СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Харків Справа № 905/1536/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.,

за участю представників сторін

позивача - Святашова Майя Сергіївна (поза межами приміщення суду) - Ордер АР №1169501 від 01.03.2024

відповідача не з`явився

третьої особи не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Норд (вх.№609Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.02.2024 про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу суду у справі №905/1536/17 (головуючий суддя Левшина Г.В., суддя Ніколаєва Л.В., суддя Лейба М.О., повний текст ухвали підписано 21.02.2024)

за позовом Публічного акціонерного товариства Норд, м.Краматорськ

до Донецької міської ради, м.Краматорськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у м.Краматорську, м.Краматорськ

про стягнення трьох процентів річних та інфляції в сумі 7.022.939,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.10.2017 по справі №905/1536/17 (у складі головуючого судді Левшиної Г.В., суддів Тарапати С.С. та Попова О.В.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Норд" до Донецької міської ради м.Краматорськ про стягнення трьох процентів річних в сумі 632.682,21 грн та інфляції в сумі 6.390.257,09 грн. задоволено повністю: стягнуто з Донецької міської ради на користь Публічного акціонерного товариства Норд інфляцію в сумі 6.390.257,09 грн, три проценти річних в сумі 632.682,21 грн, судовий збір в сумі 105.344,08 грн.

01.11.2017 на виконання вищезазначеного рішення суду видано відповідний наказ.

01.02.2024 на адресу суду першої інстанції від Акціонерного товариства Норд надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу суду від 01.11.2017 у справі №905/1536/17.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Норд про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу суду від 01.11.2017 у справі №905/1536/17.

Заявник з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.02.2024 у справі №905/1536/17, та прийняти нову, якою задовольнити заяву Акціонерного товариства Норд про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу суду від 01.11.2017 у справі №905/1536/17. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що згадана ухвала є незаконною та необгрунтованою.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Радіонова О.О., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Норд; встановлено строк до 25.03.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи до 25.03.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Призначено справу до розгляду на 27.03.2024. Витребувано матеріали справи №905/1536/17 з Господарського суду Донецької області.

На виконання вимог ухвали суду з Господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи №905/1536/17.

Відповідач та третя особа по справі не скористалися наданим статтею 263 ГПК України процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. Своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст.2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст.3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст.4).

Ухвала суду від 11.03.2024 у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.03.2024, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

До того ж, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції обмежений тридцятиденним строком з моменту відкриття апеляційного провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників відповідача та третьої особи в даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Ще у 2017 році Публічне акціонерне товариство Норд, м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Донецької міської ради, м.Краматорськ, про стягнення трьох процентів річних в сумі 632682,21 грн. та інфляції в сумі 6.390.257,09 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.10.2017 по справі №905/1536/17 позовні вимоги ПАТ "Норд" до Донецької міської ради про стягнення 3% річних в сумі 632.682,21 грн та інфляції в сумі 6.390.257,09 грн. задоволено повністю: стягнуто з Донецької міської ради на користь ПАТ Норд інфляцію в сумі 6.390.257,09 грн, три проценти річних в сумі 632.682,21 грн, судовий збір в сумі 105.344,08 грн. Зазначено про видачу наказу після набрання рішенням законної сили. Дата набрання законної сили 24.10.2017.

01.11.2017 Господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

01.02.2024 на адресу суду від Акціонерного товариства Норд надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу суду від 01.11.2017 у справі №905/1536/17, проте ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.02.2024 в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дослідив наявну в матеріалах справи копію судового наказу та встановив, що його видано зі строком пред`явлення три роки. Враховуючи, що інших належних та обґрунтованих підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник не вказав та не навів, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні заяви.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно зі ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У пункті 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016) зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже наказ суду від 01.11.2017 у даній справі №905/1536/17, з урахуванням прийнятого в новій редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, повинен був бути пред`явлений до виконання протягом трьох років, тобто в строк - до 25.10.2020, зважаючи, що рішення набрало законної сили 24.10.2017.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordinov. Italy), №36813/97).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, §63).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (рішення «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки. Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Тож, сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має вживати відповідних заходів щодо звернення у встановленому порядку до органів примусового виконання судового рішення на підставі виданого судом виконавчого документа у встановлений законом процесуальний строк.

За змістом статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Тобто, заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання повинна містити:

- роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними;

- докази того, що здійснити відповідні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

За відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали реалізувати право для пред`явлення виконавчого документа до виконання до закінчення строку, встановленого Законом для такого пред`явлення, причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання не є поважними.

Пропуск строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. При цьому, відновлення строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Отже господарський суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК України.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Зокрема, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникла протягом строку, який пропущено, та має підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді заявник зазначив, що з дати видачі наказу неодноразово намагався пред`явити виконавчий документ до виконання, про що суду надані відповідні документи, однак отримував відмову від різних служб та державних органів, а саме:

Лист ГУ Держказначейської служби України в Донецькій області від 04.05.2018 №12-17/1354 щодо повернення виконавчого документу без пояснення причин;

Лист Держказначейської служби України у м. Маріуполі від 25.06.2018 №08-46/1132 щодо направлення документів за належністю;

Лист Штабу Антитерористичного центру при СБУ від 26.06.2018 №33/7-П-1025-138 щодо опрацювання адвокатського запиту;

Лист Управління Держказначейської служби України у м.Краматорську Донецькоїобласті, ГУ Держказначейської служби України у Донецьукій області від 23.06.2018 №05-16/582 про надання відповіді на адвокатській запит щодо відстуності у Донецькій міської ради відкритих рахунків;

Лист Державної аудиторської служби України від 26.06.2018 №08-14/600 про розгляд адвокатського запиту;

Лист заступника секретаря Ради нацбезпеки і оборони України від 22.06.2018 №947/11-09/2-18;

Лист Держказначейської служби України від 26.06.2018 №9-088-10578 щодо надання інформації;

Лист управління Держказначейської служби України у м.Донецьк Донецької області від 07.10.2019 №02-29/222 про повернення виконавчого документа у звязку з відсутністю у відповідача відкритих рахунків;

Лист Донецької обласної віськово-цивільної адміністрації про розгляд запиту на публічну інформацію від 15.12.2021;

Лист Міністерства фінансів України про розгляд запиту від 09.11.2021.

Ще однією з поважних причин обмеження можливості поновлення виконавчого провадження заявник зазначає дію на всій території України воєнного стану з 24.02.2022 та реєстрацію позивача на території можливих бойових дій і знаходженням частини документації позивача, зокрема щодо даної судової справи, у м. Краматорськ.

Як свідчать матеріали справи, в останнє наказ Господарського суду Донецької області від 01.11.2017 у справі №905/1536/17 було повернуто листом Управління Державної казначейської служби України у м.Донецька Донецької області №02-29/222 від 07.10.2019 у зв`язку з відсутністю у боржника відкритих рахунків. Як зазначає заявник, в подальшому численні адвокатські запити та скарги з приводу невиконання рішення суду у справі №905/1536/17 не дали результатів.

Колегія суддів зазначає, що направлення позивачем наказу для виконання до Управління Державної казначейської служби України у м.Донецьк Донецької області, який при цьому відмовив йому прийняти наказ до виконання та його повернення тощо, - можуть бути підставою для непогодження, оскарження дій відповідної установи Держказначейства, проте, жодним чином не обмежує волю позивача, не створює перешкод останньому у направленні наказу на виконання.

Тобто, із наданих стягувачем листів, наданих в якості доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на виконання наказу, з дебільшого вбачається з`ясування стягувачем протягом майже 7 років відомостей щодо органу, до якого має бути пред`явлено наказ до виконання, проте як вірно зазначив суд першої інстанції це в жодному разі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання.

Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, стягувач посилається на лист Управління Державної казначейської служби України у м.Донецьк Донецької області №02-29/222 від 07.10.2019 про повернення виконавчого документу у зв`язку з відсутністю у боржника відкритих рахунків за змістом якого мова йде про повернення наказу від 13.01.2018 по іншій справі Господарського суду Донецької області, а саме - №905/23/18.

Посилання заявника на ту обставину, що частина документації зберігається в м.Краматорськ, тому у позивача були обмежені можливості в поновленні виконавчого провадження раніше, суд вважає неспроможними, з огляду на наступне.

В матеріалах справи №922/1536/17 містяться всі документи (в копіях), пов`язані з виконанням рішення у даній справі, на які посилається заявник та які були надані ним до заяви про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, що є предметом даного судового розгляду.

Разом з тим, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 по справі №990/115/22.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про пасивну поведінку стягувача, який протягом тривалого часу байдуже ставилося до своїх процесуальних прав і обов`язків, як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживав заходів щодо виконання рішення суду, а отже такі обставини вказують на те, що стягувач безпідставно відмовився від реалізації своїх прав у виконавчому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу господарського суду такою, що відповідає чинному законодавству, отже підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Донецької області від 19.02.2024 справі №905/1536/17 відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3028,00 грн. слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 136, 137, 269, 270, 275-284, 287, 329, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Норд залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.02.2024 у справі № 905/1536/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 01.04.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця