ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024м. ДніпроСправа № 904/6900/23
за позовом Керівника Синельниківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен", м. Дніпро

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про скасування державної реєстрації права оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від прокуратури: Тавлеєв О.О., прокурор відділу прокуратури, довіреність №12-271 вн-23 від 27.11.2023; посвідчення №069908 від 01.03.2023

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

Керівник Синельниківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 157,0117га, кадастровий номер :01:006:0092, що розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцева А.В. №60955906 від 18.10.2021 (номер запису про інше речове право 44483394);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду, площею 157,0117га, кадастровий номер :01:006:0092, що розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області, державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації ().

В обгрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що земельна ділянка, площею 157,0117га, кадастровий номер :01:006:0092, яка розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області, знаходиться в межах існуючого об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення ландшафтного заказника "Дебальцевські лимани", створеного на підставі Указу Президента України від 12.09.2005 №1238/2005 "Про території та об`єкти природно-заповідного фонду загальнодержавного значення" з метою збереження та відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу, оголошено заказниками і пам`ятками, тобто є земельною ділянкою природно-заповідного призначення та не може використовуватися для товарного сільськогосподарського виробництва.

На обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у цій справі прокурор зазначив, що вищевказані протизаконні дії порушують права та інтереси держави. Порушення інтересів держави полягає у зміні цільового призначення земельної ділянки державної власності природно-заповідного призначення з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, незаконній реєстрації прав на земельну ділянку за не уповноваженим органом, безпідставній зміні цільового призначення земельної ділянки природно-заповідного фонду, недодержанні встановленого чинним законодавством особливого режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду на землях природно-заповідного призначення, що суперечать встановленим видам використання, та може призвести до порушення цілісності екомережі держави в цілому та загибелі рідкісних видів рослин, тварин, тощо, з метою охорони та збереження яких дану територію віднесено до ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани".

Підставою представництва інтересів держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації прокурор указав наявність у неї владних повноважень у спірних правовідносинах. Прокурор послався на те, що Дніпропетровську обласну державну адміністрацію було повідомлено про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів реагування, з метою їх усунення. Водночас обласна державна адміністрація заходів реагування не вживала, з позовом до суду не зверталась.

Дніпропетровська обласна державна адміністрація надала до господарського суду письмові пояснення, в яких зазначила, що на момент створення заказника спірну земельну ділянку було оголошено на землях сільськогосподарського призначення. Порядок відведення земельних ділянок (незалежно від форми власності, категорії, цільового призначення) в межах територій та об`єктів ПЗФ визначається нормами Земельного кодексу України (далі - 3К України), а розгляд питань щодо надання земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється органами відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, з дотриманням вищевказаних обмежень у використанні земель. Частиною другою статті 83 ЗК України (в редакції Закону від 27.05.2021) встановлено, що у комунальній власності перебувають, зокрема, землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до пункту 24 розділу Х ЗК України.

Отже, вирішення питання щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, у тому числі розташованих на територіях та об`єктах ПЗФ до повноважень обласної державної адміністрації, як суб`єкта владних повноважень, не належить.

Позивач просить розглядати справу без участі його представника.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявив і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не надала.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023 справу №904/6900/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 15.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.02.2024; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З 12.02.2024 підготовче засідання відкладено на 11.03.2024.

Позивач, відповідач та третя особа у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

14 лютого 2024 року від Дніпропетровської обласної державної адміністрації до господарського суду надійшли пояснення. Також позивач просить розгляд справи проводити без участі представника облдержадміністрації.

Ухвалу суду від 12.02.2024 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету третьої особи 14.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала суду від 12.02.2024 повернута підприємством зв`язку з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

У судовому засіданні 11.03.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 01.04.2024.

Відповідач та третя особа у підготовчі та судове засідання не з`являлися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.04.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення прокурора відділу прокуратури області, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2000 року Дніпропетровською філією інституту землеустрою Української Академії Аграрних наук виготовлено Науково-технічну документацію по організації об`єктів природно-заповідного фонду (Проект створення загальнодержавного ландшафтного заказника "Дебальцівські лимани") на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (а.с. 64-75).

Указом Президента України №1238/2005 від 12.09.2005 "Про території та об`єкти природно-заповідного фонду загальнодержавного значення" з метою збереження та відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу оголошено заказниками загальнодержавного значення території, що мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну та пізнавальну цінність.

Відповідно до додатку №1 до вищезазначеного Указу Президента України до природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, що має особливу природоохоронну, наукову, естетичну та пізнавальну цінність, віднесено ландшафтний заказник "Дебальцевські лимани", загальною площею 429,3 га, який включає в себе добре збережені у природному стані мальовничі ділянки водно-болотних та степових ландшафтів, розташований на території Дебальцівської сільської ради(на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району).

На виконання ст. 5 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" з метою визначення завдань, наукового профілю, характеру функціонування і режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду в 2005 розроблено Положення про ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани", а в 2012 році до нього внесено зміни та викладено у новій редакції (а.с.76-82).

Відповідно до п. 2.1 зазначеного Положення заказник оголошено з метою збереження мальовничих ділянок водно-болотних та степових ландшафтів як місця концентрації та гніздування багатьох видів рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, птахів. Зростають сальвінія плаваюча, рябчик руський, тюльпан дібровний, косарики тонкі. Зустрічаються гадюка степова, лелека чорний, лунь степовий, журавель степовий, тхір степовий, норка європейська, тушканчик великий, занесені до Червоної книги України.

Основними завданнями заказника, відповідно до п. 2.2 Положення, є збереження в природному стані цінної екосистеми, збереження характерного даному ландшафту генетичного фонду тварин і рослин, особливо рідкісних і цінних, збереження і підтримання біорізноманіття флори та фауни Заказника, в тому числі видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, підтримка загального екологічного балансу в регіоні, поширення еколого-освітніх знань.

Режим території ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани" визначений у п. 3.1 вищевказаного Положення.

Так, на території заказника обмежується або забороняється будь-яка діяльність, що суперечить меті та завданням Заказника, передбаченим цим Положення, і загрожує збереженню природного комплексу, у тому числі: будівництво; споруд, шляхів, лінійних та інших об`єктів транспорту і зв`язку, що може вплинути на зміну характеру місцевості, ландшафтів, які не пов`язані з охороною території Заказника, та надання земельних ділянок під забудову чи у господарське використання; розведення вогнищ, влаштування місць відпочинку населення, стоянка транспорту, а також проїзд і прохід сторонніх осіб, прогін свійських тварин та улаштування загонів, пересування механічних транспортних засобів, човнів, (крім службового транспорту землекористувача) за винятком шляхів загального користування; розорювання земель, за винятком заходів з обмеження розповсюдження лісових пожеж; геологорозвідувальні, підривні роботи, розробка корисних копалин, порушення ґрунтового покриву, гідрологічного і гідрохімічного режимів, руйнування геологічних відслонень, меліоративні роботи; порушення природного стану водойми; застосування хімічних засобів боротьби з шкідниками та хворобами рослин і лісу без відповідного наукового обґрунтування та погодження Мінприроди; засмічення території Заказника, зберігання отрутохімікатів, твердих потових та інших відходів; знищення та пошкодження дерев, чагарників, трав`янистої рослинності; усі види лісокористування (за винятком вибірково-санітарних рубок і рубок догляду), заготівля кормових трав, лікарських та інших рослин, квітів, насіння, очерету, випалювання водно-болотної та лучно-степової рослинності, турбування, відлов і знищення диких тварин, птахів, порушення умов їх оселення, гніздування, інші види користування рослинним і тваринним світом, що призводять до порушення природних комплексів і ландшафтів; інтродукція нових видів рослин і тварин без відповідних, узгоджених у встановленому порядку наукових обґрунтувань та погоджень Мінприроди; перебування на території Заказника з усіма видами вогнепальної зброї (крім осіб, що відносяться до служби охорони), знаряддями лову тварин та недозволеними до використання знаряддями лову риби; будь-яке рибальство, за винятком любительського, у спеціально відведених місцях; мисливство; проведення заходів з метою збільшення чисельності окремих видів тварин понад допустиму науково обґрунтовану ємність угідь, збирання колекційних та інших матеріалів, за винятком матеріалів, необхідних для виконання наукових досліджень; пересування людей за межами доріг, стежок і просік в період гніздування птахів і розмноження інших видів тварин; інші види робіт, що можуть призвести до порушення природних зв`язків і ходу природних процесів, втрати наукової, естетичної цінності природного комплексу, що охороняється.

Відповідно до п. 3.6 Положення режим охорони території заказника враховується при розробці регіональних та інших планів, проектів та схем з розвитку будівництва, землевпорядкуванні, тощо.

На підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням", державним реєстратором Васильківського районного управління юстиції Побережним С.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер:16143118 від 30.09.2014.

30.09.2014 державним реєстратором зареєстровано права державної власності на земельну ділянку, площею 157,0117 га, кадастровий номер :01:006:0092, яка розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району. Власником цієї земельної ділянки є Держава в особі Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області (а.с.84).

02.02.2015 державним реєстратором Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Дубовиком А.О., на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням" внесено відомості про реєстрацію права державної власності на земельну ділянку, площею 157,0117 га, кадастровий номер :01:006:0092, яка розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області за Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області.

В матеріалах справи наявний Наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2762/15-20-СГ від 24.12.2020 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" (а.с.82), яким вирішено:

затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарськорго виробництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (п.1);

надати ТОВ "Агро-Мен" в оренду земельну ділянку загальною площею 157,0117 га, кадастровий номер :01:006:0092 га, без зміни цільового призначення за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (п.2.).

право оренди на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону.

На підставі рішення № 60955906 від 18.10.2021 державного реєстратора Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцева Антона Вадимовича (далі державний реєстратор) державним реєстратором вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 44483394 від 12.10.2021 про право оренди ТОВ "Агро-Мен" () на вказану земельну ділянку, на підставі договору оренди земельної ділянки № 55/24-12/20ДО від 24.12.2020.

Підставою для державної реєстрації (виникнення речового права) зазначено договір № 55/24-12/20ДО від 24.12.2020 оренди земельної ділянки, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Натурбестагро". Строк дії договору: 35 років з правом передачі в піднайм (суборенду).

За договором оренди земельної ділянки 55/24-12/20ДО від 24.12.2020 (далі договір оренди) між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі в.о. начальника відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Хирси Л.А., яка діє на підставі довіреності від 25.02.2019 № 13-1-0.25-008/11-19 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" в особі директора Амур П.Г. (далі відповідач, орендар) орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 157,0117 га, кадастровий номер :01:006:0092 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (п.п.1.1, 2.1, 2.2 договору оренди).

Строк дії договору 35 років (п. 3.1 договору оренди) (а.с. 83-90).

12.10.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про передачу зазначеної земельної ділянки площею 157,0117 га у суборенду ФГ "Сатурн Агро" (ЄРДПОУ 36151266) на підставі укладеного з ТОВ "Агро-Мен" договору суборенди земельної ділянки № 56/04-01/21ДО від 04.01.2021, термін дії якого складав 1 рік, а саме до 04.01.2022.

На теперішній час відомості щодо пролонгації вказаного договору суборенди до реєстру не внесені, у зв`язку з чим, речове право суборенди земельної ділянки припинено.

Прокурор вважає, що реєстрація права на земельну ділянку природно-заповідного фонду проведена за неуповноваженим органом, реєстрація права оренди здійснена на підставі такого, що не укладався, договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, що порушує права та інтереси її власника - держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації на законне володіння належною їй земельною ділянкою природно-заповідного фонду та забезпечення збереження екомережі та природних ресурсів на ній.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо правомірності вибуття із користування власника спірної земельної ділянки, правомірності державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки за відповідачем та наявності правових підстав для повернення її власнику.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначає Закон України "Про природно-заповідний фонд України".

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 9 цього Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду (частина 4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" .

Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ст. 44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Таким чином, землі природно-заповідного фонду набувають такого статусу внаслідок прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про оголошення / створення території / об`єкта природно-заповідного фонду.

Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани" перебуває на обліку територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання і є складовою частиною системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною та включений до ключового елементу Екологічної мережі України.

Як встановлено судом, у серпні 2000 року Дніпропетровською філією інституту землеустрою Української Академії Аграрних наук виготовлено Науково-технічну документацію по організації об`єктів природно-заповідного фонду (Проект створення загальнодержавного ландшафтного заказника "Дебальцівські лимани") на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Проектом створення загальнодержавного ландшафтного заказника "Дебальцівські лимани" визначено межі території ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани".

Водночас, зміна меж вказаного заказника відповідно до ст. 54 Закону "Про природно-заповідний фонд" у встановленому законом порядку не відбувалась, що підтверджується інформацією Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 15.11.2023 № 11/11-05/1884-23 та інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20.09.2023 №2-3694/0/261-23.

Таким чином, земельні ділянки, розташовані в межах ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани" є землями природно-заповідного призначення, а отже мають особливий статус.

За даними Публічної кадастрової карти та планово-картографічних матеріалів проекту створення ландшафтного заказника, їх співставленням, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0092 перебувала в межах території ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани".

Всупереч вимогам чинного законодавства щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду та в порушення встановленого режиму земель та території ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани" 02.02.2015 державним реєстратором Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Дубовиком А.О., на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням" внесено відомості про реєстрацію права державної власності на земельну ділянку, площею 157,0117 га, кадастровий номер :01:006:0092, яка розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області за Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області.

12.10.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцевим А.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію права оренди ТОВ "Агро-Мен" () на вказану земельну ділянку, на підставі договору оренди земельної ділянки № 55/24-12/20ДО від 24.12.2020.

Зі змісту наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-2762/15-20-СГ від 24.12.2020 та договору оренди земельної ділянки №55/24-12/20ДО від 24.12.2020 убачається, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, що свідчить про фактичну зміну її цільового призначення всупереч вимогам ст. 20 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

Тобто, на час формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, обов`язковою умовою було погодження зазначеного проекту Департаментом екології та природних ресурсів, як структурним підрозділом Дніпропетровської обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Проте, відповідно до інформації Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської облдержадміністрації №2-3694/0/261-23 від 20.09.2023 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, в межах заказника на розгляд та погодження до департаменту не надходив.

З огляду на те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення в межах заказника Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації не затверджувався, зміна цільового призначення земельної ділянки державної власності природно-заповідного призначення з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, відбулася незаконно.

Відповідно до Проекту створення та картографічних схем ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани", відкритих даних земельного кадастру України у порівнянні із схемою розташування земельної ділянки, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, що розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, знаходиться в межах території ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани", тобто є земельною ділянкою природно-заповідного призначення державної власності.

Як зазначено у п.42 постанови Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16, правовий режим відповідної земельної ділянки пов`язаний із фактом знаходження на ній об`єкта, який охороняється законом та має особливий статус, а не з рішенням органу, який розпорядився землею. Неприйняття вказаним вище органом рішення про приведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до її дійсного призначення, встановленого в силу вимоги законодавства, не впливає на її правовий режим.

Таким чином, незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки природно заповідного фонду з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га порушує встановлений режим земель, території та об`єктів ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани", призведе до пошкодження та знищення ґрунтів, рослинності, тваринного світу, гідрологічного та гідрохімічного режиму водойм, задля збереження яких зазначений заказник створено.

Як встановлено судом, відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію прав на спірну земельну ділянку, зокрема:

- права власності за Головним управління Держземагенства у Дніпропетровській області(на даний час Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області),

- права оренди за ТОВ "Агро-Мен".

Водночас, реєстрацію вказаних речових прав здійснено за не уповноваженим органом та всупереч вимогам чинного законодавства, на підставі договору оренди земельної ділянки № 54/24-12/20ДО від 24.12.2020, начебто укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ТОВ "Агро-Мен".

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №10-4-0.332-1739/2-23 від 22.03.2023 та 10-4-0.222-7194/2- 23 від 01.12.2023, жодних дозвільних документів на користь ТОВ "Агро-Мен", у тому числі дозвіл на передачу в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, яка розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області не приймалось, наказ про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду не видавався, акт приймання - передачі земельної ділянки не підписувався, договір оренди земельної ділянки не укладався та довіреність на його укладення не видавалась.

Зазначене свідчить про невідповідність документів, наданих для реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку, вимогам чинного законодавства та взагалі про їх відсутність, у зв`язку з чим, реєстрація прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га відбулась всупереч вимогам чинного законодавства та за відсутності документу зі статусом достатнім для здійснення державної реєстрації права користування, а тому підлягає скасуванню.

Отже, право або інтерес позивача, який є власником земельної ділянки, порушено внаслідок безпідставної реєстрації речового права на зазначену земельну ділянку за іншим не уповноваженим органом та права оренди на неї всупереч вимогам чинного законодавства.

Оцінюючи законність державної реєстрації речових прав та правомірність дій з державної реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

За змістом статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За частиною першою статті 11 указаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

За частиною другою статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Стаття 28 зазначеного Закону встановлює особливості державної реєстрації прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, згідно з якими рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав (ч. 1).

Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (ч. 2).

Оцінюючи обраний позивачем спосіб захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру речових прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.10.2022 у справі № 354/397/17.

Навіть у випадку якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову. Вказана позиція також викладена в постановах Великої Палати Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 22.08.2018 № 925/1265/16, від 04.08.2018 у справі № 915/127/18.

Оскільки документами, наявними в матеріалах справи, спростовано факт автентичності та достовірності укладання Головним управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га, яка розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючі, що ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області станом на момент проведення державної реєстрації права власності не було наділено відповідними повноваженнями щодо розпорядження землями природоохоронного призначення на яких розташований об`єкт природно-заповідного фонду-ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Дебальцевські лимани", скасуванню також підлягає і державна реєстрація права власності на зазначену земельну ділянку.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Згідно з частиною 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (частина перша статті 407 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, в наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 Цивільного України).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) (пункти 7.3, 7.7, 7.16, 7.26).

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Таким чином, у даному випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки.

Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установлених законом.

Під час розгляду справи установлено, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0092, площею 157,0117 га між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ТОВ "Агро-Мен" не укладався та уповноваженим представником Головного управління не підписувався, відповідно істотні умови зазначеного договору сторонами не погоджувались.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові.

Згідно із нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п. 2 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст.1213 Цивільного кодексу України).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області наказ про передачу вищевказаної земельної ділянки у користування ТОВ "Агро-Мен" не видавався, акт приймання передачі земельної ділянки не підписувався, довіреність на укладання договору оренди не надавалась, а договір оренди земельної ділянки не укладався, то до спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між власником земельної ділянки, інтереси якого представляє Дніпропетровська обласна державна адміністрація, до землекористувача ТОВ "Агро-Мен" повинні застосовуватися положення щодо усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду Дніпропетровській обласній державній адміністрації, розпорядником якої вона є відповідно до норм Земельного Кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права оренди відповідача щодо спірної земельної ділянки та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду державі відповідають належному способу захисту, є законними й обґрунтованими.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в даній справі.

Прокурор посилається, серед іншого, на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру", а також зазначає, що вже самого факту бездіяльності Дніпропетровської обласної державної адміністрації для втручання прокурора є достатньо.

Наявність у позивача повноважень у сфері земельних правовідносин та прав для їх захисту, які за обставинами справи ними не здійснюються, прокурор обґрунтовує посиланням на Конституцію, Земельний кодекс України та Цивільний кодекс України.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, яка не вжила заходів до повернення спірної земельної ділянки у судовому порядку.

На підтвердження прокурор надав належним чином засвідчені докази надсилання ним листа-повідомлення від 08.09.2023 № 04/65-2703вих-23 до обласної державної адміністрації, інформуючи про наявність порушення чинного природоохоронного законодавства та необхідність вжити ефективні заходи для захисту порушеного права.

Зі змісту відповіді позивача від 20.09.2023 №2-3694/0/261-23, а також даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що уповноваженим органом не вжито заходів щодо скасування незаконної державної реєстрації речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, що є підставою для звернення прокурора з цим позовом до суду в інтересах держави.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43).

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Керівника Синельниківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації права оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку задовольнити повністю.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 157,0117га, кадастровий номер :01:006:0092, що розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" (ідентифікаційний код 43060749) на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцева А.В. №60955906 від 18.10.2021 (номер запису про інше речове право 44483394).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" (ідентифікаційний код 43060749; вул. Кишинівська,12, м. Дніпро, 49010) повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду, площею 157,0117га, кадастровий номер :01:006:0092, що розташована на території Дебальцівської сільської ради Васильківського району (на теперішній час Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Синельниківського району) Дніпропетровської області, державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 00022467; проспект Поля Олександра, буд.1, м. Дніпро, 49004), видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" (ідентифікаційний код 43060749; вул. Кишинівська,12, м. Дніпро, 49010) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49001, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 38, ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у сумі 4294,40грн, видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.04.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва