ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2024 р. Справа №914/1661/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач),Зварич О.В., Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» на рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МО ЛК ОМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» про стягнення 2 079 493,74 грн заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МО ЛК ОМ" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІОН+" про стягнення 2 079 493,74 грн заборгованості (з них: 1 949 181,67 грн основного боргу, 114 611,84 грн інфляційних втрат, 15 700,25 грн відсотків за користування грошовими коштами), яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "АВІОН+" зобов`язання за договором поставки від 16.02.2021 №61 (далі - Договір) у частині оплати поставленого товару.

Господарський суд Львівської області рішенням від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 позовні вимоги задовольнив частково та стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « МО ЛК ОМ» (адреса: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд.7, офіс 26, ідентифікаційний код 43105,67 грн. основного боргу, 15700,25 грн. відсотків за користування грошовими коштами, 114611,84 грн. інфляційних втрат, 31192,41 грн судового збору.

Суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується існування заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки в січні 2022 року та в лютому 2022 року. Також, суд здійснив перерахунок штрафних санкцій та встановив правомірність та правильність їх нарахування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МО ЛК ОМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» про стягнення заборгованості 2079493, 74 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- позивачем на підтвердження наявності заборгованості до позовної заяви долучено копії видаткових накладних, які підписані не уповноваженим представником відповідача та невідомими для відповідача особами. На долучених до матеріалів справи копій видаткових накладних відсутнє посилання на посаду особи, яка ніби то приймала товар та не вказано прізвище, ім`я та по-батькові осіб, які ніби то приймали товар від імені відповідача. Крім цього до матеріалів позовної заяви не додано жодного документа (довіреності, договору тощо), які б підтверджували повноваження осіб, які підписували видаткові накладні на отримання товарів, відсутній також запис про реквізити документів на підставі чого невідомі особи приймали товар (довіреність, наказ і т.д.);

- у зв`язку із вторгненням окупаційних військ російської федерації на територію України, відповідач повністю втратив контроль над офісними та складськими приміщеннями, що знаходяться у м. Херсон, відповідно втрачено доступ до документів первинного та бухгалтерського обліку та доступу до серверів Товариства, а тому підтвердити отримання товару від позивача на вказану у позовній заяві суму не видається можливим. Вказані обставини підтверджують настання форс-мажорних обставин щодо можливості підтвердження заборгованості відповідача та можливості оплачувати придбаний товар;

- місце реєстрації та місце отримання поштової кореспонденції відповідача до 25.10.2022 була юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд 355, офіс 357. З 25.10.2022, у зв`язку з переїздом Товариства адреса реєстрації та отримання поштової кореспонденції була змінена на: 79069, м.Львів, вул. Шевченка, буд. 313, корп. 8, офіс. 160. Однак відповідач станом на момент подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 11.10.2022 у справі № 914/1661/22 не отримував жодної ухвали та/або повідомлення про виклик у судове засідання, що спричинило порушення прав відповідача, зокрема щодо подання відзиву на позовну заяву. Також, відповідач як юридична особа не має офіційної електронної адреси для отримання листів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме у долученому витягу зазначено : «відсутній будь-який запис у графі «інформація для здійснення зв`язку»;

Також, від відповідача через електронний суд до Західного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення б/н від 27.12.2022 (вх. №01-04/7456/22 від 28.12.2022), в яких вказує на таке:

- ідентифікувати товар, що наведений у наданих Позивачем видаткових накладних щодо його віднесення до тієї чи іншої торгової марки/постачальника є неможливим, у таких відсутні зазначені відомості. Тобто, до строку оплати товару за такими накладними має застосовуватись положення основного договору, зокрема пп. 8.1.2., адже у пп. 8.1.1. сторонами не визначено загального строку оплати. Усупереч вимогам ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, Позивачем не було доведена ані можливість поширення положень додаткових угод до товару, вказаному у наданих видаткових накладних, а ні те, що такий був реалізований Відповідачем кінцевому споживачу з моменту чого пройшло 7 календарних днів;

- у матеріалах справи відсутній «зведений акт від 07.02.2022 року, звірки взаємних розрахунків, за період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року», який би вказував про виникнення у Відповідача заборгованості у сумі 1 823 295,43 грн за станом на 31.01.2022 року. Окрім того, сам по собі акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом та належним доказом здійснення господарських операцій. Викладені в акті звірки відомості повинні підтверджуватись первинними документами;

- Пункт 8.5 договору поставки № 61 від 16.02.2021 року не встановлює домовленостей сторін стосовно механізму погодження надісланого акту звірки взаєморозрахунків. Так, п. 8.5. договору поставки № 61 від 16.02.2021 року у редакції погодженій згідно протоколу узгодження розбіжностей до договору встановлено, що сторони договору один раз на місяць, до 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, проводять звірку взаєморозрахунків з обов`язковим підписанням акту звірки. Постачальник направляє покупцю підписаний акт звірки за адресою електронної пошти або поштою. Покупець зобов`язаний протягом одного тижня з моменту отримання акту звірки підписати його і направити постачальнику, або заявити письмові вмотивовані заперечення до акту. Таким чином, вказане положення договору встановлює альтернативну поведінку покупця: обов`язок або підписати акт звірки або надати вмотивовані заперечення до такого. При цьому, наслідки не підписання акту звірки цим пунктом договору не встановлено, на противагу запропонованим сторонами договору редакціям цього положення, що викладені в протоколі узгодження розбіжностей. Таким чином, вказане положення договору встановлює альтернативну поведінку покупця: обов`язок або підписати акт звірки або надати вмотивовані заперечення до такого. При цьому, наслідки не підписання акту звірки цим пунктом договору не встановлено, на противагу запропонованим сторонами договору редакціям цього положення, що викладені в протоколі узгодження розбіжностей;

- позивачем не надано доказів, що можуть підтверджувати належне надсилання Відповідачу Зведеного акту звірки (зведений акт від 07.02.2022 року, звірки взаємних розрахунків, за період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року).

16.03.2023 через систему «Електронний суд» до Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення б/н від 16.03.2023 (вх. № 01-04/1853/23 від 17.03.2023), в яких позивач вказує на те, що:

- відповідно до умов Договору, між Позивачем та Відповідачем були підписані Акти звірки взаємних розрахунків за періоди з 01.01.22 по 31.01.22 та з 01.01.22 по 25.04.22 року. Відповідно підписання даних Актів є документальним підтвердженням прийняття та оприбуткування товару на баланс Відповідача і визнання наявності заборгованості перед Позивачем. На момент подання Позову, вказані документи було узгоджено Сторонами в електронному вигляді відповідно до порядку та умов, передбачених укладеним Договором та долучено Позивачем до позовної заяви. Також, вже під час розгляду справи Сторонами, додатково було підписано та скріплено печатками вказані Акти звіряння взаємних розрахунків. Ці документи з`явились в розпорядженні у представника Позивача 05.09.2022 року. Одразу після цього було ініційовано подання Клопотання про долучення доказів до справи в суді першої інстанції. Однак судом першої інстанції було відмовлено у долученні цих доказів до матеріалів справи з чого виникла необхідність подання їх до суду другої інстанції разом з додатками до Відзиву на апеляційну скаргу, оскільки вказані документи підтверджують наявність заборгованості і спростовують доводи Відповідача зазначені в апеляційній скарзі. Позовна заява про стягнення заборгованості за договором поставки була підписана 08.07.2022 року. На той час у Позивача був наявний підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за періоди з 01.01.22 по 31.01.22 року, а за період лютого і надалі відсутній. Пізніше, як зазначалось вище, Акт звірки взаємних розрахунків за періоди з 01.01.22 по 25.04.22 року був підписаний між Позивачем та Відповідачем;

- підготовка первинної документації, що підтверджує заборгованість Відповідача перед Позивачем за період до 31.01.22 року становить дуже великий об`єм (для прикладу за період 01.02.2022 - 28.02.2022 кількість документів становить: 556 видаткових накладних на повернення та 1 015 видаткових накладних), що спричинило би велике навантаження на Суд і не мало сенсу так як своїм погодженням Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.22 по 31.01.22 спочатку у електронній версії, а потім в письмовій версії шляхом підписання та проставлення печатки підприємства Відповідач визнав наявність заборгованості перед Позивачем і відсутність помилок щодо здійснених господарських операцій між контрагентами. А тому Позивачем було прийнято рішення на час подання позовної заяви додати до неї Акт звірки взаємних розрахунків за періоди з 01.01.22 по 31.01.22 року, який підтверджує наявність боргу Відповідача та визнання ним цього боргу і подання всіх необхідних первинних документів за період лютого 2022 року через відсутність узгодженого та підписано Акту звірки взаємних розрахунків за цей період. Тобто, Позивач не мав бажання навантажувати Суд першої інстанції додатковими доказами наявності заборгованості Відповідача, однак усі первинні документи щодо господарських операцій Позивача з Відповідачем наявні в розпорядженні Позивача і за необхідності на якій зауважить Суд Позивач має можливість їх надати, проте необхідно зазначити, що це є великий об`єм документів, які також є в наявності у Відповідача оскільки отримувались ним при здійсненні операцій з постачання;

- Головне управління державної податкової служби у Львівській області на виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду надало витяг з додатків 1 до податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «АВІОН+» () щодо включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість з постачання товарів ТОВ «МО ЛК ОМ» () з періодом складання податкових накладних січень-лютий 2022 року. Відповідно до Інформації наданого Головним управлінням державної податкової служби у Львівській області за січень місяць Відповідач за здійснення господарської діяльності з Позивачем здійснив обсяг постачання на суму 534 176,7 грн. та сума податку на додану вартість становить 106 835,34 грн., а за лютий місяць Відповідач за здійснення господарської діяльності з Позивачем здійснив обсяг постачання на суму 491 918,35 грн. та суму податку на додану вартість становить 98 383,67 грн. Відповідач відобразив в податковій звітності всі здійсненні господарські операції з Позивачем та отримав податковий кредит, а тому це є підтвердженням реальності здійснення цих господарських операцій і твердження про відсутність документів, що підтверджують цю взаємодію між Позивачем та відповідачем.

19.03.2023 через систему «Електронний суд» до Західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 19.03.2023 (вх. № від 19.03.2023), в яких відповідач зазначає, що витребувано та отримано податкові декларації Відповідача щодо відображення операцій у звітності за податковими накладними № 100038, № 800130, № 727378 від 31.01.2022 року; № 200820, № 8000500, № 7002673, № 3000151, № 1000155 від 28.02.2022 року. Загальна сума операцій за такими накладними складає 1 215 828,62 грн. У відповідних податкових накладних наводиться опис товару у зв`язку із чим складаються такі: морозиво, молоко, сметана тощо. Однак, податкова накладна не є первинним документом, а навпаки інформація в такій має підтверджуватись належним чином підписаними первинними документами - у даному випадку видатковими накладними. Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні первинні документи (видаткові накладні) щодо поставки Відповідачу товару у січні 2022 року на загальну суму 1 805 650,17 грн., розмір основної вимоги становить 1 949 181,67 грн., в той час як у витребуваній податковій звітності Відповідача сума операцій становить 1 227 876,28 грн., що унеможливлює співвіднесення такої інформації із сумою заявленого до стягнення основного боргу - самостійно відомості із податкових декларацій не можуть обґрунтовувати підставність вимог Позивача у цій справі. При цьому, оскаржуване рішення не ґрунтується на відомостях, отриманих із податкової звітності Відповідача, а сама така не підтверджую коли саме, в якій кількості, на виконання якого правочину тощо було здійснено постачання товару Відповідачу.

16.01.2023 до Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання б/н від 13.01.2023 (вх. №01-04/241/23 від 16.01.2023) про витребування доказів, які підтверджують інформацію про включення або не включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, складених за результатами господарської операції з постачання товарів на ТОВ «МО ЛК ОМ» на користь ТОВ «АВІОН+», на умовах Договору поставки №61 від 16.02.2021. Неможливість подання цих доказів у суді першої інстанції позивач обґрунтовує тим, відповідач не приймав участь у розгляді судом першої інстанції справи, а тому необхідності у витребуванні доказів судом першої інстанції не було у зв`язку з відсутністю обізнаності позивача з позицією відповідача та його доводами.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 03 квітня 2023 року у справі №914/1661/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» задоволив частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 скасував та прийняв нове рішення, яким позов задоволив частково, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МО ЛК ОМ» 144 161, 50 грн основного боргу, в задоволенні решти позовних вимог відмовив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «МО ЛК ОМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» 41 329, 96 грн. судового збору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 22 червня 2023 року у справі №914/1661/22 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МО ЛК ОМ" задовольнив частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 03 квітня 2023 року у справі №914/1661/22 скасував та передав справу №914/1661/22 на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасних висновків як про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за спірний період січня 2022 року так і про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суд зазначив, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника, так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару. Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірної накладної, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за такою накладною, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною.

Верховний Суд звернув увагу також на те, що суд апеляційної інстанції належним чином не з`ясував питання отримання відповідачем у спірний період (січень - лютий 2022 року) товару від позивача, підстави здійснення такої поставки саме за замовленням відповідача (відповідно до погодженої сторонами Специфікації) та проведення відповідачем часткової оплати за товар, тобто належної оцінки доводам всіх учасників справи суд не надав.

Також, суд апеляційної інстанції відмовив у прийнятті додаткових доказів, наданих позивачем, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, залишивши при цьому поза увагою, що ТОВ "МО ЛК ОМ", як у відповідному клопотанні до суду першої інстанції, так і у відзиві на апеляційну скаргу обґрунтовував неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції у строки, визначені частиною другою статті 80 ГПК України.

Таким чином висновок суду апеляційної інстанції про неприйняття наданих позивачем доказів лише у зв`язку з відсутністю окремого клопотання позивача, на підставі зазначеної норми є передчасним.

Зокрема, з наявного у справі клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи та з відзиву на апеляційну скаргу вбачається його обґрунтування тим, що при поданні позовної заяви та на момент її розгляду на стадії підготовчого провадження у сторін у справі були відсутніми такі докази.

З наведеного колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення не було повною мірою дотримано принципів рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо неможливості поширення умов Додаткових угод до Договору в частині строків оплати отриманого товару також не містять належного мотивування, яким чином вказані обставини у розумінні положень статті 617 ЦК України є підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплатити товар.

Верховний Суд вважає неприйнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу стосовно законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення та ухвалення його з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з огляду на вказані вище висновки Верховного Суду, наведені у цій постанові.

За наведених обставин колегія суддів визнала висновок суду апеляційної інстанції передчасним і таким, що зроблений без дослідження всіх зібраних у справі доказів на підтвердження наявності, чи навпаки, відсутності підстав для задоволення позову про стягнення грошових коштів у зв`язку із неналежним виконання зобов`язань за договором поставки, на чому наголошував заявник касаційної скарги, тому постанову належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 24 липня 2023 року для розгляду справи №914/1661/22 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Гриців В.М., суддя Зварич О.В., суддя Орищин Г.В.

Західний апеляційний господарський суд у новому складі колегії суддів: Гриців В.М., Зварич О.В., Орищин Г.В. ухвалою від 31 липня 2023 року призначив на 14 вересня 2023 року розгляд справи №914/1661/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» на рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22.

Ухвалою від 14 вересня 2023 року суд відклав розгляд справи на 02 листопада 2023 року, надалі суд призначив розгляд справи на 07 грудня 2023 року.

В усіх випадках учасники справи були повідомлені належним чином про дату і час розгляду справи, однак не визнавав обов`язковою участь сторін у судовому засіданні.

Сторони не подали суду своїх позицій з урахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 22 червня 2023 року у цій справі №914/1661/22.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.(ч.1)Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2).Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3).Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.5).

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 належить залишити без змін з огляду на наступне.

За обставинами справи, ТОВ "АВІОН+" (Покупець) та ТОВ "МО ЛК ОМ" (постачальник) 16.02.2021 уклали Договір за умовами якого Постачальник зобов`язувався, на підставі Замовлення Покупця та у відповідності до погодженої сторонами Специфікації поставити і передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язувався прийняти поставлений Постачальником Товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що уповноважені представники сторін - наймані працівники сторін, представники за довіреністю, іншим договором, які уповноважені сторонами і яким сторонам делеговані права розписуватись на актах, відповідних накладних, товарно-супровідних, транспортно-супровідних, відвантажувальних, приймальних, розвантажувальних та інших обов`язкових та визначених чинним законодавством України документах на товар або інших документах, безпосередньо пов`язаних з виконанням цього Договору.

Відповідно до пункту 2.2 Договору право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця в момент приймання товару Покупцем від Постачальника. Підтвердженням факту приймання товару є підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) накладної, товарно - супровідної та транспортно-супровідної документації на товар.

Згідно з пунктом 3.1 Договору Постачальник здійснює поставку товару у відповідності до узгодженої Сторонами та затвердженої печатками Сторін Специфікації (Додаток №1 до Договору). Специфікація надається Покупцю Постачальником також в електронному виді у форматі ЕХСЕL з обов`язковим дотриманням вимог, зазначених в Додатку № 1.1 до цього Договору "Вимоги до оформлення та надсилання Специфікації, товарної накладної в електронному форматі".

Товар за Договором поставляється Постачальником на умовах поставки згідно з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів Інкотермс (у редакції 2010 року) з урахуванням умов Договору (пункт 5.1).

У разі відповідності поставки товару умовам цього Договору Покупець підписує видаткову накладну та товарно-транспортну накладну на поставлений Товар. Дата поставки товару повинна відповідати даті випису видаткової накладної на товар.

У пункті 5.16 Договору сторонами погоджено умови та підстави повернення Покупцем товару Постачальнику.

Загальна ціна Договору складається з сум поставленого постачальником та прийнятого покупцем товару на умовах цього Договору (за винятком повернутого), зазначених у видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до пункту 8.5 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) сторони Договору один раз на місяць, до 10-го числа місяця наступного за звітнім місяцем проводять звірку взаєморозрахунків з обов`язковим підписанням акту звірки за адресою електронної пошти або поштою. Покупець зобов`язаний протягом одного тижня з моменту отримання акту звірки підписати його і направити Постачальнику, або заявити письмові вмотивовані заперечення.

Відповідно до Додатку №8 до Договору "Контактна інформація Сторін" Покупцем визначено контактною особою, зокрема: бухгалтер по звірянням - Калініченко Лілія, електронна адреса - kb/, контактний телефон - 050-32-46-671.

У пункті 8.1.1 Договору сторонами не погоджено строки оплати Товару. Зокрема, відповідно до наявного у матеріалах справи примірника Договору сторонами у пункті 8.1 визначено таке:

"Покупець оплачує поставлений товар по закінченню __________ календарних днів з дати поставки товару Постачальником (пункт 8.1.1). По мірі реалізації товару кінцевому споживачу, не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати реалізації поставленого товару (пункт 8.1.2). Строк оплати за поставлений товар може бути збільшений згідно умов цього Договору [на час виправлення недоліків в товаросупровідних документах тощо] (пункт 8.1.3)".

Крім того, сторони 16.02.2022 уклали Додаткові угоди до Договору, зокрема:

Додаткова угода №4, у якій сторони погодили, що для товару ТМ "ШОСТКА", ТМ "ДАНОН", ТМ "ЛАКТАЛІС", ТМ "БАШТАНКА" строк оплати - по закінченню 28 (двадцяти восьми) календарних днів з дати поставки товару;

Додаткова угода №5, у якій сторони погодили, що для товару ТМ "КОМО", ТМ "КАНЕВ"", ТМ "КЛУБ СИРА" строк оплати - по закінченню 28 (двадцяти восьми) календарних днів з дати поставки товару;

Додаткова угода №6, у якій сторони погодили, що для товару ЗАТ "Житомирський м`ясокомбінат" - Покупець оплачує поставлений Постачальником товар по мірі реалізації товару кінцевому споживачу, не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати реалізації поставленого товару".

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» переглядає рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22, яким суд задовольнив позовні вимоги частково.

Згідно з статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковий для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За текстом статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначено, сторони 16 лютого 2021 року уклали договір поставки товару, за з умовами якого Постачальник зобов`язувався, на умовах передбачених Договором, поставити та передати у власність Покупцеві Товар на підставі Замовлення останнього та у відповідності до Специфікації, а Покупець зобов`язувався прийняти поставлений Постачальником Товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі.

За доводами позивача, у період з 01.02.2022 о 28.02.2022 (дата останньої поставки) ним було поставлено, а відповідачем (Покупцем) прийнято товар на загальну суму 711 924,27 грн (вказані обставини підтверджуються видатковими накладними та електронним реєстром видаткових накладних). Протягом зазначеного періоду Покупцем здійснювалось часткове повернення товару на загальну суму 585 408,03 грн (вказані обставини підтверджуються накладними на повернення товару та електронним реєстром накладних на повернення товару).

З урахуванням перехідного сальдо станом на 31.01.2022 в сумі 1 823 295,43 грн, встановленого на користь ТОВ "МО ЛК ОМ" у Акті звірки взаєморозрахунків від 07.02.2022 (за період з 01.01.2020 по 31.01.2022) загальна сума заборгованості відповідача за поставлений товар по Договору, станом на 04.06.2022 складає 1 949 181,67 грн (1 823 295,43 грн - сума заборгованості станом на 31.01.2022 + 711 924, 27 грн - сума поставки у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 - за вирахуванням 585 408,03 грн - суми вартості повернутого товару в період з 01.02.2022 по 28.02.2022).

Сума перехідного сальдо встановлено станом на 31.01.2022 року на користь ТОВ "МО ЛК ОМ" визначено згідно зведеного Акту, від 07.02.2022 року, звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 року по 31.01.2022.

На виконання умов п. 8.5 Договору та додатку № 8 "Контактна інформація Сторін" до Договору07.02.2022 на електронну адресу, визначену Покупцем в додатку №8 до Договору, ним було направлено Акт звірки (загальний за січень 2022 року). Згідно з умовами пункту 8.5 Договору відповідач має обов`язок підписати його та направити Постачальнику або надати письмові вмотивовані зауваження.

За доводами позивача, відповідач не повернув позивачу примірник направленого Акту звірки та не надав мотивованих зауважень щодо визначеного сальдо, встановленого на користь ТОВ "МО ЛК ОМ", а отже відповідач погодився з визначеною у акті сумою заборгованості. З урахуванням того, що останнім днем поставки Товару є 28.02.2022 позивач вважає, що в силу положень пункту 8.1.1 Договору строк оплати у відповідача за отриманий товар настав з 28.03.2022.

З огляду на те, що відповідачем вартість отриманого товару на користь позивача у строки визначені Договором не сплачено, ТОВ "АВІОН+" також в силу положень частини другої статті 625 ЦК України має обов`язок сплатити на користь ТОВ "МО ЛК ОМ" інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на суму заборгованості за період з 29.03.2022 по 04.07.2022.

Сторони підписали Акт звіряння взаємних розрахунків за періоди з 01.01.2022 по 31.01.2022 та з 01.01.2022 по 25.04.2022 за Договором, згідно з яким заборгованість відповідача на користь ТОВ "МО ЛК ОМ" становить 1 343 399,29 грн.

За видатковими накладними№70/3 від 07.04.2022, №71/3 від 07.04.2022, №81.1/3 від 08.04.2022, №81/3 від 08.04.2022 та №99.1/3 від 11.04.2022, які підписані та скріплені печатками обох сторін, відповідач отримав в означені у видаткових накладних строки товар на загальну суму 1 324 474,85 грн. У накладних підставою названо договір №1030 від 18.06.2021. Оригінали видаткових накладних суд першої інстанції оглянув у судовому засіданні 20 квітня 2023 року, що відображено у протоколі судового засідання.

У матеріалах справи наявні податкові декларації у відповідача, отримані від Головного управління ДПС у Львівській області, а саме: податкова накладна від 31.01.2022 №100038 на загальну суму 407 728, 38 грн; податкова накладна від 31.01.2022 №800130 на загальну суму 1 461,25 грн; податкова накладна від 31.01.2022 №727378 на загальну суму 213 907,20 грн; податкова накладна від 28.02.2022 №200820 на загальну суму 10 610,94 грн; податкова накладна від 28.02.2022 №8000500 на загальну суму 2 429, 77грн; податкова накладна від 28.02.2022 №7002673 на загальну суму 201 732,06 грн; податкова накладна від 28.02.2022 №3000151 на загальну суму 3 299,29 грн; податкова накладна від 28.02.2022 №1000155 на загальну суму 374 659,73 грн.

Верховний Суд у своїй постанові вказав:

« 7.34. Так, у разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

7.47. Зокрема, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у пункті 9.2. постанови від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19 конкретизувала висновок колегії суддів Касаційного господарського у складі Верховного Суду, викладений у пункті 44 постанови від 28.08.2020 зі справи №922/2081/19 таким чином: податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.».

Ураховуючи наведене та те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт невиконання ним зобов`язання з оплати товару, поставленого за видатковими накладними №70/3 від 07.04.2022, №71/3 від 07.04.2022, №81.1/3 від 08.04.2022, №81/3 від 08.04.2022 та №99.1/3 від 11.04.2022, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 1 126 685,75 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8.1.1 Договору оплата товару здійснюється по закінченню 28 (двадцяти восьми) календарних днів з дати поставки Товару Постачальником.

Зважаючи на дату останньої поставки товару 28.02.2022, строк оплати за товар сплинув 28 березня 2022 року.

Станом на дату винесення рішення оплату за поставлені Товари Покупцем так і не здійснено. Суму заборгованості за поставлений Товар не сплачено, внаслідок чого за ТОВ "АВІОН+" утворилась заборгованість в сумі 1949181,67грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними та Актом перевірки розрахунків складеним 07 лютого 2022 року, який є погодженим Сторонами відповідно до умов Договору.

За період з 29 березня 2022 року по 04 липня 2022 року на суму боргу за Договором позивач нарахував: відсотки за користування грошовими коштами розмірі 15 700,25грн; інфляційні збитки в розмірі 114 611,84 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором становить 2079493,74 грн, з яких: сума основного боргу - 1949181,67 грн; відсотки за користування грошовими коштами розмірі 15700,25 грн; інфляційні збитки в розмірі 114611,84 грн.

Зважаючи, що відповідач не спростував поширення умов Додаткових угод до Договору в частині строків оплати отриманого товару, суд першої інстанції дійшов законного висновку, що вимоги позивача про стягнення пені, відсотки за користування грошовими коштами розмірі 15700,25 грн, інфляційні збитки в розмірі 114611,84 грн слід задовольнити.

Твердження відповідача про те, що він товар не отримував і видаткові накладні не підписував суд не приймає до уваги, оскільки таке не підтверджено жодними доказами. Доказів, які би підтвердили факт втрати печатки, відбиток, якої містився на оригіналах оглянутих в судовому засіданні, відповідачем також не подано. Як і не подано клопотання про проведення експертизи, для з`ясування обставин, що мають значення для справи. Таким чином, спростовано доводи відповідача про неотримання ним товару за названими видатковими накладними.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з фактичних дії постачальника і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару, відповідач не скористався своїм правом надати пояснення щодо суперечливої поведінки, а саме: заперечення боргу та одночасну реєстрацію податкових накладних; відсутності заперечення чи мотивування повернення товару позивачу за спірними видатковими накладними.

Ураховуючи наведені обставини справи суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» відсутні.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2022 року у справі №914/1661/22 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» - без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІОН+».

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 29 березня 2024 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя Г.В. Орищин