ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024м. ХарківСправа № 922/184/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Татаурова Т.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" (вул. Шолом-Алейхема, 5, м. Дніпро, 49000, ідентифікаційний код 36441934)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшнгруп" (вул. Чернишевська, 38-Б, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код 34758124)
про стягнення 666 242,12 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшнгруп" (відповідач) про стягнення основного боргу за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 496 969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 140 967,33 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 9993,63 грн та провести судові засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, проведення яких доручити Дніпровському апеляційному суду (49000, м. Дніпро, вул. Харківська, 13).

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/184/24. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 19 лютого 2024 року о 09:30. Клопотання позивача про проведення судових засідань у справі №922/184/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено. Судове засідання у справі № 922/184/24, призначене на 19 лютого 2024 р. о 09:30, вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Забезпечення проведення відеоконференції доручено Дніпровському апеляційному суду (49000, м. Дніпро, вул. Харківська, 13). Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях по справі №922/184/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №3779 від 09.02.2024).

В судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 18.03.2024, про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 01.04.2024 на 10:30 год.

25.03.2024 за вх. № 7926 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вих. б/н від 19.03.2024), в яких він просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 396 969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 140 967,33 грн, та закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 100 000,00 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку зі сплатою відповідачем платіжними дорученнями №64 від 04.03.2024, №96 від 19.03.2024.

Представник позивача в судове засідання 01.04.2024 не з`явився, подав через підсистему "Електронний суд" заяву про розгляд справи без участі (вх.№8607), в якому просив розглянути справу без участі представника позивача та підтримав позовні вимоги у зменшеному розмірі з урахуванням наданого позивачем додаткового пояснення від 19.03.2024.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача, ураховуючи, що відповідно до вимог ст. 120, 121 ГПК України суд не визнавав явку позивача обов`язковою та не викликав його у судове засідання, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання, оскільки нез`явлення представника позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судові засідання жодного разу не з`явився, про дату, час і місце цього засідання повідомлений ухвалою суду від 18.03.2024 в порядку ст. 120-121 ГПК України, яку надіслано за адресою місцезнаходження відповідача: вул. Чернишевська, 38-Б, м. Харків, 61002, яка вказана у позовній заяві позивачем та яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 956) не була вручена та 25.03.2024 повернута відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Крім того, суд звертає увагу, що копію ухвали суду від 22.01.2024 про відкриття провадження у справі було надіслано за вказаною вище адресою місцезнаходження відповідача, проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 588) не була вручена та 07.02.2024 повернута відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "Закінчення встановленого терміну зберігання", що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Аналогічну правову позицію викладено зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), а також Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Отже, з моменту проставлення у поштовому повідомленні відмітки, починається обрахунок строку, обумовленого ч. 8 ст. 165 ГПК України, для подачі відповідачем відзиву.

В ухвалі суду від 22.01.2024 про відкриття провадження у справі судом встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Частиною 1статті 116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У поштовому повідомленні про повернення ухвали суду від 22.01.2024 про відкриття провадження у справі проставлено відмітку про повернення ухвали суду 07.02.2024.

Отож, обрахунок строку для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву починається з 08.02.2024, а завершується 22.02.2024.

Ураховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Також, суд намагався повідомити відповідача про дату, час і місце цього засідання телефонограмою 16.02.2024, 01.03.2024, 14.03.2024, 29.03.2024 проте за номером, який вказано позивачем у позовній заяві, телефонограма не була прийнята (абонент не відповідає на дзвінок).

Також, про розгляд цієї справи відповідача було повідомлено ухвалами від 19.02.2024 та від 04.03.2024 в порядку ст. 120-121 ГПК України, які надіслано за вказаною вище адресою місцезнаходження відповідача, проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 875, 618) не були вручені 26.02.2024 та 11.03.2024, та повернуті відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що також підтверджується наявними в матеріалах справи довідками поштового відділення.

Суд також зазначає, що вказані ухвали суду у справі було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно пунктів 2, 4, 6, 7 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першою статті 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зазначити, що згідно рішення ЄСПЛ у справі "Смірнов проти України" від 08.11.2005, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ураховуючи вищенаведене та те, що відповідач не з`явився у судове засідання, поважних причин для відкладення розгляду справи ним не наведено, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті у судовому засіданні за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 02 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНСТРАКШНГРУП" (Покупець) був укладений договір поставки №АВ 217 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору Постачальник зобов`язується у термін, встановлений даним Договором, передати у власність Покупця металопропродукцію/металопрокат і електроди (далі за текстом Товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.1.2. договору ціна за одиницю Товару, загальна кількість, асортимент, сортамент Товару визначається у рахунках на оплату (далі - рахунки) Постачальника або Специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного Договору, при цьому кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару зазначається у видаткових накладних

Відповідно до п. 2.3. договору строк поставки товару - протягом (5) робочих днів з моменту надання Постачальником (Шляхом надсилання на електронну пошту Покупця) рахунку на оплату, якщо інше не зазначено у Специфікаціях.

Згідно з п. 3.5. договору поставлений товар Покупець зобов`язаний оплатити протягом (5) банківських днів із дати поставки, якщо інше не обумовлене у Специфікаціях.

Згідно з п. 12.1. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018, а в частині виконання грошових зобов`язань - до повного розрахунку між сторонами.

Відповідно до п. 12.2. договору у випадку, якщо не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, то цей договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.

Матеріали справи не містять заяв сторін про припинення договору, отже договір є чинним.

За твердженням позивача, на виконання договору позивач передав відповідачу у власність товар на загальну суму 496 969,20 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 5057184 від 10.02.2022 на суму 496 969,20 грн та Довірчим Листом №1801/1 від 18.01.2022, проте в порушення умов п. 3.5. договору відповідач отриманий товар у строк до - 17.02.2022 включно не оплатив, що стало підставою для подання 16.01.2024 до суду цього позову про стягнення 496969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 140967,33 грн.

У свою чергу, у поданих додаткових поясненнях по справі (вих. б/н від 19.03.2024, вх.№7926 від 25.03.2024) позивач просив задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 396 969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 140 967,33 грн, всього: 566 242,12 грн, та закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 100 000,00 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку зі сплатою відповідачем отриманого товару, що підтверджується платіжними дорученнями №64 від 04.03.2024, №96 від 13.03.2024.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача основний борг за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 396 969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційні втрати у розмірі 140 967,33 грн, всього: 566 242,12 грн.

Відповідач в установлений судом строк відзив на позов до суду не надав, позовні вимоги не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Також, ст. 694 ЦК України визначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на викладене та на те, що відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 496 969,20 грн обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи.

В той же час, відповідачем було сплачено 100 000,00 грн після звернення позивача до суду з цим позовом, про що свідчать платіжні доручення №64 від 04.03.2024, №96 від 13.03.2024.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

При цьому суд роз`яснює позивачу, що ч. 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ураховуючи викладене, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу за договором у розмірі 100 000,00 грн суд вважає за необхідне закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Отже, на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість за договором у розмірі 396 969,20 грн (496 969,20 грн - 100 000,00 грн), а тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 396 969,20 грн обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 140 967,33 грн за період з 18.02.2022 по 11.01.2024, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період з 18.02.2022 по 11.01.2024, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 28 305,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 140 967,33 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково у розмірі 566 242,12 грн, з яких: основний борг за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 396 969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн, інфляційні втрати у розмірі 140 967,33 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 100 000,00 грн провадження у справі необхідно закрити за відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до пункту 2 частини 1 якої судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду із даною позовною заявою в паперовій формі сплатив судовий збір за подання позову до суду у розмірі 9993,63 грн згідно платіжної інструкції № від 15.01.2024.

В даному випадку відповідач сплатив частину суми боргу у розмірі 100 000,00 грн після пред`явлення позивачем до суду цього позову та в цій частині провадження у справі закрито за відсутністю предмету спору.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Отже, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду розподіляються наступним чином: 8 493,63 покладається на відповідача, а решта сума сплаченого судового збору в сумі 1 500,00 грн може бути повернута позивачу за клопотанням згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 253, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 627-629, 655, 692, 694, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 4, 73, 74, 77, 86, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 566 242,12 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшнгруп" (вул. Чернишевська, 38-Б, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код 34758124) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" (вул. Шолом-Алейхема, 5, м. Дніпро, 49000, ідентифікаційний код 36441934) основний борг за договором поставки №АВ217 від 02.04.2018 у розмірі 396 969,20 грн, 3% річних у розмірі 28 305,59 грн, інфляційні втрати у розмірі 140 967,33 грн та судовий збір у розмірі 8 493,63 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В іншій частині позову закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "05" квітня 2024 р.

Суддя І.О. Чистякова