ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. Справа№ 910/8882/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022

у справі №910/8882/22 (суддя С.О.Турчин)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ"

до Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА"

про стягнення 27 794,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на користь позивача - ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» 27 794, 50 грн., як відшкодування шкоди.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» (ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування», позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», відповідач) 27 794, 50 грн., як відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 19175 від 08.10.2020 внаслідок настання страхової події - падіння цегли, що відкололась від будинку № 17 по вул. Межигірський, на застрахований ТЗ, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, житловий будинок № 17 по вул. Межигірській перебуває на обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 27794,50 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з наступного:

- висновок, що пошкодження транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 відбулось внаслідок падіння цегли з будинку № 17 по вул. Межигірській зроблений лише з заяви ОСОБА_1, наряд поліції, який прибув на виклик, не встановлював факт падіння цегли з будинку на автомобіль;

- матеріали справи не містять жодних інших належних та допустимих доказів, які б дали можливість встановити дійсну причину пошкодження транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул Межигірській,17;

- довідка за матеріалами перевірки не містить даних про те, чи встановлювались свідки та очевидці вказаної події, чи здійснювався обхід прилеглої території щодо виявлення розташованих камер зовнішнього відеоспостереження за прибудинковою територією тощо; вказана довідка підтверджує лише факт звернення страхувальника до правоохоронних органів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу;

- спричинені транспортному засобу Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 пошкодження могли виникнути й внаслідок потрапляння на вказаний ТЗ предметів з балконів мешканців, відповідальності за пошкодження автомобіля має бути підтверджено належними доказами;

- надана позивачем довідка від 24.03.2021 та додані фотокопії підтверджують лише факт пошкодження транспортного засобу, однак не можуть підтвердити настання цих пошкоджень в результаті падіння цегли з будинку № 17 по вул. Межигірській;

- позивачем належними засобами доказування не доведено вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача - відповідача у даній справі;

- належними доказами не доведено наявності усього складу цивільного правопорушення, як необхідної передумови для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» з рішенням Господарського суду м. Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 не погоджується та вважає, що суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, що мало наслідком неправильне вирішення справи та ухвалення необгрунтованого та незаконного рішення.

Згідно доводів апеляційної скарги відповідача:

- факт пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок падіння цеглини зафіксовано працівниками поліції, що підтверджується довідкою за матеріалами перевірки ЖЄО № 10593 листом Подільського управління поліції від 07.04.2021 з додатком, підтверджено фотоматеріалами з місця події;

- відповідачем не було надано жодного доказу, який би спростував зазначену обставину; відповідач лише намагався перекласти відповідальність за свою бездіяльність на інших осіб;

- неналежно оцінивши надані докази, суд першої інстанції ухвалив рішення, керуючись припущенням, що пошкодження застрахованого ТЗ могли виникнути й внаслідок потрапляння на вказаний ТЗ предметів з балконів мешканців (про що прямо зазначено у рішенні); такі дії суду першої інстанції прямо суперечать постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 по справі № 904/10956/16, в якій вказано, що висновок суду не може грунтуватися на припущеннях;

- ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції помилково вважав, що обов`язок доказування вини відповідача лежить на позивачу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/8882/22; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час апеляційного провадження від відповідача у справі отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив в задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 відмовити; рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 залишити в силі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 19175 від 08.10.2020 позивач здійснив виплату власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 27794,50 грн., в результаті настання страхового випадку, який відбувся 24.03.2021, а саме падіння цегли з будинку за адресою вул. Межигірська, 17, було пошкоджено застрахований у ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування», транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 .

З Довідки за матеріалами перевірки по ЖЄО № 10593 від 24.03.2021 вбачається, що 24.03.2021 викликано наряд патрульної поліції за адресою вул. Межигірська, 17. На час прибуття наряду патрульної поліції, ОСОБА_1 звернулась із заявою про те, що 24.03.2021 о 17.30 по вул. Межигірська 17 у м. Києві, внаслідок падіння цегли з будинку, виявила пошкоджений автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме лівої частини кузова даху та ліве заднє крило.

Згідно із рахунками ремонтної організації № ВДиС-0052547 від 19.08.2021 та №ВДиС-0080050 від 14.12.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 становила 26 752,00 грн. + 1042,50 грн.

Позивачем затверджено страховий акт №10701 від 02.09.2021, відповідно до якого вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 26 752,00 грн.; за страховим актом №12111 від 24.12.2021 вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 1042,50 грн..

Виплату страхового відшкодування в розмірі 27794,50 грн. здійснено на рахунок ремонтної організації, що підтверджується платіжними дорученнями № 4599 від 10.09.2021 та № 6605 від 28.12.2021.

З листа Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.07.2022 вбачається, що житловий будинок № 17 на вул. Межигірській відповідно до розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.01.2015 № 50 «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та приватизованого житлового фонду для подальшого його обслуговування» перебуває на обслуговуванні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».

27.07.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити відшкодування шкоди на рахунок позивача в розмірі 27794,50 грн.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом від 02.08.2022 вих.№ 10663-1356 повідомив про відсутність підстав для відшкодування шкоди.

03.08.2022 позивач повторно звернувся до відповідача з листом щодо відшкодування шкоди, однак відповідач залишив вказаний лист без відповіді.

Відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтував тим, що надана позивачем довідка від 24.03.2021 та додані фотокопії підтверджують лише факт пошкодження транспортного засобу, однак не можуть підтвердити настання цих пошкоджень в результаті падіння цегли з будинку № 17 по вул. Межигірській; позивачем належними засобами доказування не доведено вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача - відповідача у даній справі; належними доказами не доведено наявності усього складу цивільного правопорушення, як необхідної передумови для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення виплат з настанням страхової події, яка відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 19175 від 08.10.2020 кваліфікується як страховий випадок за ризиком «Вплив предметів», на підставі страхового акту №10701 від 02.09.2021 та страхового акту №12111 від 24.12.2021, в порядку статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування».

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження №12-134гс18).

Отже, правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку із виплатою на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої сторони у деліктному зобов`язанні.

Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок страхового випадку, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Приписами частини 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Водночас, закон не містить вимог щодо здійснення експлуатації та утримання майна безпосередньо балансоутримувачем, а встановлює лише обов`язок останнього забезпечити таке утримання.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII.

З посиланням на положення вказаного закону, з урахуванням інформації, викладеної у листі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.07.2022, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач є зобов`язаною особою за відшкодування шкоди завданої майну особі внаслідок бездіяльності чи неналежного виконання своїх обов`язків з забезпечення ремонту та утримання будинку, оскільки надає послуги з утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_1 .

За приписами пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

Так, відповідачем у цій справі, а відтак й особою, відповідальною за заподіяння шкоди, позивачем визначено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».

Натомість, посилання позивача на положення статуту відповідача, якими передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій об`єктів благоустрою та отримання прибутку (п. 2.1 статуту), не доводять факту завдання шкоди саме відповідачем, вини відповідача у настанні страхового випадку 24.03.2021 із застрахованим у позивача автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В частині оцінки наданих до справи доказів, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що довідкою за матеріалами перевірки по ЖЄО № 10593 від 24.03.2021 та доданими фотокопіями підтверджено лише факт пошкодження транспортного засобу, однак не підтверджено настання цих пошкоджень в результаті падіння цегли з будинку АДРЕСА_1 .

За змістом вказаної довідки ДОП Подільського управління поліції ГУ НП в місті Києві вбачається, що 24.03.2021 викликано наряд патрульної поліції за адресою вул. Межигірська, 17; на час прибуття наряду патрульної поліції, ОСОБА_1 звернулась із заявою про те, що 24.03.2021 о 17.30 по вул. Межигірська 17 у м. Києві, внаслідок падіння цегли з будинку, виявила пошкоджений автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме лівої частини кузова даху та ліве заднє крило.

Виходячи з положень статті 1166 ЦК України обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків, і у даній справі позивачем не доведено факту заподіяння шкоди відповідачем, а відтак оскаржуване у справі судове рішення жодним чином не суперечить правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16.

При цьому, підлягають відхиленню і посилання позивача на те, що судове рішення у справі грунтується на припущеннях (при зазначенні у тексті рішення що пошкодження застрахованого транспортного засобу могли виникнути й внаслідок потрапляння на нього предметів з балконів мешканців), оскільки в даному випадку суд першої інстанції виходив із встановлених обставин відсутності у справі доказів, підтверджуючих падіння цеглини на автомобіль саме з фасаду будинку по вул. Межигірській 17 внаслідок неналежного утримання будинку тощо.

Враховуючи викладене вище, а також обставини справи, встановлені з дотриманням принципів господарського судочинства та критеріїв оцінки доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність позивачем наявності вини відповідача у спричиненні збитків, а також наявності інших складових цивільного правопорушення - протиправної поведінки (дій) відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою (діями) з боку відповідача та заподіяною шкодою.

Надані скаржником докази були досліджені та належним чином оцінені судом першої інстанції, а незгода позивача з такою оцінкою не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення; доводи та міркування скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі не впливають на прийняття рішення у даному спорі, внаслідок чого у задоволенні апеляційної скарги позивача належить відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/8882/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8882/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування».

4. Матеріали справи № 910/8882/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська