за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Люкс"
про стягнення 1 359 560,78 грн
Суддя Зеленіна Н.І.
Секретар судового засідання Одинцова К.К.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 позовні вимоги задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Люкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" 1 359 560,78 грн - суми попередньої оплати та 20 393,41 грн - витрат по сплаті судового збору.

29.02.2024 через систему "Електронний Суд" від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 130 000,00 грн.

06.03.2024 через систему "Електронний Суд" від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, у якому відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2024 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 27.03.2024.

25.03.2024 через систему "Електронний Суд" від позивача надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні 27.03.2024 представником відповідача було заявлено усне клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення із додатковими поясненнями позивача.

Протокольною ухвалою суду від 27.03.2024 відмовлено у задоволенні усного клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 27.03.2024 представник позивача підтримав подану заяву та просив її задовольнити, а представник відповідача заперечував проти заяви та просив зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1, ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем надано: копію договору №22/06-23 про надання правничої допомоги від 22.06.2023, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 29.02.2024 на загальну суму 130 000,00 грн та копію рахунку на оплату від 29.02.2024 на суму 130 000,00 грн.

Як вбачається зі наданого акту приймання-передачі послуг від 29.02.2024, сторонами погоджено обсяг і розмір наданих послуг на загальну суму 130 000,00 грн, про що свідчить наявність підписів адвоката і клієнта, та скріплення таких підписів печатками. Окрім того, підписанням цього акта сторони підтвердили належне виконання адвокатом юридичних послуг, відсутність зауважень та прийняття таких послуг клієнтом.

Отже, із наведеного вбачається, що позивачем надано суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають сплаті в межах цієї справи у розмірі 130 000,00 грн.

Разом з тим, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу відповідач зазначає, що заявлені витрати є завищеними у порівнянні із вартістю послуг адвокатського об`єднання при наданні правової допомоги у інших справах, є непропорційним та неспіврозмірним складності справи, оскільки предметом позову була одна вимога про стягнення попередньої оплати та справа не є складною. Відтак, відповідач вважає, що співрозмірною є сума витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд приймає до уваги висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 11.11.2021 у справі №910/7820/21, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, та з огляду на наявність мотивованих заперечень відповідача щодо обґрунтованості заявленого розміру витрат, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає зменшенню до суми 65 000,00 грн, а відповідно заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Люкс" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, буд. 1-А, код ЄДРПОУ - 35253898) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд. 246, код ЄДРПОУ - 39744645) 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.04.2024.

Суддя Н.І. Зеленіна