизаційним законодавством, право власності на приватизований об`єкт переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Подібні за містом висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 473/1433/18.

Як встановлено судом, в даних правовідносинах процедура приватизації державного майна завершена, жодна із сторін не ставить під сумнів правильність процедури приватизації.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» (в редакції чинній на момент процедури приватизації) об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 20 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації, затвердженого постановою КМУ від 10.05.2018 № 432, Розділу «Підготовка до проведення електронного аукціону» орган приватизації після укладення з оператором електронного майданчика договору про проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації через свій особистий кабінет опубліковує в реєстрі перелік об`єктів, що підлягають приватизації, та/або зміни до нього протягом п`яти робочих днів з дати його затвердження та/або внесення змін до такого переліку.

Інформація, яка підлягає внесенню до електронної торгової системи під час опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, зокрема включає:

- щодо єдиних майнових комплексів державних і комунальних підприємств, їх структурних підрозділів - найменування підприємства і інформацію про приватизацію підприємства (структурного підрозділу) як єдиного майнового комплексу, балансову вартість (вартість активів) або її відсутність, а також інформацію про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс підприємства (реєстраційний номер об`єкта та дата реєстрації) або стан здійснення такої реєстрації;

- щодо усіх типів об`єктів - інформацію про оприлюднення інформаційного повідомлення про приватизацію об`єкта приватизації (далі - інформаційне повідомлення) з інформацією в обсязі, передбаченому частиною третьою статті 21 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».

Так, частиною 3 статті 21 вказаного закону визначено перелік інформації, яка обов`язково зазначається в інформаційному повідомлення, а також зазначено вказано про можливість внесення інших відомостей (за рішенням державного органу приватизації).

З наданого Інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях про продаж об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод» вбачається, що станом на 30.06.2022 у вказаного підприємства відсутня прострочена кредиторська заборгованість.

Так, враховуючи відсутність інформації про існування на балансі у ДП «Юрковецький спиртовий завод» кредиторської заборгованості (згідно даним регіонального відділення Фонду державного майна України) за договорами поставки № 26/01/21-М від 26.01.2021, № 27/01/21-М від 27.01.2021, № 11/02/21-М від 11.02.2021, суд дійшов висновку, що зобов`язання за останніми до відповідача не перейшли.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 4.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 04.04.2024.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ