ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3924/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 (суддя С.В. Літвінов, м.Одеса) про повернення заяви Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича про скасування судового наказу від 11.09.2023 №916/3924/23, виданого стягувачу - Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради у справі №916/3924/23,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця (далі ФОП) Шарабарова Кирила Юлійовича заборгованості за договором на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі №УТ-783/20 від 24.09.2020 в сумі 9130,98грн.

11.09.2023 Господарським судом Одеської області видано судовий наказ у справі №916/3924/23 про стягнення з ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича на користь Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради боргу в сумі 9130,98 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40грн.

19.01.2024 боржник через систему «Електронний суд» подав заяву (вх. № 2-86/24), в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу від 11.09.2023 у справі № 916/3924/23; поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу від 11.09.2023 у справі №916/3924/23; скасувати судовий наказ від 11.09.2023 у справі №916/3924/23 щодо стягнення грошових коштів з Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 відмовлено ФОП Шарабарову Кирилу Юлійовичу в задоволені клопотання про поновлення строку, встановленого для подання заяви про скасування судового наказу. Заяву (вх.№2-86/24 від 19.01.2024) ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича про скасування судового наказу від 11.09.2023 №916/3924/23, виданого стягувачу - Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, повернуто заявнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що заява про скасування судового наказу надійшла поза межами встановленого ч. 1 ст. 157 ГПК України строку, а наведені заявником підстави не є обґрунтованими для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2024, ФОП Шарабаров Кирило Юлійович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій послався на те, що місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання скасування судового наказу від 11.09.2023 року.

На переконання апелянта, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали безпідставно не враховано, що ФОП Шарабаров Кирило Юлійович не отримував копію відповідного судового наказу, йому стало відомо про його існування лише 17.01.2024 року з постанови №73845878 від 1.01.2024 про відкриття виконавчого провадження. При цьому скаржник вважає безпідставним посилання місцевого господарського суду на те, що копія судового наказу була направлена до його електронного кабінету у системі «Електронний суд», оскільки він є фізичною особою підприємцем, не є адвокатом чи іншим фахівцем в галузі права, а тому до нього не застосовуються вимоги ст. 6 ГПК України щодо Єдиної судової інформаційної телекомунікаційної системи (електронного кабінету), а застосовуються загальні процесуальні вимоги щодо сповіщення та отримання процесуальних документів. Також скаржник звертає увагу на те, що наявність у нього електронного кабінету у системі «Електронний суд» не свідчить про те, що він слідкує за ним та використовує його.

Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали припустився надмірного формалізму, ігноруючи сталу правову думку Верховного Суду з цього приводу.

Апеляційна скарга зареєстрована судом 01.02.2024 за вх.№343/24.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024.

Оскільки на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/3924/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою суду від 06.02.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 про повернення заяви про скасування судового наказу у справі №916/3924/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3924/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

13.02.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/3924/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 апеляційну скаргу ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 про повернення заяви про скасування судового наказу у справі №916/3924/23 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору у розмірі 2195,30 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено скаржнику, що якщо не буде усунуто недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

26.02.2024 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№343/24/Д1 від 26.02.2024).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 про повернення заяви Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича про скасування судового наказу від 11.09.2023 №916/3924/23, виданого стягувачу - Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради у справі №916/3924/23.

Враховуючи, що відповідно до частини другої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, постановлено здійснювати розгляд відповідної апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Окрім того, зазначеною ухвалою суду від 04.03.2024 встановлено учасникам справи строк до 20.03.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

08.03.2024 від Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№343/24/Д2 від 08.03.2024), в якому Управління просило ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 у справі №916/3924/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла заява Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича заборгованості за договором №УТ-783/20 від 24.09.2020 в сумі 9130,98грн.

За результатами розгляду зазначеної заяви Господарським судом Одеської області 11.09.2023 видано судовий наказ у справі №916/3924/23 про стягнення з ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича на користь Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради боргу в сумі 9130,98 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40грн.

19.01.2024 боржник через систему «Електронний суд» подав заяву (вх. № 2-86/24), в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу від 11.09.2023 у справі № 916/3924/23; поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу від 11.09.2023 у справі №916/3924/23; скасувати судовий наказ від 11.09.2023 у справі №916/3924/23 щодо стягнення грошових коштів з Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича.

У заяві про скасування судового наказу від 11.09.2023 року № 916/3924/23 заявник просив про поновлення строку, встановленого для подання заяви про скасування судового наказу.

Обґрунтовуючи клопотання заявник посилався на те, що встановлений законом процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу боржником пропущено, у зв`язку з тим, що лише 17.01.2024 року ФОП Шарабаров Кирило Юлійович отримав на руки постанову № 73845878 від 17.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження, з тексту якої йому стало відомо, що Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулась до Господарського суду Одеської області за видачею судового наказу про стягнення 9130.98 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,40грн. Заявник вказував, що фізично він не отримував копії судового наказу та доданих до нього документів, а вимоги ст. 6 ГПК України щодо наявності електронного кабінету до нього на застосовуються.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 відмовлено ФОП Шарабарову Кирилу Юлійовичу в задоволені клопотання про поновлення строку, встановленого для подання заяви про скасування судового наказу. Заяву (вх.№ 2-86/24 від 19.01.2024) ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича про скасування судового наказу від 11.09.2023 №916/3924/23, виданого стягувачу - Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, повернуто заявнику.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частинами 1, 2 ст. 147 ГПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Приписами ст. 154 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 242 цього Кодексу (ст. 156 ГПК України).

Згідно з нормами ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ст. 158 ГПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 158 ГПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст.157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до норм статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Нормами чинного законодавства України не передбачено автоматичного поновлення судом процесуальних строків за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному конкретному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено, та чи підлягає він відновленню.

Суд зазначає, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується, що копія судового наказу від 11.09.2023 у справі №916/3924/23 в порядку ст. 156 ГПК України була направлена боржникові до електронного кабінету у системі «Електронний суд» та доставлена йому 15.09.2023, що підтверджується довідкою Господарського суду Одеської області про доставку електронного документу.

З огляду на вказане останнім днем для подання до суду заяви про скасування судового наказу було 02.10.2023.

Проте, жодних заяв чи клопотань в означений період до суду від боржника не надходило.

При цьому лише 19.01.2024 до місцевого господарського суду надійшла заява ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича про скасування судового наказу виданого 11.09.2023 у справі №916/3924/23, до якої додано клопотання про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу.

Між тим, проаналізувавши наведені заявником доводи, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом, що заявником не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, з підтвердженням їх належними та допустимими доказами.

При цьому посилання скаржника на те, що він не отримував копію судового наказу та доданих до нього документів, а те, що відповідна копія судового наказу була направлена до його електронного кабінету у системі «Електронний суд» не свідчить про належне його повідомлення, оскільки вимоги ст. 6 ГПК України, щодо Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи (наявності електронного кабінету) та отримання за її допомогою документів заявника не стосується враховуючи, що він є фізичною особою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вже зазначалось судом першої інстанції підставно було надіслано копію судового наказу саме до електронного кабінету заявника, враховуючи факт його наявності та вимоги частини 5 та 7 ст. 6 ГПК України якими визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Посилання апелянта на те, що він не був зобов`язаний його зареєструвати ніяким чином не спростовує означене. Крім того, використання заявником його електронного кабінету підтверджується матеріалами справи, оскільки з самої заяви про скасування судового наказу вбачається, що вона була подана саме за допомогою системи «Електронний суд», як в подальшому і відповідна апеляційна скарга.

Щодо твердження скаржника про допущення судом першої інстанції надмірного формалізму, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У даному випадку судом першої інстанції встановлено недотримання ФОП Шарабаровим Кирилом Юлійовичем норм процесуального права при поданні заяви про скасування судового наказу, що не може вважатися надмірним формалізмом.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів залишає апеляційну ФОП Шарабарова Кирила Юлійовича без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 про повернення заяви про скасування судового наказу у справі №916/3924/23- без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269 - 271, 275, 276, 282, 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шарабарова Кирила Юлійовича

залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 про повернення заяви про скасування судового наказу у справі №916/3924/23 без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Текст постанови складено 03.04.2024.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран