ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.03.2024 Справа № 23/131/09-13/300/09

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви фізичної особи ОСОБА_1 , с. Таврійське Запорізького району Запорізької області вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 28.02.2024, (вх. № 4665/08-08/24 від 28.02.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 23/131/09-13/300/09

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера», (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1)

до Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ), представник відповідача адвокат Молоткова Вікторія Василівна, (70500, Запорізька область, Пологівський район, м. Оріхів, вул. Покровська, буд. 60/63)

про стягнення 79 262,69 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявника): не з`явився;

УСТАНОВИВ

28.02.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 (за підписом представника заявника адвоката Молоткової Вікторії Василівни) вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 28.02.2024, (вх. № 4665/08-08/24 від 28.02.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 23/131/09-13/300/09, якою заявник просить суд на підставі ст. 328 ГПК України визнати наказ господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу удово справ між суддями від 28.02.2024 у зв`язку із звільненням головуючого судді у справі Серкіза В.Г. з посади заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 23/131/09-13/300/09 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 заяву Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , с. Таврійське Запорізького району Запорізької області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 23/131/09-13/300/09 прийнято до розгляду суддею Зінченко Н.Г., судове засідання призначено на 12.03.2024.

В судове засідання 12.03.2024 представник позивача та представник відповідача (заявника) не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Про дату, час та місце розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 23/131/09-13/300/09 заявник повідомлений належним чином ухвалою суд від 04.03.2024 про прийняття заяви до розгляду, яка згідно наявної в матеріалах справи № 23/131/09-13/300/09 Довідки про доставку електронного листа в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету представника відповідача адвоката Молоткової Вікторії Василівни 05.03.2024 о 18:54 годині.

Щодо повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера», то відповідно до безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який отримано судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, 05.04.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 7005800 про припинення юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросфера» (ідентифікаційний од юридичної особи 31320991) на підставі рішення господарського суд Дніпропетровської області № 904/9882/15 про банкрутство.

Згідно ч., ч. 1, 3 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, згідно з ч. 3 ст. 328 ГПК України.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути заяву по суті за відсутністю представників позивача та відповідача (заявника) за наявними в ній матеріалами та прийняв ухвалу по суті заяви в судовому засіданні 12.03.2024.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи № 23/11/09-13/300/09 та заяву фізичної особи ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 23/11/09-13/300/09, суд встановив наступне.

Господарським судом Запорізької області розглянуто справу № 23/131/09-13/300/09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера», м. Дніпро до Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , с. Кірове Оріхівського район Запорізької області про стягнення 79262,69 грн. за договором купівлі-продажу № 438-СЧО від 23.11.2007.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.08.2009 у справі № 23/131/09-13/300/09 позов задоволено повністю. Стягнуто з Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера» суму основного боргу у розмірі 46 800 грн. 76 коп., пеню у розмірі 5 533 грн. 44 коп., суму відсотків у розмірі 9 847 грн. 39 коп., суму індексації в розмірі 17 081 грн. 10 коп., витрати по сплаті держмита у розмірі 792 грн. 63 коп. та 312 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

17.08.2009 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.08.2009 у справі № 23/131/09-13/300/09 видано відповідний наказ.

Заявник Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 підставами для визнання наказу у справі № 23/131/09-13/300/09 такими, що не підлягає виконанню, зазначив відсутність обов`язку боржника перед стягувачем у зв`язку із погашенням боргу, припинення юридичної особи стягувача, закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначені підстави заявником обґрунтовані наступним: 07.06.2010 Оріхівським РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження № 19605369 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09. 17.06.2011 виконавчий документ був повернутий на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в результаті вжитих заходів виявити майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення не виявилось можливим. 01.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо зняття арештів з рухомого та нерухомого майна, накладених в ході виконання виконавчого провадження № 19605369 та закриття вказаного виконавчого провадження в зв`язку з тим, що заборгованість перед ТОВ «Агросфера» боржником сплачена в повному обсязі в 2015 році. Надати довідку на підтвердження відсутності заборгованості перед ТОВ «Агросфера» боржник ОСОБА_1 не має можливості, оскільки вказана юридична особа припинена та її правонаступники відсутні. Відповідно до відповіді Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4220/29.18-45 від 09.02.2024 виконавче провадження № 19605369 знищено за закінченням строку зберігання (три роки від дати завершення) у відповідності до вимог п. п. 9.9-9-13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5. Повторно виконавчий документ на примусове виконання до відділу не надходив. Також заявник просить суд врахувати, що 12.03.2019 СПД ОСОБА_1 припинена підприємницька діяльність. Враховуючи вищезазначене, заявник просить суд визнати наказ від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи № 23/131/09-13/300/09, подану заявником заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та докази, надані на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частинами 1, 2 ст. 328 ГПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.03.2021 у справі № 910/8794/17 зазначив, що зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17).

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд виходить із того, що правовий механізм визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не обмежено переліком таких обставин, а пов`язується із наявністю самого обов`язку. Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 914/3131/15, від 14.06.20218 у справі № 914/4134/15, від 06.07.2018 у справі № 918/882/15.

Тобто, законодавець чітко визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Під помилковістю видання наказу розуміється видача виконавчого документу в наслідок помилки суду.

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

В даному випадку як підставу для визнання наказу господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає відсутність заборгованості перед стягувачем у зв`язку із повним погашенням боргу в 2015 році. Проте, надати довідку на підтвердження відсутності заборгованості перед ТОВ «Агросфера» заявник не має можливості, оскільки вказана юридична особа припинена та її правонаступники відсутні.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 цього ж Кодексу).

До матеріалів справи № 23/131/09-13/300/09 заявником надано лист Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4220/29.18-45 від 09.02.2024 з якого слідує, що згідно інформації ВП Спецпідрозділ Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні перебувало виконавче провадження № 19605369 з примусового виконання наказу № 23/131/09-13/300/09, виданого 17.08.2009 Господарським судом Запорізької області про стягнення з СПД ОСОБА_1 га користь ТОВ «Агросфера» боргу в сумі 80367,82 грн., яке було відкрито 07.06.2010. 17.06.2011 виконавче провадження повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження», а саме: в результаті вжитих заходів виявити майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення не виявилось можливим. Виконавче провадження № 19605369 знищено за закінченням строку зберігання (три роки від дати завершення) у відповідності до вимог п. п. 9.9-9-13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5. Повторно виконавчий документ на примусове виконання до відділу не надходив.

В матеріалах справи № 23/131/09-13/300/09 документи щодо здійснення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 відсутні, так само і відсутні докази щодо повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Належність доказів по суті це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Саме такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 922/4125/19.

Заявник ( ОСОБА_1 ) доказів добровільного (а також і примусового) виконання наказу суду від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 ним особисто або іншою особою суду не надав.

Інших причин, які б підтверджували відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо) заявником у заяві не зазначено та документально не підтверджено.

Щодо доводів заявника, що 12.03.2019 СПД ОСОБА_1 припинена підприємницька діяльність, то з цього приводу суд зауважує наступне.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. (Правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 № 910/8729/18, від 05.06.2019 № 904/1083/18, від 09.10.2019 № 127/23144/18)

З огляду на наведені вище обставини та норми процесуального права, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , с. Таврійське Запорізького району Запорізької області про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера» суму основного боргу у розмірі 46 800 грн. 76 коп., пеню у розмірі 5 533 грн. 44 коп., суму відсотків у розмірі 9 847 грн. 39 коп., суму індексації в розмірі 17 081 грн. 10 коп., витрати по сплаті держмита у розмірі 792 грн. 63 коп. та 312 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання наказу у справі № 23/131/09-13/300/09 від 17.08.2009 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

В задоволені заяви ОСОБА_1 , с. Таврійське Запорізького району Запорізької області про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 № 23/131/09-13/300/09 про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера» суму основного боргу у розмірі 46 800 грн. 76 коп., пеню у розмірі 5 533 грн. 44 коп., суму відсотків у розмірі 9 847 грн. 39 коп., суму індексації в розмірі 17 081 грн. 10 коп., витрати по сплаті держмита у розмірі 792 грн. 63 коп. та 312 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу таким, що не підлягає виконанню, відмовити повністю.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.04.2024.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Суддя Н.Г.Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.