ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Дніпро Справа № 904/2143/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Фещенко Ю.В.) від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23

за позовом Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" (м. Дніпро)

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у загальному розмірі 22 490 968 грн. 54 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 р. Дніпровська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" (далі - відповідач) кошти у розмірі 22 490 968 грн. 54 коп., набуті без достатньої правової підстави внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у період з 03.04.2017 по 31.12.2022, площею 1,8205 га, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро проспект Карла Маркса (нині - проспект Дмитра Яворницького), 12, кадастровий номер :03:286:0049, комунальної форми власності, яка належить на праві власності Дніпровській міській раді.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23:

- позовні вимоги Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у загальному розмірі 22 490 968 грн. 54 коп. - задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" (проспект Дмитра Яворницького, будинок 12, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 33639753) на користь Дніпровської міської ради (проспект Дмитра Яворницького, будинок 75, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 26510514) 22 376 137 грн. 09 коп. - безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 03.04.2017 по 31.12.2022 та 335 642 грн. 06 коп. - частину витрат по сплаті судового збору;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаін", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23 в частині задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:

- позовна заява про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою (на подання якої адвокатське об`єднання було уповноважене позивачем) та позовна заява про стягнення безпідставно збережених коштів (яка була подана в інтересах міської ради) є різними за своєю сутністю, правовим змістом та нормативним обґрунтуванням. У зв`язку з чим апелянт вважає, що представник позивача не був уповноважений останнім на підписання позовної заяви про стягнення безпідставно збережених коштів, а судом першої інстанції безпідставно не залишено позовну заяву без розгляду, чим допущено порушення норм процесуального права;

- в період часу з 2016 по 2020 роки ТОВ "Фаін" тричі зверталось до Дніпровської міської ради з клопотаннями, направленими на отримання земельної ділянки в користування, проте позивач жодного разу не прийняв рішення (про надання дозволу чи відмови) та проігнорував намір відповідача оформити право користування земельною ділянкою. Отже, апелянт стверджує, що був позбавлений права на оформлення земельної ділянки в користування саме через недобросовісну поведінку позивача. У зв`язку з чим апелянт вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки ТОВ "Фаін" не може бути позбавлене свого майна (грошових коштів), через недобросовісну поведінку Дніпровської міської ради;

- позивачем обрано неналежний спосіб захисту про стягнення безпідставно набутого майна, оскільки, на думку апелянта, за своєю суттю спірні відносини між учасниками справи відносяться до категорії договірних. Таке твердження апелянт обґрунтовує тим, що земельна ділянка не поверталась її власнику на умовах, визначених договором, оскільки акт приймання-передачі про повернення орендодавцеві об`єкту оренди не складався, а в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не вносився запис про припинення права оренди ТОВ "Фаін" на земельну ділянку, тобто договір оренди землі, укладений між Дніпровською міською радою та ТОВ "Фаін" не припинив свою дію;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:286:0049, зокрема, яка вказана в наявних в матеріалах справи копіях витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не могла братися судом до уваги, оскільки розрахунок такої нормативної грошової оцінки є завідомо неправильним та помилковим, так як зроблений з урахуванням цільового призначення земельної ділянки, який суперечить її категорії;

- розрахунок неотриманої орендної плати за період з 03.04.2017 по 31.12.2020 здійснено за відсутності документів, які підтверджують розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- розрахунок неотриманої орендної плати за 2021 та 2022 роки був помилковим, неточним та таким, що не міг бути використаний судом, оскільки на підтвердження нормативної грошової оцінки за 2021 рік позивачем долучено до позовної заяви копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.08.2021 року, а на підтвердження нормативної грошової оцінки за 2022 рік - копію витягу від 14.12.2022 року. Отже, апелянт стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за періоди: з 01.01.2021 по 01.08.2021 та з 01.01.2022 по 13.12.2022;

- суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що відповідачем у період з листопада 2014 по 31 грудня 2017 сплачено Дніпровській міській раді грошові кошти у розмірі 2 731 714 грн 36 коп. (зокрема в 2017 році було задекларовано та сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 1 023 704 грн. 79 коп.), а також те, що відповідачем у 2023 році сплачено Дніпровській міській раді грошові кошти у розмірі 405 767 грн 49 коп.;

- суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що матеріали справи не містять рішення Дніпровської міської ради, з якого б вбачалося, що за період 03.04.2017 по 31.12.2017 до застосування підлягав відсоток орендної плати у розмірі 3 %.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.12.2023 р.

Представником Дніпровської міської ради подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Фаін" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач, зокрема, зазначає наступне:

- на доводи апелянта про залишення позовної заяви без розгляду позивач вказує на те, що відповідно до змісту п. 2.1. договору про надання правової допомоги від 07.02.2023 адвокатське об`єднання як представник клієнта має повноваження представляти інтереси клієнта в судах по справам, предметом яких є стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою. Отже, позивач вважає, що предмет спору відповідає повноваженням представника, наділеними Дніпровською міською радою, натомість наведені апелянтом тлумачення норм щодо обсягу повноважень представника є надмірним формалізмом;

- доводи апелянта про недобросовісну поведінку позивача щодо укладення договору оренди землі є надуманими та не підтверджені належними доказами, оскільки звернення ТОВ "Фаін" до Дніпровської міської ради в період часу з 2016 по 2020 роки не стосувалися питання продовження договору оренди, при цьому відповідач не звертався зі скаргами або позовом до суду з приводу бездіяльності позивача;

- ТОВ "Фаін" не сплачувало в належному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, чим фактично збільшило свої доходи, а Дніпровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). Відтак ТОВ "Фаін" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею в період з 03.04.2017 по 31.12.2022, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Отже, позивач вважає, що ним обраний належний спосіб захисту свого порушеного права, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні;

- щодо обґрунтувань апеляційної скарги про неможливість визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивач вважає їх безпідставними і необґрунтованими, оскільки станом на день укладення договору оренди земельної ділянки і протягом його дії відповідач погоджувався із визначеним цільовим призначенням земельної ділянки за кодом 1.11.6 (інша комерційна діяльність). Крім того, як вбачається з наданих відповідачем податкових декларацій, він продовжував частково сплачувати нормативну грошову оцінку за даним цільовим призначенням за процентною ставкою 4,5%;

- щодо розрахунку неотриманої орендної плати позивач зазначає, що вартість одного квадратного метру за вказані в позові періоди зазначено у доданому до позовної заяви листі ГУ Держгеокадастру Дніпропетровської області. Крім того повідомлено, що зазначена вартість була б використана при формуванні Витягу з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку. У даному листі заначено, що з жовтня 2019 року Витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку формуються і видаються автоматично за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Станом на 13.03.2023 витяги про нормативну грошову оцінку на спірну земельну ділянку в управлінні відсутні. Позивачем при проведенні розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки використані та надані до суду належні докази: технічна документація, довідка та витяг з Державного земельного кадастру, висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки;

- також, позивач наполягає на правильності обраного ним коду цільового призначення земельної ділянки 03.10. "для обслуговування інших будівель ринкової інфраструктури" зі ставкою 3%, оскільки за період дії договору оренди відповідачем не отримано Дозволу на будівництво, проектування не здійснено, що було встановлено судом першої інстанції.

Представником ТОВ "Фаін" подано до Центрального апеляційного господарського суду письмові пояснення, в яких відповідач зазначає:

- недобросовісність поведінки позивача в даному випадку вбачається з того, що Дніпровська міська рада своєю поведінкою сама не сприяла відповідачеві в оформленні прав на земельну ділянку та створенню правової підстави для отримання орендної плати, що свідчить про відсутність заінтересованості в отриманні орендної плати, натомість наразі, всупереч своїй попередній поведінці, вимагає повернення неотриманих грошових коштів. У зв`язку з чим вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі;

- в обґрунтування доводу апеляційної скарги щодо обрання позивачем неналежного способу захисту надає суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.09.2023, з якого вбачається, що припинення права оренди земельною ділянкою у ТОВ "Фаін" було зареєстроване лише 22.09.2023 року.

У судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 14.09.2011 № 88/15 вирішено передати земельну ділянку, площею 1,8205 га (кадастровий номер :03:286:0049), в оренду строком на три роки Товариству з обмеженою відповідальністю "Фаін" по фактичному розміщенню будівель та споруд за адресою: просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність).

На підставі зазначеного рішення міської ради 30.09.2011 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаін" (далі ТОВ "Фаін", орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049, по фактичному розміщенню будівель та споруд, які розміщенні за адресою: просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12, загальною площею 1,8205 га; код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність); категорія земель - землі історико-культурного призначення; строком на три роки. Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області з відповідним внесенням запису до Державного реєстру земель 11.10.2011 № 00245.

Як убачається з Акту приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 від 30.09.2011, станом на час складання Акту, на земельній ділянці було розташовано одноповерхові, двоповерхові, триповерхові, чотириповерхові капітальні будівлі: трансформаторна підстанція, підпірні стінки, споруда басейну, бетонна естакада; залишки капітальних будівель, фундамент колишніх будівель, залізобетонні та металеві сходи, підземне приміщення, металеві споруди; земельна ділянка була огороджена цегляною огорожею із металевими воротами; на земельній ділянці існували виходи інженерних мереж; на земельній ділянці був розташований газорозподільний пункт; на земельній ділянці існували зелені насадження.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої за адресою: просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12, кадастровий номер :03:286:0049, від 28.09.2011 № 8406, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ, за площу вказаної земельної ділянки, що складає 1,8205 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 58 257 092 грн. 30 коп.

Згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 27.06.2012 № 76/25 вирішено внести зміни до рішення міської ради від 14.09.2011 № 88/15 "Про передачу ТОВ "Фаін" земельної ділянки по просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12, в оренду по фактичному розміщенню будівель та споруд" до договору оренди земельної ділянки від 30.09.2011 (державна реєстрація від 11.10.2011 № 00245), змінивши функціональне використання земельної ділянки з "фактичне розміщення будівель та споруд" на "проектування та будівництво багатофункціонального комплексу з готелем". Встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою, площею 1,8205 га (кадастровий номер :03:286:0049), у мінімальному розмірі орендної плати, визначеному Податковим кодексом України.

На підставі зазначеного рішення міської ради 05.10.2012 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаін" було укладено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 від 30.09.2011, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування зазначену земельну ділянку для проектування та будівництва багатофункціонального комплексу з готелем, яка знаходиться за адресою: просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12. Додатковий договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області з відповідним внесенням запису до Державного реєстру земель 22.10.2012 № 00720.

Як убачається з Акту приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 від 05.10.2012, станом на час складання Акту, на земельній ділянці було розташовано одноповерхові, двоповерхові, триповерхові, чотириповерхові капітальні будівлі: трансформаторна підстанція, підпірні стінки, споруда басейну, бетонна естакада; залишки капітальних будівель, фундамент колишніх будівель, залізобетонні та металеві сходи, підземне приміщення, металеві споруди; земельна ділянка була огороджена цегляною огорожею із металевими воротами; на земельній ділянці існували виходи інженерних мереж; на земельній ділянці був розташований газорозподільний пункт; на земельній ділянці існували зелені насадження. Цільове використання (УКЦВЗ): 1.11.6 (інша комерційна діяльність); цільове використання: для проектування та будівництва багатофункціонального комплексу з готелем.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12, кадастровий номер :03:286:0049, від 13.09.2012 № 20497, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ, за площу вказаної земельної ділянки, що складає 1,8205 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 11 651 418 грн. 46 коп.

Відповідно до даних інформаційної (автоматизованої) підсистеми "Фіскальний кадастр" Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська (МЗІС) (далі - Система), розпорядником якої є департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, станом на дату звернення з відповідним позовом, за результатами пошуку земельної ділянки за кадастровим номером :03:286:0049 в Системі наявна інформація, що між ТОВ "Фаін" та Дніпровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 на строк з 22.10.2012 по 11.10.2014. Крім того, зазначено, що в Системі не виявлено діючих реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами.

Зазначена інформація підтверджується відповіддю Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 28.02.2023 № 5/11-19.

18.11.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна-банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаін" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 379742, відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає у власність нерухоме майно, яким є об`єкти нерухомого майна розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ (нині м. Дніпро), просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12. Зазначене підтверджується відповіддю КП "Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 19.01.2022 № 722.

На підставі пункту 6.1. вказаного договору право власності на нерухоме майно переходить до покупця з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.04.2023 № 328884798 право приватної власності на комплекс (об`єкти нерухомого майна), реєстраційний номер майна 1705846, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ (нині м. Дніпро), просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12 зареєстроване 05.04.2006 і станом на дату звернення з позовною заявою перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін".

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.04.2023 № ЗВ-023 земельна ділянка площею 1,8205 га розташована за адресою: м. Дніпро, просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12 (кадастровий номер :03:286:0049) сформована як об`єкт цивільних прав 11.10.2011. Категорія земель - землі історико-культурного призначення. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компанії, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код ЦВПЗ 03.10.). Форма власності - комунальна.

Відтак, зазначена земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України.

Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки комунальної форми власності за адресою: просп. Дмитра Яворницького, 12 (кадастровий номер :03:286:0049), за результатами якого складено акт від 11.04.2023 року № 12/04/23-Т (далі - акт обстеження).

Актом обстеження встановлено, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ТОВ "Фаін" є власником комплексу будівель та споруд з 05.04.2006 за адресою: просп. Дмитра Яворницького, 12. Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці розташовані занедбані будівлі та споруди, територія навколо огороджена парканом. Земельна ділянка знаходиться в занедбаному стані, зокрема, проросла чагарником, наявне будівельне та побутове сміття. Доступ до земельної ділянки обмежений. Між Дніпровською міською радою та ТОВ "Фаін" відсутні діючі цивільно-правові угоди на вищезазначену земельну ділянку. Згідно з інформацією Публічної кадастрової карти України земельна ділянка сформована 11.10.2011 року та має кадастровий номер :03:286:0049.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 12810/6/04-36-04-02-14 від 28.02.2023 станом на 24.02.2023 ТОВ "Фаін", згідно з наданими податковими деклараціями з плати за землю декларує орендну плату за землю за земельну ділянку площею 1,8205 грн. (кадастровий номер :03:286:0049). Сума самостійно задекларованого товариством податкового зобов`язання по орендній платі за землю на 2019 рік складає 0 грн., на 2020 рік складає 911 837,08 грн. (сума щомісячних нарахувань - 82 894,28 грн., за березень - пільга), на 2021 рік складає 994 731,36 грн. (сума щомісячних нарахувань - 82 894,28 грн.), на 2022 рік складає 1 094 204,49 грн. (сума щомісячних нарахувань - 91 183,68 грн., нарахування за грудень - 91 183,68 грн.), на 2023 рік складає 1 258 335,16 грн. (сума щомісячних нарахувань - 104 861,26 грн., нарахування за грудень 104 861,30 грн.). Згідно з наданими товариством податковими деклараціями по платі за землю орендна плата за землю задекларована за ставкою в розмірі 4,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:286:0049 на 2019-2023 роки товариством до ГУ ДПС не надавались.

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Фаін" з 12.10.2014 по теперішній час користується земельною ділянкою площею 1,8205 га з кадастровим номером :03:286:0049, на якій з 05.04.2006 знаходяться належні йому на праві власності об`єкти нерухомості, а в період з 01.01.2017 по 31.12.2022 року, не оформивши нового договору оренди та не сплачуючи орендних платежів, продовжило землекористування, внаслідок чого ТОВ "Фаін" безпідставно зберегло кошти несплаченої орендної плати Дніпровській міській раді.

Внаслідок чого Дніпровська міська рада з метою захисту свого порушеного права звернулася до суду з позовом до ТОВ "Фаін" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 1,8205 га з кадастровим номером :03:286:0049 з 03.04.2017 по 31.12.2022 у сумі 22 490 968 грн. 54 коп. Відповідач з позовними вимогами не погоджувався і просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказане і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог місцевий господарський суд дійшов висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за заявлений позивачем період є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування, у зв`язку з чим суд визнав правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 22 376 137 грн. 09 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 03.04.2017 по 31.12.2022.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів - орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщено нерухоме майно.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

При цьому, згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом оподаткування є земельні ділянки. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 14.1.147 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до пункту 10.1 цього Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі статтею 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.

Згідно зі статтею 63 Бюджетного кодексу України, місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Таким чином, в порушення вимог статті 206 Земельного кодексу України, безоплатне землекористування призводить до втрат місцевого бюджету міської ради.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (стаття 1213 Цивільного кодексу України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд першої інстанції слушно виходив з того, що згідно з чинним законодавством України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.

Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження у себе відповідних сум орендної плати.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаін", як фактичний користувач земельної ділянки за адресою: просп. Карла Маркса (нині просп. Дмитра Яворницького), 12 , загальною площею 1,8205 га, з кадастровим номером :03:286:0049, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею, зобов`язане повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив такий правовий висновок: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені заперечення відповідача в частині обрання позивачем неналежного способу захисту.

Водночас судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо неприпинення договору оренди землі, укладеного між Дніпровською міською радою та ТОВ "Фаін", обґрунтовані тим, що земельна ділянка не була повернута позивачу та припинення права оренди не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, статтею 125 Земельного кодексу України унормовано, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно зі статтею 126 цього Кодексу право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Дійсно, у відповідності до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, судова колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" та ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Отже, не зважаючи на відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про припинення речових прав на майно - права оренди спірної земельної ділянки, у заявлений позивачем період, за який стягується орендна плата за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, визначальним для з`ясування обставин існування договірних відносин між сторонами у спірний період є наявність або відсутність діючого договору оренди землі.

Судом першої інстанції ж було обґрунтовано встановлено, що строк оренди спірної земельної ділянки припинився 12.10.2014 та в подальшому договір оренди не був продовжений, що не заперечується самим відповідачем.

При цьому, судова колегія звертає увагу на суперечливу позицію відповідача, який заявляє про відсутність юридичного факту припинення права оренди через те, що земельна ділянка не була повернута позивачу та припинення права оренди не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, водночас заявляючи про недобросовісну поведінку позивача, яку відповідач вбачає у відсутності сприяння з боку позивача у продовженні договору оренди земельної ділянки.

Також, місцевим господарським судом було встановлено, що земельній ділянці 11.10.2011 присвоєно кадастровий номер :03:286:0049, тобто вона вважається сформованою (є об`єктом цивільних прав), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованим за номером НВ-023 від 17.04.2023. Зазначеним витягом підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:286:0049, розташована за адресою: м. Дніпро, просп. Карла Маркса (нині Дмитра Яворницького), 12 , площею 1,8205 га з 11.10.2011 до 12.10.2014 перебувала в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" на підставі договору оренди землі від 30.09.2011, державна реєстрація № 00245 від 11.10.2011. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 328884798 від 12.04.2023 підтверджується наявність права приватної власності ТОВ "Фаін" на комплекс (об`єкти нерухомого майна), реєстраційний номер майна 1705846, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ (нині м. Дніпро), просп. Карла Маркса (нині Дмитра Яворницького), 12 зареєстроване 05.04.2006. Відповідно до інформації, отриманої від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 28.02.2023 № 5/11-19, станом на зазначену дату за результатами пошуку земельної ділянки за кадастровим номером :03:286:0049 в Інформаційній (автоматизованій) підсистемі "Фіскальний кадастр" Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська (МЗІС) не виявлено діючих реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та ТОВ "Фаін".

При цьому, відповідно до положень статті 206 Земельного кодексу України та статті 14 Податкового кодексу України, ТОВ "Фаін" не є власником земельної ділянки, не має права постійного користування, а тому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаін", як власник нерухомого майна, яке розташовано на спірній земельній ділянці, не уклавши відповідного договору оренди з її власником, тобто з Дніпровською міською радою, та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

З огляду на що, у відповідності до приписів статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаін", не сплачуючи в належному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, фактично збільшило свої доходи, а Дніпровська міська рада втратила належне їй майно (грошові кошти у вигляді орендної плати). Отже, ТОВ "Фаін" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею в період з 03.04.2017 по 31.12.2022, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 284.1 статті 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.

У пункті 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на якій індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).

Отже, нормативно грошова оцінка земель є основною для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (статті 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5-7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з положеннями частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері земельних відносин.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 489).

В основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель (пункт 1 розділу II Порядку № 489).

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн=(В*Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 ПК (пункт 3 розділу II Порядку №489). Крім того, зазначений Порядок передбачає можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (пункти 7, 9, 10 Порядку № 489).

Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, проводиться вперше відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 (зі змінами). За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (пункт 1 розділу III Порядку № 489). Порядком затверджена форма заяви (додаток 8) на витяг та сама форма витягу (додаток 9), у якій, зокрема, вказано: "Витяг сформовано" із зазначенням дати його формування.

Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні данні про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06.09.2012 № 5203-VI "Про адміністративні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 "Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг", що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.

Так, згідно з підпунктами 8, 14, 15 пункту 24 Порядку № 1051 до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Отже, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земель.

Пунктом 162 Порядку № 1051 визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюють під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" мають однакову юридичну силу.

Згідно з додатком 41 передбачена форма довідки з Державного земельного кадастру, яка ідентифікує земельну ділянку за її кадастровим номером, місцем знаходження, площею, а також поряд з іншими даними містить відомості про економічну та нормативно грошову оцінку земель.

Відповідно до пункту 179 Порядку № 1051 довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надають органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Отже, така довідка, поряд з витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, може бути належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.

Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель", також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

Відтак, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.

Згідно з пунктом 286.2. статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Отже, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку

З огляду на те, що земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 Господарського процесуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.

Розрахунок сум орендної плати, яка не сплачена відповідачем за спірний період, здійснений на підставі:

- акту Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради № 13/04/23-Т від 11.04.2023, складеного за результатами обстеження земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 з додатками;

- листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.03.2023 № 29-4-0.10-1557/2-23 щодо нормативно-грошової оцінки 1 кв. м земельної ділянки;

- рішень Дніпровської міської ради № 5/6 від 27.12.2010 "Про місцеві податки і збори" (зі змінами), та № 13/27 від 06.12.2017 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами);

- витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку за 2021 та 2022 роки;

- листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.02.2023 за № 12810/6/04-36-04-02-14;

- розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки, затверджений протоколом Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок №1 від 25.04.2023;

- висновку експерта № 17/03/1-23 від 17.04.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи.

Отже, для розрахунку розміру орендної плати за спірний період застосований відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановлений відповідно до вимог пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України, рішеннями сесії Дніпропетровської міської ради VI скликання, а саме:

- рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.12.2010 № 5/6 "Про місцеві податки і збори на території міста" (зі змінами) встановлено, що річний розмір орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки становив 3% для періоду 01.01.2017 - 31.12.2017;

- рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 № 13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами) встановлено, що річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками певного цільового призначення у відсотках до нормативної грошової оцінки становив 3% для періоду з 01.01.2018 по 31.12.2022.

Слід також відзначити, що 12.12.2019 до відомостей Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 були внесені зміни, в тому числі, щодо цільового призначення, а саме: 1.11.6 змінено на 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). З огляду на що, станом на 12.12.2019 та у 2020 нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки складала 150 460 554 грн. 62 коп. Зазначені обставини підтверджуються листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.09.2021 № 18-4-0.38-1093/107-21.

З метою отримання інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 Дніпровська міська рада звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з відповідним запитом.

Так, 14.03.2023 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надало відповідь № 19-4-0.10-1557/2-23, зі змісту якої вбачається, що станом на 13.03.2023 витяги про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку з кадастровим номером :03:286:0049 у управління відсутні. В той же час, ГУ Держгеокадастр повідомив, що за наявною в нього інформацією, якщо б формувались витяги про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку з кадастровим номером :03:286:0049, то вартість 1 кв.м була б у 2017 році - 6611,83 грн.; у 2018 році - 6611,83 грн.; на 17.07.2018 року - 9917,75 грн.; у 2019 році - 9917,75 грн.; на 12.12.2019 року - 8264,79 грн.; у 2020 році - 8264,79 грн.; у 2021 році - 7587,55 грн.; у 2022 році - 8346,31 грн.

Під час проведення розрахунку також були взяті за основу витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:286:0049 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - витяг № 521/0/197-21, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - витяг № НВ-022.

З метою повноти та правильності розрахунку, до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області позивачем було направлено запит стосовно земельної ділянки комунальної власності, яка знаходиться у фактичному користуванні ТОВ "Фаін".

Так, 28.02.2023 отримано відповідь № 12810/6/04-36-04-02-14 на зазначений запит, відповідно до якої, станом на 24.02.2023 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно щодо прав власності та/або користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:286:0049 за ТОВ "Фаін" не зареєстровано. Крім того, повідомлено, що відповідно до переліків договорів оренди землі, наданих Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради у відповідності до пункту 288.1 статті 288 Кодексу на 2019-2023 роки, договір оренди по вищезазначеній земельній ділянці, який укладено між ТОВ "Фаін" та Дніпровською міською радою, не зазначено. Також повідомлено, що товариство, згідно з наданими податковими деклараціями з плати за землю декларує орендну плату за землю за земельну ділянку площею 1,8205 га (кадастровий номер :03:286:0049). Сума самостійно задекларованого товариством податкового зобов`язання по орендній платі за землю на 2019 рік складає 0 грн., на 2020 рік складає 911 837,08 грн. (сума щомісячних нарахувань - 82 894,28 грн., за березень - пільга), на 2021 рік складає 994 731,36 грн. (сума щомісячних нарахувань - 82 894,28 грн.), на 2022 рік складає 1 094 204,49 грн. (сума щомісячних нарахувань - 91 183,71 грн., нарахування за грудень - 91 183,68 грн.).

Як вбачається з наданих ТОВ "Фаін" податкових декларацій по платі за землю орендна плата за землю задекларована за ставкою в розмірі 4,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З огляду наявні порушення прав Дніпровської міської ради, як власника земельної ділянки, якою без належних правових підстав користується ТОВ ""Фаін", з метою отримання актуальних відомостей про стан земельної ділянки Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради проведено огляд земельної ділянки за адресою (фактичним місцезнаходженням): просп. Дмитра Яворницького, 12, (кадастровий номер :03:286:0049). За результатом перевірки складено Акт обстеження земельної ділянки від 11.04.2023 № 13/04/23-Т. В результаті огляду встановлено наступні відомості: власником комплексу будівель та споруд з 05.04.2006 за адресою: просп. Дмитра Яворницького, 12, є ТОВ "Фаін", що відповідає даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, інспекцією встановлено площу земельної ділянки, яка складає 1,8205 га. При візуальному обстежені земельної ділянки виявлено, що на ній розташовані занедбані будівлі та споруди, територія навколо огороджена парканом. Встановлено, що доступ до земельної ділянки обмежений. Документи, що посвідчують право на користування земельною ділянкою державному інспектору надані не були, виходячи з наявної офіційної інформації встановлено, що між Дніпровською міською радою та ТОВ "Фаін" відсутні діючи цивільно-правові угоди на зазначену земельну ділянку. Також встановлено, що земельна ділянка сформована та має кадастровий номер :03:286:0049.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", інспекцією встановлено, що ТОВ "Фаін" не є власником земельної ділянки кадастровий номер кадастровий номер :03:286:0049, не має постійного права користування нею, однак, фактично, як власник нерухомого майна, розташованого на ній, користується нею без достатньої правової підстави, що свідчить про нанесення власнику земельної ділянки збитків.

Як зазначає позивач, отримана з офіційних джерел інформація та Акт перевірки Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель № 13/04/23-Т від 11.04.2023 стали підставою для звернення до Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді (далі - Комісія) при використанні товариством з обмеженою відповідальністю "Фаін" земельної ділянки з кадастровим номером:03:286:0049.

За результатом звернення, Комісія повторно розглянула наявні матеріали щодо суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника цієї земельної внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, а саме ТОВ "Фаін" за земельну ділянку по просп. Дмитра Яворницького, 12 (кадастровий номер :03:286:0049).

Позивачем зазначено, що запрошення на засідання Комісії було направлено ТОВ "Фаін" листом від 19.04.2023 №1/5-2 шляхом поштового відправлення через Укрпошту, а також на офіційну електронну адресу землекористувача. Так, Комісія відправила запрошення на всі наявні в ЄДР офіційні адреси ТОВ "Фаін", тобто використала всі можливі засоби належного сповіщення останнього. Проте, 25.04.2023 на засідання Комісії представник ТОВ "Фаін" не з`явився, що з урахуванням належного сповіщення не є перешкодою для проведення засідання за відсутності представника землекористувача ТОВ "Фаін". Враховуючи наявні матеріали, вирішила затвердити розрахунок суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника цієї ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, що підтверджується Протоколом №1 від 25.04.2023.

Як вбачається з долученого до позовної заяви розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач - ТОВ "Фаін" за рахунок Дніпровської міської ради внаслідок користування земельною ділянкою, площею 18,205 га, розташованої за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 12, кадастровий номер земельної ділянки :03:286:0049, без достатньої правової підстави за період з 03.04.2017 по 31.12.2022, загальна сума коштів складає: 2 700 868,25 + 1 948 978,18 + 2 493 110,41 + 5 119 780,30 + 247 332,33 + 3 225 826,73 + 3 149 210,74 + 3 605 861,60 = 22 490 968,54 грн. (де 2 700 868,25 за період з 03.04.2017 - 31.12.2017; 1 948 978,18 за період з 01.01.2018 - 16.07.2018; 2 493 110,41 за період з 17.07.2018 - 31.12.2018 року; 5 119 780,30 за період з 01.01.2019 - 11.12.2019; 247 332,33 за період з 12.12.2019 - 31.12.20199; 3 225 826,73 за період з 01.01.2020 - 31.12.2020; 3 149 210,74 за період з 01.01.2021 - 31.12.2021; 3 605 861,60 за період з 01.01.2022 - 31.12.2022.

Отже, виходячи з розрахунку Комісії, він здійснений виходячи з цільового призначення спірної земельної ділянки, її розміру, ставок орендної плати за відповідні періоди, а також з розміру річної орендної плати задекларованої та сплаченої ТОВ "Фаін" за відповідні періоди.

Позивачем також зазначено, що з урахуванням відсутності можливості отримати витяги про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку кадастровий номер :03:286:0049 за спірний період з 03.04.2017 по 31.12.2020, при чому з незалежних від волевиявлення позивача причин, розрахунок за цей період було зроблено на підставі даних, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області (довідка від 14.03.2023 № 29-4-0.10-1557/2-23, а саме на підставі вартості 1 кв.м. зазначеної земельної ділянки, за кожен окремий спірний період. А за періоди: з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі витягу № 521/0/197-21; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - витяг № НВ-022.

Так, у позовній заяві позивачем наведено розрахунок 22 376 137 грн. 09 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 03.04.2017 по 31.12.2022 (а.с. 8).

Правильність та обґрунтованість зазначеного розрахунку підтверджується також висновком експерта від 17.04.2023 № 17/03/1-23 за результатами проведення судової економічної експертизи, підготовленим для подання до суду. Зазначений висновок зроблений судовим експертом Семеновою Н.Ю., свідоцтво № 2050 від 20.10.2020, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України.

Перевіривши вказаний розрахунок, враховуючи, що в процесі розгляду справи судом, відповідачем були долучені до матеріалів справи платіжні доручення за період з 19.11.2020 по 26.01.2023 (а.с.114-141 у томі 3), судом першої інстанції було встановлено, що під час визначення розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 03.04.2017 по 31.12.2022, позивачем не була врахована здійснена відповідачем 19.11.2020 оплата в сумі 114 831 грн. 45 коп. за платіжним дорученням № 38 від 19.11.2020 з призначенням платежу "... орендна плата за землю". Отже, суд дійшов висновку, що розрахунок, здійснений позивачем, є таким, що суперечить наявним у матеріалах справи доказам в частині включення до суму боргу 114 831 грн. 45 коп.

При цьому, платіжні доручення від 28.02.2023, від 30.03.2023 та від 27.04.2023 судом першої інстанції до уваги не прийняті, оскільки за ними відповідачем сплачувалась орендна плата за землю за січень, лютий та березень 2023 року, які не входять до спірного періоду у цій справі (спірним періодом є з 03.04.2017 по 31.12.2022), з чим погоджується і судова колегія.

Водночас судова колегія відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, в частині необґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку, з огляду на викладене вище.

При цьому, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом слушно зауважено, що відсутність заборгованості у даному випадку підтверджується не даними щодо відсутності заборгованості за задекларованим податковими зобов`язаннями з плати за землю, а платіжними дорученнями, якими відповідач фактично сплачував плату за користування земельною ділянкою. Таких платіжних доручень за період користування спірною земельною ділянкою з 03.04.2017 по 31.12.2022 на залишкову суму 22 376 137 грн. 09 коп. (22 490 968,54 - 114 831,45) відповідач не надав.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Судова колегія виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова колегія наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності судова колегія констатує, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за вказаний позивачем у позовній заяві період є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування, у зв`язку з чим судова колегія вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 22 376 137 грн. 09 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 03.04.2017 по 31.12.2022, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Водночас судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що представник позивача не був уповноважений останнім на підписання позовної заяви про стягнення безпідставно збережених коштів, а судом першої інстанції безпідставно не залишено позовну заяву без розгляду, чим допущено порушення норм процесуального права.

Так, як вбачається зі змісту п. 2.1. договору про надання правової допомоги від 07.02.2023, укладеного між Дніпровською міською радою та Адвокатським об`єднанням "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія", адвокатське об`єднання як представник клієнта має повноваження представляти інтереси клієнта в судах по справам, предметом яких є стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою.

В аспекті зазначеного є доцільним звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява N 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява N 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Судова колегія вважає, що погодившись із тлумаченням щодо обсягу повноважень представника позивача, яке наведене в клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (аналогічне тлумаченню, наведеному в апеляційній скарзі), та залишивши позовну заяву без розгляду за таких підстав, місцевий господарський суд припустився би надмірного формалізму.

Отже, враховуючи вказане вище, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, судова колегія констатує, що судом першої інстанції правомірно і не допускаючи проявів надмірного формалізму відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Також, відхиляє судова колегія доводи апелянта про недобросовісну поведінку позивача, яка на думку відповідача вбачається з того, що Дніпровська міська рада своєю поведінкою сама не сприяла відповідачеві в оформленні прав на земельну ділянку та створенню правової підстави для отримання орендної плати, оскільки, як вбачається зі звернень ТОВ "Фаін" до Дніпровської міської ради в період часу з 2016 по 2020 роки, ці звернення не стосувалися питання продовження договору оренди.

При цьому, судова колегія вважає, що за наявності підстав у відповідача вважати поведінку Дніпровської міської ради недобросовісною, ТОВ "Фаін" не було позбавлене можливості на звернення з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав з приводу бездіяльності позивача, зокрема з вимогами про зобов`язання Дніпровської міської ради продовжити договір оренди земельної ділянки на новий строк, чого в даному випадку не відбулось, відповідні докази у матеріалах справи відсутні.

Крім цього, судова колегія звертає увагу, що відповідач тривалий час не здійснює в повному обсязі оплату за користування спірною земельною ділянкою, що суперечить принципу платності використання земель, визначену Земельним кодексом України.

За таких обставин, судова колегія висновує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги заявлені правомірно та підлягають задоволенню у обсязі, визначеному в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 02.08.2023 р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 503 463,09 грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 р. у справі № 904/2143/23 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаін".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 09.04.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль