ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/1554/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від позивача: К.П. Межова

від відповідача: С.П. Севернюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2024 (суддя Е.М.Олейняш, м. Миколаїв, повний текст складено 08.01.2024)

у справі №915/1554/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект»

до відповідача: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення коштів в сумі 853620,78 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 654000,00 грн основного боргу, 23113,97грн - 3 % річних та 176506,81 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на постачання товару від 19.11.2021 №53-123-01-21-07290 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати у зазначеному вище розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» 654000,00 грн основного боргу, 13760,88 грн - 3% річних, 61086,38 грн інфляційних втрат та 10932,71 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції, проаналізувавши встановлені обставини справи, дійшов висновку про правомірність доводів позивача щодо існування у відповідача невиконаного зобов`язання з оплати за поставлений позивачем товар у заявленій позивачем сумі та правомірність нарахування позивачем інфляційних втрат та відсотків річних.

Водночас, перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд встановив, що 3 % за період прострочення з 02.09.2022 по 15.05.2023, виходячи з суми боргу 654000,00грн, становлять 13760, 88 грн, у зв`язку з чим позов в цій частині задовольнив. В решті вимог про стягнення 3 % річних в сумі 9353,09 грн судом відмовлено, оскільки в період з 12.03.2022 по 01.09.2022 не настало прострочення боржника.

Також суд встановив, що інфляційні втрати за період з вересня 2022 по квітень 2023 (включно) становлять 61086,38 грн, та задовольнив позов в цій частині. В решті вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 115420,43 грн судом відмовлено, оскільки з березня 2022 по серпень 2022 (включно) не настало прострочення боржника.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати частково рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2024 у справі №915/1554/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні вимог в частині стягнення 61086,38 грн інфляційних втрат та 13760,88 грн - 3% річних.

Мотивуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що включення до бази нарахування 3% річних сум податку на додану вартість, нарахованих на вартість товару, є необґрунтованим, таким, що суперечить правовій природі процентів, передбачених статтями 536 та 625 Цивільного кодексу України. Також, на думку відповідача, індексація сум податку на додану вартість, нарахованих на вартість товару за договором, є необґрунтованою, такою, що суперечить її правовій природі, як способу захисту майнового права та інтересу, та не передбачена діючим законодавством, зокрема, спеціальним законом у сфері справляння податків Податковим кодексом України.

Позиція позивача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставин справи та прийняв законне, обґрунтоване і справедливе рішення в частині стягнення з відповідача 61086,38грн інфляційних втрат та 13760,88 грн - 3% річних .

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційну скаргу зареєстровано судом 25.01.2024 за вх.№275/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №915/1554/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою суду від 30.01.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2024 у справі №915/1554/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати матеріали справи №915/1554/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

05.02.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №915/1554/23.

Окрім того, 07.02.2024 від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» через систему «Електронний суд» надійшла заява (вх.№423/24 від 07.02.2024), в якій останнє просило здійснити заміну відповідача у справі №915/1554/23 - Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» його правонаступником Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 06.02.2023 №2896-IX та постанови Кабінету міністрів України від 29.12.2023 № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» утворено акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ), і наразі акціонерне товариство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків державного підприємства.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2024 у справі №915/1554/23. Встановлено позивачу строк до 28.02.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

Цією ж ухвалою суду від 12.02.2024 заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вх.№423/24 від 07.02.2024) про заміну відповідача у справі №915/1554/23 його правонаступником задоволено. Здійснено заміну Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (; м.Київ, вул. Назарівська, буд. 3, 01032) в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (; Миколаївська область, м. Южноукраїнськ; промзона, 55001) його правонаступником Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (; м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, 01032) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ ВП: 20915546; Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, 55001).

16.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№275/24/Д1 від 16.02.2024).

20.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» надійшла заява (вх.№600/24 від 20.02.2024) про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, в якій позивач просив забезпечити його представнику можливість участі в усіх судових засіданнях по вказаній справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 розгляд справи №915/1554/23 призначено на 02.04.2024 о 12:00 год, а також задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» (вх.№600/24 від 20.02.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також ухвалою суду від 27.03.2024 задоволено заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вх.№1094/24 від 26.03.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 02.04.2024, яке проводилось в режимі відеоконференції, представники сторін надали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.

Заслухававши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом першої інстанції та неоспорено сторонами у справі, 19.11.2021 між відповідачем, як покупцем, та позивачем, як постачальником, було укладено договір на постачання товару №53-123-01-21-07290 (далі договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код CPV 42910000-8 Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (Автомати газованої води), (далі товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (додаток до договору №1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2020.

Відповідно до пункту 1.3. договору місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ.

У пункті 2.1 договору сторони погодили, що загальна вартість товару є твердою та складає: разом: 545000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% : 109000, 00 грн. Всього з ПДВ: 654000,00 грн. (шістсот п`ятдесят чотири тисячі грн 00 коп).

Згідно із пунктом 2.2. договору за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (додаток №1 до договору) та виконання постачальником умов пунктів 3.2., 6.1. цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 18.12.2021 на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство», або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

Відповідно до пункту 3.2. договору з товаром постачальник надає покупцю:

-видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТЗЕД по-позиційно;

-електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановлену чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

-документи, що підтверджує якість товару згідно ТС.0.0028.3864, ТС.0.0028.3684.

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (пункт 3.3. договору).

У пункті 12.1. договору визначено, що покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно розділу 6.

Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (підпункт 12.4.1. пункту 12.4. договору).

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії договору можливе до його закінчення шляхом укладання відповідної додаткової угоди (пункт 13.1. договору).

До договору сторонами складено специфікацію №1 (додаток №1 до договору) на загальну суму 654000,00 грн. з ПДВ.

Договір та специфікація підписані та скріплені печатками сторін.

На підставі замовлення відповідача та на підставі вищевказаного договору, позивачем виставлено відповідачу для проведення оплати рахунок-фактуру № СФ-0000001 від 04.01.2022 на суму 654000,00 грн.

На виконання умов договору позивачем (постачальником) поставлено відповідачу (покупцю) товар, а саме установку для охолодження і видачі газованої води УОГВ-100 (безперервної дії) (код УКТЗЕД 8422) в кількості 1 шт. та установку для охолодження і видачі газованої води УОГВ-100 «Прайм» (безперервної дії) (код УКТЗЕД 8422) в кількості 9 шт., тобто в повному обсязі, на загальну суму 654000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №РН 0000001 від 04.01.2022 на суму 654000,00 грн з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 05.01.2022 згідно штампу ВП СГ).

Накладна підписана сторонами без зауважень та скріплена печатками.

Підставою поставки товару у вищевказаній накладній зазначено договір №53-123-01-21-07290 від 19.11.2021, а підставою замовлення - рахунок-фактуру №СФ-0000001 від 04.01.2022.

Факт постачання (перевезення) вищевказаного товару до місця призначення Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» підтверджується товарно-транспортною накладною №0401/1 від 04.01.2022, яка підписана та скріплена печатками сторін.

Також на виконання вимог податкового законодавства та умов договору позивачем зареєстровано в ЄРПН податкову накладну по господарській операції, а саме: податкова накладна №1 від 04.01.2022 на суму 654000,00 грн (дата реєстрації в ЄРПН 30.06.2022), а також розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 04.01.2022 до податкової накладної №1 від 04.01.2022 (дата реєстрації в ЄРПН 30.06.2022).

Позивач звертався до відповідача із претензіями щодо сплати заборгованості, на підтвердження чого суду подано листи вих. №3009/1-сб від 30.09.2022, вих. № 1111/1-сб від 11.10.2022, вих. № 1601/1-сб від 16.01.2023, вих. № 2103/1-сб від 21.03.2023, в яких позивач просив відповідача здійснити оплату за договором в сумі 654000,00 грн за поставлений товар.

Невиконання відповідачем обов`язку за договором щодо здійснення оплати за поставлений товар мало наслідком виникнення заборгованості, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позиція суду апеляційної інстанції

Господарський суд Миколаївської області, встановивши наявність порушення зобов`язання відповідача щодо повної та своєчасної сплати поставленого товару, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення основного боргу у заявленому позивачем розмірі та правомірність нарахування позивачем інфляційних втрат та процентів річних.

Водночас, перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд встановив наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в цій частині з огляду на неправильно визначений позивачем період такого нарахування.

Скаржник, звертаючись із апеляційною скаргою, не погоджується з рішенням суду в частині стягнення з нього сум 3% річних та інфляційних втрат, з посиланням на те, що виходячи із норм Податкового кодексу України, статей 536, 625 Цивільного кодексу України, нарахування кредитором для боржника 3% річних та інфляційних втрат може здійснюватись лише на суму простроченого грошового зобов`язання з оплати вартості товару (робіт, послуг) без врахування суми ПДВ, що включений до вартості такого товару за договором, а проведення таких нарахувань на суму ПДВ, що включено до вартості товару (робіт, послуг), не відповідає змісту, призначенню та суті самих нарахувань 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження №12-79гс19).

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування трьох відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Водночас, змагальність сторін є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України), зміст якої розкривають положення статті 13 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя та четверта статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частин першої та третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України заперечення проти позову відповідач викладає у відзиві, який повинен містити, зокрема заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, ухвала про відкриття провадження у даній справі від 16.10.2023 отримана відповідачем 20.10.2023 о 10:06 в його Електронний кабінет та 30.10.2023 засобами поштового зв`язку, про що свідчать довідка про доставку електронного листа відповідального працівника Господарського суду Миколаївської області (а.с.60) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.62), однак не скористався наданим йому статтею 161 Господарського процесуального кодексу України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини дев`ятої 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд першої інстанції, надавши оцінку зібраним доказам, встановив, що зобов`язання зі сплати вартості товару у розмірі 654000,00 грн відповідачем мало бути виконано в період з 01.07.2022 по 01.09.2022 (включно), а тому з 02.09.2022 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання. Виходячи з встановлених обставин стосовно того, що в період з 12.03.2022 по 01.09.2022 не настало прострочення боржника, суд здійснив власний розрахунок суми 3% річних за період прострочення з 02.09.2022 по 15.05.2023 та інфляційних втрат за період з вересня 2022 по квітень 2023 (включно).

Відповідач відзив на позов не надав, як і не надав свій розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, а отже, не виразив незгоду з обставинами, на яких ґрунтувалися позовні вимоги в частині стягнення процентів річних та інфляційних нарахувань, а саме, у зв`язку з неправильністю їх нарахування, отже, відповідач не вправі заперечувати проти таких обставин під час розгляду справи по суті з відповідних мотивів, які були ним наведені лише в апеляційній інстанції (подібні за змістом висновки наведено у постановах Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №910/8662/20, від 02.06.2020 у справі № 909/1054/19).

Висновки суду апеляційної інстанції

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Миколаївської області про часткове задоволення позову, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2024 у справі №915/1554/23 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.04.2024.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран