ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.03.2024 Справа №905/1392/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Лавриш О.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ

про стягнення 9056386,00 грн

Представники сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Панченко Ю.В. - адвокат на підставі довіреності;

від відповідача (в режимі відеоконференції): Шипенко М.С. - адвокат на підставі ордеру.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ про стягнення заборгованості у загальній сумі 9056386,00 грн, з яких 5881346,44 грн основна заборгованість, 267287,65 грн три відсотки річних, 1989511,04 грн пеня, 918240,87 грн інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за послуги транспортування природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за період з березня 2022 року по червень 2023 року, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1392/23; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.11.2023 об 11:00год.

21.11.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 20.11.2023, за змістом якого останній заперечує проти задоволення позовної заяви в повному обсязі на підставі наступного: надані позивачем копії звітів оператора про використання замовленої потужності відповідачем не відповідають умовам п.8.4 договору транспортування природного газу № від 31.12.2019, оскільки не містять жодного розрахунку перевищення розміру договірних потужностей; оператором ГТС не доведено обставини направлення відповідачу в передбаченому п.8.4 договору № порядку звітів про використання замовленої потужності замовником та рахунків на оплату; подані разом з позовною заявою копії актів наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, послуг замовленої (договірної) потужності не є належно оформленими первинними документами та не доводять вартість спірних послуг за договором №; позивачем не доведено обставину використання даних, поданих відповідачем впродовж спірного періоду березня 2022 року - червня 2023 року у складі погоджених регулятором форм документообігу через інформаційну платформу; надані позивачем копії форми звітів №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків» за період з березня 2022 року червень 2023 року не є належними та допустимими доказами.

Ухвалою суду від 21.11.2023 відкладено підготовче провадження на 19.12.2023 о 12:00год.

12.12.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву б/н від 12.12.2023. ТОВ «Оператор ГТС України» вважає доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та безпідставними. Звіти про використання замовленої потужності за відповідні газові місяці містять чітку та однозначну інформацію щодо розрахунку перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю, при цьому поняття «розрахунок перевищення розміру договірних потужностей» не є тотожним поняттю «розрахунок вартості перевищення замовленої потужності». Первинні документи містять в собі розрахунок перевищення розміру договірних потужностей допущених відповідачем. Умовами договору встановлено, що документообіг, в тому числі обмін актами, рахунками та іншою інформацією між сторонами буде здійснюватися, зокрема, через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог кодексу ГТС, веб-додаток інформаційної платформи доступний в мережі інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, жодних повідомлень від відповідача до позивача про недоступність або інших технічних труднощів у користуванні веб-додатком не надходило. Акти наданих послуг замовленої (договірної) потужності та акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності не містять прізвища особи, відповідальної з боку відповідача за здійснення господарських операцій, та не зазначено її посади, однак на кожному з актів доданих до матеріалів справи стоїть печатка ПрАТ «Донецькоблгаз», а також міститься підпис уповноваженої особи. Відповідачем 15.11.2023 повістю сплачена на користь позивача заборгованість у розмірі 5881346,44 грн, що підтверджує факт отримання від позивача відповідачем послуг на підставі договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 за спірний період, водночас у відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, що свідчить про його суперечливу поведінку. Саме відповідачем було завантажено некоректні файли до інформаційної платформи форми №2 та №3, одночасно більшість файлів мають статус «оброблений» та містять навпроти файлу зазначення його типу для ідентифікації. Відповідальність за вказані у формі №8в дані несуть виключно посадові особи оператора ГРМ, керівник та головний бухгалтер, а відтак у вказаному звіті зазначаються дані обліку відповідача. Оскільки відповідач сплатив на користь ТОВ «Оператор ГТС України» загальну суму коштів за замовлену (договірну) та перевищену потужність у розмірі 5881346,44 грн, що дорівнює сумі основного боргу у цій справі, тому в даній частині між сторонами відсутній предмет спору. Позивач просить відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України закрити провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 5881346,44 грн за відсутністю предмета спору та стягнути з відповідача 267287,65грн 3% річних, 1989511,04 грн пені, 918240,87 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 19.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/1392/23 на 30 (тридцять) днів; задоволено усне клопотання представника відповідача та відкладено підготовче засідання на 09.01.2024 о 13:00 год.

22.12.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 22.12.2023. Відповідач наполягає, що наведена у відповіді на відзив позивачем аргументація жодним чином не спростовує той факт, що замість належного розрахунку у колонці звітів про використання замовленої потужності «Розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленої (договірною) потужністю, тис.м3/добу» вказано тільки підсумковий добовий обсяг природного газу. Наявність формули у п. 8.4. договору не звільняє позивача від обов`язку обґрунтування розрахунку вартості перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця у складі звіту про використання замовленої потужності. Позивачем не спростовані доводи відзиву про недоведеність обставин направлення на електронну адресу відповідача звітів про використання замовленої потужності та рахунків на оплату. Відповідач наполягає, що позивачем необґрунтовано заперечується неможливість однозначної ідентифікації значної кількості файлів в реєстрах в якості форми №2 та №3 через зміст їх назв у зв`язку з із зазначенням напроти абсолютно кожного з файлів його типу; у відповіді на відзив він фактично погоджується, що частина таких файлів не була оброблена в інформаційній платформі. Без доказів накладення кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи Оператора ГРМ та/або кваліфікованої електронної печатки Оператора ГРМ відповідні документи не можуть бути оцінені в якості Форми звітності № 8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків», при цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази як безпосереднього надання відповідних документів позивачу з боку НКРЕКП, так і їх підписання та направлення відповідачем в адресу НКРЕКП. Відповідач наголошує, що у випадку закриття провадження у справі №905/1392/23 в частині основного боргу, позивач щодо частини вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та процентів річних має доводити в загальному порядку обставини виникнення та прострочення виконання зобов`язань відповідача за договором №.

09.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.01.2024 про зменшення розміру неустойки (пені) до 5%.

09.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.01.2024 про відстрочення виконання рішення на 1 рік.

Ухвалою суду від 09.01.2024 задоволено усне клопотання представника позивача про надання часу для підготовки правової позиції щодо клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки (пені) та клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення та відкладено підготовче засідання на 01.02.2024 об 11:00 год.

01.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки (пені) ПрАТ «Донецькоблагаз» ТОВВИХ-24-1415 від 31.01.2024 за змістом яких останній зазначає, що нараховані позивачем штрафні санкції є співмірними (адекватними) з розміром основного боргу, що існував на момент подання позовної заяви; позивач у справі не перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем з огляду на запровадження в державі воєнного стану та ведення активних бойових дій, тобто такі обставини стосуються обох сторін договору; у контексті даної справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів його неплатоспроможності, а тому позивач просить суд відмовити в задоволенні клопотання ПрАТ «Донецькоблагаз» про зменшення розміру нарахованої неустойки (пені) до 5%.

01.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення ТОВВИХ-24-1414 від 31.01.2024 на заяву ПрАТ «Донецькоблгаз» про відстрочення виконання рішення за змістом яких останній просить суд відмовити у задоволенні означеної заяви в повному обсязі.

01.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення ТОВВИХ-24-1416 від 31.01.2024 за змістом яких останній просить суд врахувати ці пояснення та викладені в них висновки ОП КГС у постанові від 03.11.2023 у справі №918/686/21 під час вирішення справи №905/1392/23 по суті.

Ухвалою суду від 01.02.2024 відкладено підготовче засідання на 14.02.2024 об 11:00год., в межах розумного строку розгляду справи.

06.02.2024 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення ТОВВИХ-24-1333 від 29.01.2024 щодо надання інформації та доказів на підтвердження отримання відповідачем звітів про використання замовленої потужності, рахунків на оплату та актів надання послуг через інформаційну платформу з додатками.

Ухвалою суду від 14.02.2024 закрито підготовче провадження по справі №905/1392/23 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 05.03.2024 о 12:00 год.

В судовому засіданні 05.03.2024 була оголошена перерва до 26.03.2024 о 12:00 год.

В судовому засіданні 26.03.2024 представник позивача в режимі відеоконференції наполягав на задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, просив відмовити у задоволенні клопотань відповідача про зменшення розміру неустойки (пені) та про відстрочення виконання рішення.

В судовому засіданні 26.03.2024 представник відповідача в режимі відеоконференції просив закрити провадження у справі в частині основного боргу, наполягав на задоволенні клопотань про зменшення розміру неустойки (пені) та про відстрочення виконання рішення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

31.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (позивач, оператор, оператор ГТС) та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (відповідач, замовник, оператор ГРМ) укладено договір № транспортування природного газу (далі договір) згідно п.2.1 якого, оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до п. 2.2 договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.

Пунктом 2.3 договору визначено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. Замовних має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п.п. 2.4-2.5 договору).

Згідно з п.2.8 договору, взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідно до п. 3.2 договору оператор має право своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності, в порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 4.1 договору визначено зобов`язання замовника, зокрема, останній зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом.

Розділом 7 встановлено, що вартість послуг розраховується: розподіл потужності за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.tsoua.com. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (п.8.1 договору).

Відповідно до п.8.4 договору, вартість замовленої потужності замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця (за формулою).

Замовник, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, здійснює оплату за послуги транспортування (у тому числі послуги доступу до потужності) з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора газотранспортної системи кожного банківського дня, що зараховується як плата за замовлену потужність у тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів (розраховується за формулою).

Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Розбіжності щодо вартості перевищення замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті цього договору, визначається за даними оператора.

Пунктом 11.1 договору встановлено, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора (п.п. 11.2 - 11.3 договору).

Оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки (п.11.5 договору).

Відповідно до п.п. 13.1, 13.5 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.17.1, договір набирає чинності з дня його укладання, а в частині транспортування природного газу з 07:00 години 1 січня 2020 року (включно) у разі настання таких відкладальних обставин: надання оператору остаточного рішення про сертифікацію Регулятором, прийнятого з урахуванням висновку Секретаріату Енергетичного Співтовариства; наявності у оператора права на провадження діяльності з транспортування природного газу.

Цей договір діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом. Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою. Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у п.19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (пункти 19.1, 19.2, 19.3 договору).

Договір підписано та скріплено печатками повноважними представниками сторін без зауважень та виправлень.

Сторонами також узгоджено, підписано та скріплено печатками додаток 3 до договору транспортування природного газу від 31.12.2019 № перелік комерційних вузлів газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

22.06.2020 сторонами укладена додаткова угода №1 до договору транспортування природного газу від 31.12.2019 №, якою внесено зміни до означеного договору.

Пункт 8.1 договору викладено в наступній редакції: вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Вартість замовленої потужності замовника, (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.

Замовник, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, здійснює оплату за послуги транспортування (у тому числі послуги доступу до потужності) з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора газотранспортної системи кожного банківського дня, що зараховується як плата за замовлену потужність у тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 3акону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою.

Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок оплати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Розбіжності щодо вартості перевищення замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати на перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті цього договору, визначається за даними оператора (пункт 8.4 договору в редакції додаткової угоди №1 від 22.06.2020)

Додаткова угода №1 від 22.06.2020 підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень.

12.05.2023 сторонами укладена додаткова угода №2 до договору транспортування природного газу від 31.12.2019 №, згідно якої п.п. 2.2, 2.3, 2.8, 8.1 викладено в новій редакції, зокрема, у пункті 2.8 визначено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора та аукціонні платформи (у частині розподілу потужності на міждержавних з`єднаннях) відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного Кодексом.

Пункт 8.1 договору викладено в наступній редакції: «Вартість договірної потужності визначається виходячи з обсягу розподіленої потужності замовнику згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку розподілу потужності на період однієї газової доби».

Додаткова угода №2 від 12.05.2023 підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень.

12.05.2023 сторонами укладена додаткова угода №3 до договору транспортування природного газу від 31.12.2019 №, згідно якої п.8.2 викладено в новій редакції; вказана угода підписана та скріплена печатками повноважними представниками сторін.

12.05.2023 сторонами укладена додаткова угода №4 до договору транспортування природного газу від 31.12.2019 №, згідно якої п.п. 8.2, 8.3, 8.4 викладено в новій редакції.

Зокрема у пункті 8.4 договору визначено, що вартість замовленої потужності замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи та замовника послуг транспортування, який виконує функції постачальника «останньої надії», у рамках виконання цих функцій) на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.

Замовник, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, здійснює оплату за послуги транспортування (у тому числі послуги доступу до потужності) з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора газотранспортної системи кожного банківського дня, що зараховується як плата за замовлену потужність у тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Замовник, який є оператором газорозподільної системи або який виконує функції постачальника «останньої надії», у рамках виконання цих функцій, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи або замовником послуг транспортування, який виконує функції постачальника «останньої надії», у рамках виконання цих функцій), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою.

Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Розбіжності щодо вартості перевищення замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті цього договору, визначається за даними оператора.

Додаткова угода №4 від 12.05.2023 підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень.

01.05.2023 сторонами укладена додаткова угода №5 до договору транспортування природного газу від 31.12.2019 №, згідно якої п.п. 9.7, 15.3 викладено в новій редакції; вказана угода підписана та скріплена печатками повноважними представниками сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем договору було замовлено потужність відповідно до номінацій, а саме:

- у березні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у квітні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у травні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у червні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у липні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у серпні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у вересні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у жовтні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00000 тис. м3;

- у листопаді 2022 року обсяг замовленої потужності склав 3280,00000 тис.м3 на суму 488693,76 грн;

- у грудні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 1840,00000 тис.м3 на суму 274145,28 гри;

- у січні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 620,00000 тис.м3 на суму 92375,04 грн;

- у лютому 2023 року обсяг замовленої потужності склав 560,00000 тис.м3 на суму 83435,52 грн;

- у березні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 620,00000 тис.м3 на суму 92375,04 грн;

- у квітні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 450,00000 тис.м3 на суму 67046,40 грн;

- у травні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 310,00000 тис.м3 на суму 46187,52 грн;

- у червні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 150,00000 тис.м3 на суму 22348,80 грн.

Водночас, за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача позивачем були виявлені обсяги перевищення договірної (замовленої) потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- у березні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 24450,39337 тис.куб.м. всього на загальну суму 3642913,01 грн;

- у квітні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 10873,59042 тис.куб.м. всього на загальну суму 1620077,99 грн;

- у травні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 511,39564 тис.куб.м. всього на загальну суму 76193,86 грн;

- у червні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 404,09189 тис.куб.м. всього на загальну суму 60206,46 грн;

- у липні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 21,24714 тис.куб.м. всього на загальну суму 3165,65 грн;

- у серпні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 14,48094 тис.куб.м. всього на загальну суму 2157,54 грн;

- у вересні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 17,96304 тис.куб.м. всього на загальну суму 2676,35 грн;

- у жовтні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 261,23282 тис.куб.м. всього на загальну суму 38921,60 грн;

- у листопаді 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 810,75298 тис.куб.м. всього на загальну суму 120795,71 грн;

- у грудні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 5502,42460 тис.куб.м. всього на загальну суму 819817,25 грн;

- у січні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 10883,68463 тис.куб.м. всього на загальну суму 1621581,94 грн;

- у лютому 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 6525,45166 тис.куб.м. всього на загальну суму 972240,10 грн;

- у березні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 5072,24004 тис.куб.м. всього на загальну суму 755723,18 грн;

- у квітні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 4709,40017 тис.куб.м. всього на загальну суму 701662,96 грн;

- у травні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 1833,45242 тис.куб.м. всього на загальну суму 273169,74 грн;

- у червні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 484,51002 тис.куб.м. всього на загальну суму 72188,11 грн;

Також, позивачем додано до матеріалів справи звіти про використання замовленої потужності ПрАТ «Донецькоблгаз» за газові місяці березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року в яких визначено обсяги замовленої (договірної) потужності та розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю.

На виконання умов договору позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу:

- рахунок №03-2022-/1000322 від 31.03.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за березень 2022 року на загальну суму 3642913,01грн;

- рахунок №04-2022-/1000422 від 30.04.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за квітень 2022 року на загальну суму 1620077,99 грн;

- рахунок №05-2022-/1000522 від 31.05.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за травень 2022 року на загальну суму 76193,86 грн;

- рахунок №06-2022-/1000622 від 30.06.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за червень 2022 року на загальну суму 60206,46 грн;

- рахунок №07-2022-/1000722 від 31.07.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за липень 2022 року на загальну суму 3165,65 грн;

- рахунок №08-2022-/1000822 від 31.08.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за серпень 2022 року на загальну суму 2157,54 грн;

- рахунок №09-2022- від 30.09.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за вересень 2022 року на загальну суму 2676,35 грн;

- рахунок №10-2022-/1001022 від 31.10.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за жовтень 2022 року на загальну суму 38921,60 грн;

- рахунок №11-2022-/9990000 від 30.11.2022 на оплату замовленої (договірної) потужності за листопад 2022 року на загальну суму 488693,76 грн;

- рахунок №11-2022-/1001122 від 30.11.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за листопад 2022 року на загальну суму 120795,71 грн;

- рахунок №12-2022-/9990000 від 31.12.2022 на оплату замовленої (договірної) потужності за грудень 2022 року на загальну суму 274145,28 грн;

- рахунок №12-2022-/1001222 від 31.12.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за грудень 2022 року на загальну суму 819817,25 грн;

- рахунок №01-2023-/9990000 від 31.01.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за січень 2023 року на загальну суму 92375,04 грн;

- рахунок №01-2023-/1000123 від 31.01.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за січень 2023 року на загальну суму 1621581,94 грн;

- рахунок №02-2023-/9990000 від 28.02.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за лютий 2023 року на загальну суму 83435,52 грн;

- рахунок №02-2023-/1000223 від 28.02.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за лютий 2023 року на загальну суму 972240,10 грн;

- рахунок №03-2023-/9990000 від 31.03.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за березень 2023 року на загальну суму 92375,04 грн;

- рахунок №03-2023-/1000323 від 31.03.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за березень 2023 року на загальну суму 755723,18 грн;

- рахунок №04-2023-/9990000 від 30.04.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за квітень 2023 року на загальну суму 67046,40 грн;

- рахунок №04-2023-/1000423 від 30.04.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за квітень 2023 року на загальну суму 701662,96 грн;

- рахунок №05-2023-/9990000 від 31.05.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за травень 2023 року на загальну суму 46187,52 грн;

- рахунок №05-2023-/1000523 від 31.05.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за травень 2023 року на загальну суму 273169,74 грн;

- рахунок №06-2023-/9990000 від 30.06.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за червень 2023 року на загальну суму 22348,80 грн;

- рахунок №06-2023-/1000623 від 30.06.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за червень 2023 року на загальну суму 72188,11 грн;

У матеріалах справи наявні підписані сторонами та скріплені печатками акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності), а саме:

- Акт наданих послуг від 31.03.2022 №03-2022-/1000322 за газовий місяць березень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 24450,39337тис.куб.м. на суму 3642913,01 грн;

- Акт наданих послуг від 30.04.2022 №04-2022-/1000422 за газовий місяць квітень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 10873,59042тис.куб.м. на суму 1620077,99 грн;

- Акт наданих послуг від 31.05.2022 №05-2022-/1000522 за газовий місяць травень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 511,39564тис.куб.м. на суму 76193,86 грн;

- Акт наданих послуг від 30.06.2022 №06-2022-/1000622 за газовий місяць червень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 404,09189тис.куб.м. на суму 60206,46 грн;

- Акт наданих послуг від 31.07.2022 №07-2022-/1000722 за газовий місяць липень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 21,24714тис.куб.м. на суму 3165,65 грн;

- Акт наданих послуг від 31.08.2022 №08-2022-/1000822 за газовий місяць серпень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 14,48094тис.куб.м. на суму 2157,54 грн;

- Акт надання послуг від 30.09.2022 №09-2022-/1000922 за газовий місяць вересень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 17,96304тис.куб.м. на суму 2676,35 грн;

- Акт наданих послуг від 31.10.2022 №10-2022-/1001022 за газовий місяць жовтень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 261,23282тис.куб.м. на суму 38921,60 грн;

- Акт наданих послуг від 30.11.2022 №11-2022-/1001122 за газовий місяць листопад 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 810,75298тис.куб.м. на суму 120795,71 грн;

- Акт наданих послуг від 31.12.2022 №12-2022-/1001222 за газовий місяць грудень 2022 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 5502,42460тис.куб.м. на суму 819817,25 грн;

- Акт наданих послуг від 31.01.2023 №01-2023-/1000123 за газовий місяць січень 2023 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 10883,68463тис.куб.м. на суму 1621581,94 грн;

- Акт наданих послуг від 28.02.2023 №02-2023-/1000223 за газовий місяць лютий 2023 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 6525,45166тис.куб.м. на суму 972240,10 грн;

- Акт наданих послуг від 31.03.2023 №03-2023-/1000323 за газовий місяць березень 2023 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 5072,24004тис.куб.м. на суму 755723,18 грн;

- Акт наданих послуг від 30.04.2023 №04-2023-/1000423 за газовий місяць квітень 2023 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 4709,40017тис.куб.м. на суму 701662,96 грн;

- Акт наданих послуг від 31.05.2023 №05-2023-/1000523 за газовий місяць травень 2023 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 1833,45242тис.куб.м. на суму 273169,74 грн;

- Акт наданих послуг від 30.06.2023 №06-2023-/1000623 за газовий місяць червень 2023 року, перевищення замовленої (договірної) потужності 484,51002тис.куб.м. на суму 72188,11 грн.

Також, на виконання умов договору між сторонами підписані та скріплені печатками акти наданих послуг (замовленої (договірної) потужністі)), а саме:

- Акт наданих послуг від 30.11.2022 №11-2022-/9990000 за газовий місяць листопад 2022 року, замовлена (договірна) потужність 3280,00000 тис.куб.м. на суму 488693,76 грн;

?- Акт наданих послуг від 31.12.2022 №12-2022-/9990000 за газовий місяць грудень 2022 року, замовлена (договірна) потужність 1840,00000 тис.куб.м. на суму 274145,28 грн;

?- Акт наданих послуг від 31.01.2023 №01-2023-/9990000 за газовий місяць січень 2023 року, замовлена (договірна) потужність 620,00000 тис.куб.м. на суму 92375,04грн;

?- Акт наданих послуг від 28.02.2023 №02-2023-/9990000 за газовий місяць лютий 2023 року, замовлена (договірна) потужність 560,00000 тис.куб.м. на суму 83435,52грн;

?- Акт наданих послуг від 31.03.2023 №03-2023-/9990000 за газовий місяць березень 2023 року, замовлена (договірна) потужність 620,00000 тис.куб.м. на суму 92375,04грн;

- Акт наданих послуг від 30.04.2023 №04-2023-/9990000 за газовий місяць квітень 2023 року, замовлена (договірна) потужність 450,00000 тис.куб.м. на суму 67046,40грн;

?- Акт наданих послуг від 31.05.2023 №05-2023-/9990000 за газовий місяць травень 2023 року, замовлена (договірна) потужність 310,00000 тис.куб.м. на суму 46187,52грн.

?- Акт надання послуг від 30.06.2023 №06-2023-/9990000 за газовий місяць червень 2023 року, замовлена (договірна) потужність 150,00000 тис.куб.м. на суму 22348,80грн.

Одночасно, до матеріалів справи позивачем надано зведені акти приймання-передачі природного газу за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року, які підписані та скріплені печаткою сторін (окрім акту за червень 2023 року).

Позивачем відповідно до вимог пункту 2.8 та 8.4 спірного договору були направлені в інформаційній платформі відповідачеві відповідні первинні документи за надання послуг з транспортування (акти, рахунки, звіти) про що свідчать наявні в матеріалах справи роздруківки з екрану транзакції «Електронна канцелярія» (з відображенням дати та часу отримання ПрАТ «Донецькоблгаз» електронних документів) та кабінету «Ділове робоче місце замовника».

В матеріалах справи також наявні: розрахунки обсягів природного газу, відібраних з газотранспортної системи України складені позивачем за кожним місяцем спірного періоду; реєстри файлів завантажених до інформаційної платформи Донецькоблгаз АТ за березень 2022 червень 2023 року: форма №2 Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюється щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюється щодобово (протягом доби); форма №3 Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу споживачами, що не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу; форма №4 Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів, та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу (з додатком 8 Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств); форма №9 Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацій на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС, постачальник яких ініціював припинення газопостачання; інформація щодо підтверджених торгових сповіщень набуття/відчуження права власності на природний газ замовника послуг транспортування Донецькоблгаз ПрАТ; реєстр добових номінацій; скріншоти з інформаційної платформи SAP щодо балансу газу з 01.03.2022 по 30.06.2023; копія листа НКРЕКП від 26.05.2023 №5616/16.2.1/7-23 та копії форм №8в за газовій місяці в період з березня 2022 року по квітень 2023 року.

Поряд з цим, позивачем до матеріалів справи додано довіреності на уповноважених осіб від ТОВ «Оператор ГТС України» підписувати акти, рахунки, звіти та інші первинні документи, у тому числі через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи, а також повідомлення на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи від ПрАТ «Донецькоблгаз» з відповідними довіреностями, листи щодо реєстрації електронного підпису голови правління ПрАТ «Донецькоблгаз» Вадима Батія.

Вартість наданих послуг замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року складає 11950098,81 грн.

Сторонами було підписано та скріплено печатками акти звірки розрахунків.

Позивачем до матеріалів справи надано докази оплат ПрАТ «Донецькоблгаз» по договору № від 31.12.2019, що підтверджується довідками АБ «Укргазбанк» а саме, №15932/21627/2023 від 09.06.2023, №15932/18028/2023 від 12.05.2023, №159/31717/2023 від 07.09.2023, а також платіжними інструкціями №30/06/0868_00000/5623beb8-309b-48bc-8023-db30a973bfa8 від 30.06.2023, №30/06/0870_00000/93c948da-dbbd-43a6-8d3e-6228bc463264 від 30.06.2023, №30/06/0869_00000/6d08db01-44f8-4a07-a2ae-1d24bb02616d від 30.06.2023.

Позивач зазначив, що після відкриття провадження по справі відповідачем здійснені оплати заборгованості на загальну суму 5881346,44 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №15/11/1723_00000/05de4f98-6bcf-4f6f-a9c6-54c828ef93a3 від 15.11.2023, №15/11/1720_00000/866fc640-59c9-4de4-b261-f5cbc2e9713c від 15.11.2023, №15/11/1719_00000/7975cd40-6d03-4b01-b94a-1dc638ed1d91 від 15.11.2023, №15/11/1722_00000/3a75a3ab-b729-4cd6-922d-0ec7f4fe5026 від 15.11.2023, №15/11/1718_00000/bd8df0c7-c0b3-414a-bdea-67dca16471be від 15.11.2023.

В матеріалах справи наявні цифрові диски DVD-R на яких розміщені звіти, акти, рахунки, форми, торгові сповіщення, номінації тощо у різних форматах з ЕЦП та без ЕЦП з протоколами перевірки ЕЦП та копії робочої інструкції, інструкції з користування транзакцією «Електронна канцелярія», а також скріншоти екрану транзакції «Електронна канцелярія».

У зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань за договором транспортування природного газу № від 31.12.2019, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5881346,44 грн - основної заборгованості, 267287,65 грн три відсотки річних, 1989511,04грн пені, 918240,87 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи (Кодекс ГТС), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, а також положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 628 Цивільного кодексу України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу").

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2497 від 30.09.2015, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1383/27828, затверджено типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу VІІІ Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної торгової точки.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС зазначається що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику послуг транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Абзац 2 пункту 1 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС визначає, що розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Відповідно до пункту 15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Відповідно до п. 1 глави 7 розділу ІХ Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи.

Пунктом 2 глави 3 розділу XV Кодексу ГТС встановлено, що оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії, зокрема, по стягненню із замовника послуг транспортування додаткової оплати за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Пунктами 1-3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС, встановлено, що для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.

Водночас, відповідно до пункту 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи певну інформацію.

Таким чином, оператори газорозподільних систем зобов`язані подавати через Інформаційну платформу відповідну інформацію, за результатами опрацювання якої у відповідності до пункту 15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС оператором ГТС визначається величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу.

Тобто, Оператор ГТС фактично здійснює алокацію (процес розподілу певної інформації/даних, їх систематизація та аналіз) на підставі інформації та показників, які були надані самим замовником послуг.

Таким чином, як вже було зазначено вище, на виконання вказаних положень та умов спірного договору № від 31.12.2019 позивачем встановлені остаточні алокації замовленої (договірної) потужності та алокації перевищення замовленої (договірної) потужності за загальний період з березня 2022 року по червень 2023 року на підставі обсягів потужності точок входу/виходу замовника.

На виконання умов договору № від 31.12.2019 позивачем сформовано та підписано вищенаведені акти наданих послуг на замовлену (договірну) потужність та акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, рахунки на оплату замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності за період з березня 2022 року по червень 2023 року, що підтверджується Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи ТОВ «Оператор ГТС України» за газові місяці березень 2022 року червень 2023 року.

Поряд з цим, суд звертає увагу на висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №918/686/21, а саме:

договір транспортування фактично передбачає два різних порядки визначення способу обміну інформацією і документами: для інформації, що стосується надання послуг відповідно до Кодексу ГТС, для інших повідомлень, вимог, звітів, інформації, що мають бути надані за цим договором - рекомендованим листом, кур`єром або погоджених сторонами випадках направлено електронною поштою. Односторонні акти оператора ГТС та рахунки стосуються надання послуг, тому на них поширюється п.19.1 Договору (п.п.303-304 постанови);

замовник, як користувач інформаційної платформи, мав доступ до відомостей про обсяги небалансів та вартість послуг з врегулювання щодобового негативного небалансу на такій інформаційній платформі. При цьому відповідно до п.3 гл.3 розд. IV Кодексу ГТС позивач міг надсилати відповідачу таку інформацію на електронну пошту;

не надіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв`язку акта та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між оператором ГТС та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу (п.п.310-311 постанови).

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Умовами договору чітко встановлено, що документообіг, в тому числі обмін актами, рахунками та іншою інформацією між сторонами буде здійснюватися, зокрема, через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС, веб-додаток якої доступний в мережі інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, однак матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про недоступність або інші технічні проблеми у відповідача під час користування означеною інформаційною платформою.

Отже, в силу приписів вищевказаних норм Кодексу ГТС та договору транспортування природного газу № від 31.12.2019, позивач належним чином направив звіти про використання замовленої потужності та рахунки на оплату, а відповідач їх отримав у той же день, коли вони були направлені йому через Інформаційну платформу.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою до суду було надано звіти про використання замовленої потужності ПрАТ «Донецькоблгаз» за газові місяці березень 2022 року червень 2023 року, в яких наведено розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю.

При цьому господарський суд погоджується із доводами позивача, що поняття "розрахунок перевищення розміру договірних потужностей" не є тотожним поняттю "розрахунок вартості перевищення замовленої потужності".

Звіти про використання замовленої потужності за спірні газові місяці містять інформацію "Розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю, тис.м.3/добу". Дане формулювання з точки зору математики чітко та однозначно свідчить, що мова йде про те, на скільки одна величина більше від іншої. Водночас, зазначені звіти містять інформацію "Замовлена (договірна) потужність за добу, тис.м.3/добу" та "Фактично використана потужність, тис.м.3/добу".

Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою наведеною у договорі транспортування природного газу № від 31.12.2019.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що акти наданих послуг (як замовленої (договірної) потужності так і перевищення замовленої (договірної) потужності) підписані відповідачем без будь-яких зауважень та застережень та є оплаченими про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що частина поданих разом з позовною заявою копій актів наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, актів наданих послуг замовленої (договірної) потужності не є належно оформленими первинними документами та не доводять вартість спірних послуг за договором № оскільки не місять прізвища та посади особи, відповідальної з боку відповідача за здійснення господарських операцій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі №910/14900/19 виснував, що за загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відображають реальні господарські операції та відповідають вимогам закону, зокрема ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Згідно з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції, і власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Яке вже неодноразово зазначав Верховний Суд (постанови від 06.11.2018 у справі №910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18) встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, чи була печатка загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

Відсутність у деяких актах наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, актах наданих послуг замовленої (договірної) потужності назви посади особи, її призвіща за наявності підпису на акті, який засвідчений відбитком печатки, не може свідчить про те, що такий акт є неналежними доказом у справі. Відбиток печатки на акті є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б свідчили про те, що печатка відповідача була втрачена, чи була підроблена, чи було інше незаконне використання цієї печатки третіми особами всупереч волі відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії актів наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, актів наданих послуг замовленої (договірної) потужності, суд зазначає, що останні в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Стосовно твердження відповідача про те, що надані позивачем копії Форми звітності № 8в-НКРЕКП газ моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків» за період березня 2022 червня 2023 року не є належними та допустимими доказами, суд зазначає наступне.

На виконання постанови НКРЕКП від 07.07.2016 № 1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення» операторами газорозподільних систем щомісячно надається Регулятору форма звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків».

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми звітності № 8в - НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків», затвердженої постановою НКРЕКП від 07.07.2016 № 1234, дана інструкція поширюється на суб`єктів ринку природного газу, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, тобто на Операторів ГРМ. Форма №8в підписується уповноваженою особою Оператора ГРМ.

Аналіз змісту вказаної інструкції свідчить, що відповідальність за вказані у Формі № 8в дані несуть уповноважені особи Оператора ГРМ, а відтак у вказаному звіті зазначаються виключно дані обліку ПрАТ «Донецькоблгаз».

Згідно наявних у матеріалах справи Формах звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) "Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків" надані відповідачем до НКРЕКП за березень 2022 року квітень 2023 року, відповідачем визнається використання потужності газотранспортної системи України за спірний період; доказів того, що відповідач надавав до НКРЕКП за спірний період Форми звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) з іншими даними відповідачем до матеріалів справи не надано.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Судом при ухваленні рішення враховано суперечливу поведінку відповідача, яка полягає в тому, що ним вчинялися дії зі сплати основної заборгованості, що фактично підтверджує, що ПрАТ «Донецькоблгаз» у спірний період отримувались послуги на підставі договору транспортування природного газу № від 31.12.2019, а також те, що останній погоджується із визначеним розміром вартості замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності та ознайомлений з ним.

З огляду на вищезазначене та положення договору № транспортування природного газу від 31.12.2019 строк оплати вартості наданих послуг за спірний період є таким, що настав, таким чином, суд відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві.

Відповідач до подачі позову частково сплатив заборгованість за спірний період в розмірі 6068752,37 грн, що підтверджується наявними матеріалах справи довідками АБ «Укргазбанк» по рахунку ТОВ «Оператор ГТС України» а саме, №15932/21627/2023 від 09.06.2023, №15932/18028/2023 від 12.05.2023, №159/31717/2023 від 07.09.2023, а також платіжними інструкціями №30/06/0868_00000/5623beb8-309b-48bc-8023-db30a973bfa8 від 30.06.2023, №30/06/0870_00000/93c948da-dbbd-43a6-8d3e-6228bc463264 від 30.06.2023, №30/06/0869_00000/6d08db01-44f8-4a07-a2ae-1d24bb02616d від 30.06.2023.

Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги за спірний період на дату подачі позову складала 5881346,44 грн.

Під час розгляду справи відповідачем було сплачено основну заборгованість за надані послуги в повному обсязі в розмірі 5881346,44 грн, що підтверджується наявними матеріалах справи платіжними інструкціями від 15.11.2023.

Тобто відповідачем повністю погашено основну заборгованість за надані послуги за спірний період березень 2022 року червень 2023 року в розмірі 5881346,44 грн, яка існувала на момент подачі позову до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Враховуючи те, що позивач надав докази повної оплати відповідачем заборгованості після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що у зв`язку зі сплатою відповідачем основної заборгованості за договором транспортування природного газу № від 31.12.2019 в розмірі 5881346,44 грн, суд закриває провадження в цій частині у справі №905/1392/23 на підставі п. 2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору щодо позовних вимог про стягнення суми основного боргу.

Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 1989511,04 грн за період з 21.04.2022 по 30.07.2023, 3% річних у розмірі 267287,65 грн за період з 21.04.2022 по 31.08.2023 та інфляційних втрат в розмірі 918240,87 грн за період з 01.05.2022 по 31.08.2023, суд зазначає наступне.

З поданого позивачем розрахунку вбачається, що останній здійснив розрахунок відповідних сум інфляційних втрат, 3% річних та пені за кожним актом (періодом) окремо.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за визначеними періодами у розмірі 267287,65 грн за період з 21.04.2022 по 31.08.2023 за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій «Ліга.Закон», суд встановив його обґрунтованість та арифметичну правильність, а тому вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за визначеними позивачем періодами за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій «Ліга.Закон», суд встановив його обґрунтованість та арифметичну правильність, а тому вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 918240,87 грн за період з 01.05.2022 по 31.08.2023 підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п. 13.1, 13.5 договору, у випадку не виконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в розмірі 1989511,04 грн за період з 21.04.2022 по 30.07.2023 за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій «Ліга.Закон», суд встановив його обґрунтованість та арифметичну правильність.

Відповідачем заявлено клопотання б/н від 08.01.2024 про зменшення розміру неустойки (пені) до 5%, щодо якого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування означеного клопотання відповідачем вказується, що станом на 16.11.2023 основну заборгованість за договором транспортування природного газу № від 31.12.2019 сплачено в повному обсязі, що слід враховувати при вирішенні питання про зменшення заявленої до стягнення суми пені; звертається увага суду на те, що у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження збитків позивача у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за спірним договором, зокрема тих, що свідчили б про погіршення його фінансового стану, ускладнення господарської діяльності; зменшення судом штрафних санкцій не матиме негативних наслідків для позивача, оскільки його майновий інтерес в спірних правовідносинах забезпечено нарахуванням процентів річних та інфляційних втрат в порядку ст.625 ЦК України; внаслідок бойових дій у Донецькій області газові мережі та споруди зазнали численні пошкодження або в окремих випадках повністю знищені; у зв`язку з веденням бойових дій та проведенням АТО призупинено діяльність відокремлених структурних підрозділів відповідача на непідконтрольній території; внаслідок активних бойових дій з 24.05.2022 і до кінця року позивач зупиняв транспортування природного газу на території Донецької області, що унеможливило здійснення відповідачем своєї ліцензійної діяльності на цій території та отримання доходу від розподілу природного газу на інших видів діяльності; станом на 01.11.2023 внаслідок збройної агресії РФ проти України попередня загальна вартість активів відповідача, що було знищено або пошкоджено складає 1235572,20 тис. грн; відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що підтверджується фінансовою звітністю та іншими доказами, долученими до клопотання про зменшення розміру пені.

Позивачем до матеріалів справи надано заперечення на клопотання про зменшення розміру неустойки (пені) за змістом яких, останній зазначає, що нараховані штрафні санкції є співмірними (адекватними) з розміром основного боргу, що існував на момент подання позовної заяви та не перевищують його; знаходження території ліцензованої діяльності відповідача в зоні проведення АТО та введення воєнного стану в Україні не є автоматичними підставами для невиконання відповідачем своїх зобов`язань, а також для звільнення сторони від відповідальності; позивач у справі не перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану та ведення активних бойових дій на інших територіях, тобто такі обставини стосуються обох сторін договору; доводи про наявність у відповідача скрутного фінансового становища не є беззаперечними та мають підтверджуватися належними та допустимими доказами неплатоспроможності, зокрема, але не виключно, інформацією про всі розрахунки боржника, доказами відсутності руху коштів по всіх відкритих банківських рахунках боржника, доказами про відсутність майна або його недостатності для погашення вимог кредиторів; під час експлуатації газотранспортної системи оператор діє для забезпечення потреб держави Україна, у власності якої перебуває газотранспортна система; оператор змушений був, внаслідок протиправних дій замовника, врегульовувати та відповідно придбавати природний газ для балансування ГТС за власні кошти; згідно бухгалтерської довідки від 25.12.2023 станом на 01.12.2023 загальна заборгованість відповідача перед позивачем за всіма правовідносинами за період з 01.01.2020 по 30.11.2023 складає 1,46 грн; зі звіту про фінансові результати за 2022 рік вбачається, що за 2022 рік збитки ТОВ «Оператор ГТС України» становить практично 6,4 млрд грн, що свідчить про скрутний фінансовий стан ТОВ «Оператор ГТС України»; ТОВ «Оператор ГТС України» за власні кошти постійно здійснює проведення ремонтів, пов?язаних із ліквідацією наслідків бойових дій, з метою не допущення припинення транспортування природного газу як для Замовників, які здійснюють свою господарську діяльність на території України, так і до країн Європейського Союзу; враховуючи наведене та принцип рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу інтересів між сторонами», не можуть бути односторонньо застосовані на користь відповідача положення статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 ЦК України.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частини 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 233 Господарського кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки до її розумного розміру.

При цьому, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, також не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Завдання неустойки - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін.

Водночас конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання за договором, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності, мають правове значення під час вирішення питання щодо застосування частини третьої статті 511 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України.

Водночас зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

На підставі Указів Президента України починаючи з 24.02.2022 і по теперішній час на території України діє режим воєнного стану.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Наказом №309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що додається.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією вбачається, що більша частина території Донецької області відноситься до територій тимчасово окупованих Російською Федерацією або до території активних бойових дій, тоді як інша частина території Донецької області відноситься до територій можливих бойових дій.

Дані обставини суд визнає загальновідомими згідно ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно вони є такими, що не підлягають доведенню.

Суд звертає увагу, що розмір заявленої пені, яка підлягає стягненню з відповідача (1989511,04 грн) складає 33,83 % суми основної заборгованості, що залишилась несплаченою станом на момент подання позову до суду та є сплаченою на момент ухвалення рішення у цій справі (5881346,44 грн). Також позивачем нараховані до стягнення інфляційні втрати у сумі 918240,87грн та 3% річних у розмірі 267287,65 грн, що разом складають 20,15 % від суми основної заборгованості, що залишилась несплаченою станом на момент подання позову до суду та є сплаченою на момент ухвалення рішення у цій справі (5881346,44 грн), тобто позивачем всього нараховані 3% річних, інфляційні втрати та пеня у загальному розмірі 3175039,56 грн, що складає 53,98 % від суми основної заборгованості.

Судом також враховано, що заборгованість відповідача у даній справі виникла у період дії воєнного стану.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

На переконання суду, є достатніми підстави для зменшення заявленої позивачем до стягнення пені, адже, за даних обставин, присудження до стягнення із відповідача всього розміру пені матиме наслідком покладення на відповідача невиправданого тягаря, оскільки порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором є безпосереднім наслідком неможливості відповідача виконувати власні зобов`язання у зв`язку із певними обставинами, стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. При цьому суд враховує, що негативні наслідки, спричинені позивачу простроченням виконання зобов`язання, компенсуються, окрім пені, також і за рахунок застосування до боржника відповідальності в порядку частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Одночасно, пеня не є основною заборгованістю і, відповідно, при зменшенні її розміру не несе значного негативного наслідку позивачу в фінансовому становищі, з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

При цьому реалізуючі свої дискреційні повноваження, передбачені ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Між тим, чинним законодавство не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного у сукупності, приймаючи до уваги доводи сторін, що викладені у клопотанні відповідача про зменшення розміру неустойки (пені) та в запереченнях позивача на клопотання про зменшення розміру неустойки (пені), виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, враховуючи, що відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність на території Донецької області, погасив існуючу на момент подачі позову до суду заборгованість, фінансовий стан сторін, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 50% від заявленої суми, що буде адекватною та співрозмірною компенсацією за порушений інтерес позивача у конкретному випадку, отже до стягнення підлягає пеня у розмірі 994755,52 грн, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені позивачу слід відмовити.

Одночасно, зменшення пені більше ніж на 50% може привести до втрати неустойкою засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання, а тому необхідно зазначити, що таке зменшення розміру пені суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для відповідача, так і для позивача.

Щодо клопотання відповідача б/н від 08.01.2024 про відстрочення виконання рішення на 1 рік, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання відповідач вказує, що вважає можливим застосування положень ч.1 ст.239, ч.3-5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням наступної сукупності обставин: виконання підприємством відповідача важливої стратегічної та соціальної функції, здійснення розподілу природного газу та постачання природного газу для побутових споживачів в межах Донецької області, забезпечення функціонування ринку природного газу на відповідній території; важкого фінансового стану відповідача, зокрема внаслідок втрати активів на тимчасово окупованих територіях України, істотних матеріальних втрат та значних витрат на відновлення об`єктів критичної інфраструктури, пошкоджених внаслідок збройної агресії російської федерації, тимчасового зупинення транспортування та розподілу природного газу на території Донецької області, значного обсягу торговельної дебіторської заборгованості населення; невідповідності структури тарифів на розподіл природного газу згідно з постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2746 реальним витратам відповідача в умовах дії мораторію на їх підвищення згідно з Законом № 2479-IX; відсутності компенсації різниці в тарифах на розподіл природного газу у зв`язку із запровадженням мораторію на їх підвищення Законом №2479-IX; відсутності компенсації витрат та/або втрат, понесених внаслідок воєнних дій, витрат на ремонт пошкоджених виробничих потужностей, втрат від зменшення кількості абонентів та/або обсягу наданих послуг відповідно до ст. 2 Закону №2479-IX.

Позивачем до матеріалів справи надано заперечення на клопотання про відстрочення виконання рішення за змістом яких, останній зазначає, що доводи про наявність у відповідача скрутного фінансового становища не є беззаперечними та мають підтверджуватися належними та допустимими доказами неплатоспроможності, зокрема, але не виключно, інформацією про всі розрахунки боржника, доказами відсутності руху коштів по всіх відкритих банківських рахунках боржника, доказами про відсутність майна або його недостатності для погашення вимог кредиторів; доказами про наявність реальної загрози банкрутства; під час експлуатації газотранспортної системи оператор діє для забезпечення потреб держави Україна, у власності якої перебуває газотранспортна система; ТОВ «Оператор ГТС України» за власні кошти постійно здійснює проведення ремонтів, пов`язаних із ліквідацією наслідків бойових дій, з метою не допущення припинення транспортування природного газу; часткове зупинення транспортування природного газу через ГВС «Сохранівка» в цілому матиме ланцюгову реакцію і вплив не тільки на інтереси всіх учасників ринку природного газу України, загальнодержавні інтереси але й на інтереси країн Європи в сфері енергетичної безпеки, що в свою чергу у будь-якому випадку призведе до неможливості здійснення відповідачем діяльності із розподілу природного газу і всі без виключення споживачі про які зазначає боржник однаково не отримають тих послуг, реалізація яких забезпечується за допомогою споживання природного газу.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За змістом ч.3, 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, підставою для розстрочення та відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Частиною 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Надання відстрочки виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, суду належить враховувати, що відстрочка виконання судового рішення повинна надаватися боржнику у виняткових випадках. При оцінці виняткових обставин суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення (ст.115 Господарського процесуального кодексу України). По суті вищенаведеної норми при відстрочці виконання судового рішення мова йде про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Таким чином, питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

З огляду на вимоги ч.ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, саме відповідачем порушено зобов`язання, тобто через його винні дії виник спір.

Не надано відповідачем і належних та допустимих доказів, які б доводили наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення по даній справі або роблять його неможливим, зокрема про відсутність коштів на банківських рахунках підприємства та майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, у даному випадку, обставини щодо неплатоспроможності ПрАТ «Донецькоблгаз», стосовно того, що виконання рішення у даній справі стане непомірним тягарем для відповідача є недоведеними, належні докази в їх обґрунтування не надані.

При цьому слід зазначити, що відсутність у відповідача необхідних коштів, у тому числі, у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення в розумінні ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику (п.1 ст.44 Господарського кодексу України).

Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Суд також зауважує, що військова агресія РФ проти України та введення в Україні військового стану має загальний характер та впливає на діяльність, без виключення, усіх суб`єктів господарювання.

З поданих сторонами документів вбачається, що обидві сторони перебувають у складному фінансовому становищі, а не лише відповідач.

Також, слід враховувати те, що із позовом про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 31.12.2019 позивач звернувся 13.10.2023, водночас заборгованість відповідача виникла за період березень 2022 року - червень 2023 року, тобто відповідачем могли вживатися дії з погашення заборгованості до подання позову до суду.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання відстрочення виконання на 12 місяців боржником, а згоди стягувача на відстрочення виконання рішення суду не отримано.

Інші доводи, викладені відповідачем у клопотанні також не свідчать про наявність підстав для його задоволення.

Таким чином, проаналізувавши доводи заявника щодо відстрочення виконання судового рішення та надані в їх обґрунтування докази, з`ясувавши правову позицію стягувача, який заперечив проти клопотання відповідача, беручи до уваги тривалий час існування боргу, не доведення відповідачем винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача б/н від 08.01.2024 про відстрочення виконання рішення у цій справі.

Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010).

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів сторін суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують вищевикладених висновків суду.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 135845,79грн (платіжна інструкція № 188170 від 12.10.2023).

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення 5881346,44 грн (основний борг), судовий збір в сумі 88220,20 грн у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині вимог про стягнення суми основного боргу може бути повернутий позивачу за його клопотанням згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку із відсутністю відповідного клопотання, суд наразі не вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору пропорційно сумі позовних вимог, щодо якої закрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору щодо вимог про стягнення 3% річних, пені та інфляційних втрат покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м.Київ до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ про стягнення заборгованості у загальній сумі 9056386,00 грн, з яких 5881346,44 грн основна заборгованість, 267287,65 грн три відсотки річних, 1989511,04 грн пеня, 918240,87 грн інфляційні втрати, задовольнити частково.

Закрити провадження по справі в частині стягнення 5881346,44 грн основного боргу за відсутністю предмету спору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Південна, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, буд.44, ) 3% річних в розмірі 267287,65 грн, пеню в розмірі 994755,52 грн, інфляційні втрати в розмірі 918240,87 грн, а також судовий збір в розмірі 47625,59 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 26.03.2024 оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 01.04.2024.

Суддя Г.Є. Курило