ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 березня 2024 року Справа № 915/1239/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

розглянувши матеріали заяви №63/06 від 06.03.2024 (вх.№2769/24 від 07.03.2024) Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області про розстрочення виконання рішення у справі,

за позовом: Фізичної особи-підприємця Пристайко Михайла Петровича, АДРЕСА_1 ,

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

представник позивача, адвокат Родіонова Вікторія Євгеніївна

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

до відповідача: Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області, 56101, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Ювілейна, 1, електронна пошта:

про: стягнення 1 606 839, 00 грн.

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою №63/06 від 06.03.2024 (вх.№2769/24 від 07.03.2024) в якій просить суд розстрочити виконання Рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023 по справі №915/1239/23 в частині стягнення з Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області на користь Фізичної особи-підприємця Пристайко Михайла Петровича заборгованості у розмірі 1 606 839,00 грн., терміном на 10 місяців згідно наданого графіку.

В обґрунтування заяви зазначає, що КП «Міськводоканал» Баштанської міської ради є стратегічно важливим та соціально значимим водопостачальним підприємством Баштанської територіальної громади, оскільки забезпечує послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у житлові будинки та квартири, школи, дошкільні заклади, лікарню, установи і організації, що фінансуються з державного бюджету, а також до інших об`єктів. КП «Міськводоканал» Баштанської міської ради є об`єктом критичної інфраструктури ІІІ категорії, який забезпечує фізичні та побутові потреби людей і без якого неможливе існування та розвиток місцевої економіки. Вказує, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 станом на 24 січня 2024 року Баштанська міська територіальна громада входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. В 2023 році КП «Міськводоканал» Баштанської міської ради за основними видами діяльності (централізоване водопостачання та централізоване водовідведення) спрацювало із збитками в сумі 2 млн. 890,2 тис, грн., в тому числі: окремо за джерелами водопостачання, з поверхневого водозабору - збиток 3334,6 тис. грн., з підземного водозабору - збиток 818,5 тис. грн. та послуги з централізованого водовідведення - прибуток 450,6 тис. грн. Згідно фінансового звіту за 2023 рік підприємство отримало прибуток у сумі 8407,2 тис. грн., що виник завдяки матеріальній допомозі від низки благодійних організацій у вигляді товару та матеріалів для підтримки стабільної роботи підприємства не на один рік. Тому у підприємства, в зв`язку з цим, є додаткове податкове навантаження у вигляді сплати значної суми податку на прибуток у сумі 1755,3 тис. грн. Вказує, що фінансово-економічний стан підприємства не дозволяє йому нормально експлуатувати системи водопостачання та водовідведення і не дає можливості подальшого стабільного розвитку. Зазначає, що виконання рішення в повному обсязі в значній мірі ускладнить фінансовий стан підприємства та фактично призведе до нездатності здійснювати фінансове забезпечення виробничої діяльності останнього, а ймовірно призведе до процедури банкрутства, що в свою чергу, враховуючи важливе соціальне значення підприємства, є недопустимими заходами. У випадку виконання рішення в повному обсязі зачіпаються не лише майнові інтереси підприємства, а й інші інтереси, зокрема, можливість надавати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у м.Баштанка та 14-ти сіл, а також здійснювати ремонтні роботи відповідних мереж (обладнання), необхідних для належного надання послуг споживачам. Вказує, що розстрочення виконання рішення має для підприємства важливе значення, оскільки сприятиме оптимізації умов, за яких підприємство зможе не лише функціонувати, а й забезпечити водопостачання та водовідведення.

Згідно даних Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) 14.12.2023 справу №915/1239/23 надіслано до Південно-Західного апеляційного господарського суду, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.03.2024 суд відклав вирішення питання про прийняття, повернення, залишення без руху заяви №63/06 від 06.03.2024 (вх.№2769/24 від 07.03.2024) Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області про розстрочення виконання рішення до повернення вказаної справи до Господарського суду Миколаївської області.

Згідно супровідного листа Південно - західного апеляційного Господарського суду справу №915/1239/23 було повернуто Господарському суду Миколаївської області (вх.№3154/24 від 18.03.2024).

Ухвалою суду від 19.03.2024 заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 27.03.2024.

Стягувач через систему «Електронний суд» надав заяву (вх.№3350/24 від 21.03.2024) в якій не заперечує проти розстрочення виконання судового рішення за графіком в рівних частинах щомісячно, як вказано відповідачем та просить суд розглянути дану заяву за відсутності стягувача.

Боржник до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву №85/06 від 21.03.2024 (вх.№3442/24 від 22.03.2024) в якій просить суд долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують фінансову неспроможність підприємства щодо виконання рішення суду одним платежем у повному обсязі.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про розстрочення виконання рішення суду, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд зазначає таке.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023 у справі №915/1239/23 - позов Фізичної особи-підприємця Пристайко Михайла Петровича задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області на користь Фізичної особи-підприємця Пристайко Михайла Петровича заборгованості у розмірі 1 606 839, 00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням Комунальне підприємство "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області оскаржило його до Південно-західного апеляційного Господарського суду.

Постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду від 28.02.2024 рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023 року у справі №915/1239/23 залишено без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

18.03.2024 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023 та постанови Південно-західного апеляційного Господарського суду від 28.02.2024 видано відповідний наказ.

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області у наданій до суду заяві просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023 по справі №915/1239/23 в частині стягнення з Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області на користь Фізичної особи-підприємця Пристайко Михайла Петровича заборгованості у розмірі 1 606 839,00 грн., терміном на 10 місяців згідно наданого графіку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Конституційний Суд України у п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Розстрочення виконання судового рішення пов`язано з об`єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання.

При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених відповідною статтею ГПК України не вимагається. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, питання щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

З системного аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для розстрочки, відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Отже особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, неможливість своєчасного погашення заборгованості перед стягувачем відбувається у зв`язку із скрутним фінансовим становищем боржника.

Судом взято до уваги, що КП «Міськводоканал» Баштанської міської ради є стратегічно важливим та соціально значимим водопостачальним підприємством Баштанської територіальної громади, оскільки забезпечує послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у житлові будинки та квартири, школи, дошкільні заклади, лікарню, установи і організації, а також є об`єктом критичної інфраструктури ІІІ категорії, який забезпечує фізичні та побутові потреби людей і без якого неможливе існування та розвиток місцевої економіки.

За переконанням суду, ненадання розстрочки виконання рішення у даній справі може призвести до загрози банкрутства підприємства відповідача та настання негативних наслідків для споживачів водопостачання та централізованого водовідведення на території Баштанської міської територіальної громади на якій КП «Міськводоканал» Баштанської міської ради надає послуги.

Також, судом взято до уваги, що стягувач не заперечує проти надання боржнику розстрочення виконання судового рішення згідно наданого ним графіку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що відповідачем надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у даній справі.

Так, на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі "Чижов проти України", заява N 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07 жовтня 2003 року).

Суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду дасть можливість боржнику належним чином розрахуватися зі стягувачем.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши докази надані боржником, в їх сукупності, виходячи з принципів розумності та справедливості, взявши до уваги, що стягувач не заперечує проти надання боржнику розстрочки, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд дійшов висновку про можливість надання розстрочення виконання рішення суду з урахуванням вимог ч.5 ст.331 ГПК України терміном на 9 місяців з березня 2024 року по 09 листопада 2024 року.

На переконання суду, строк розстрочення виконання рішення у цій справі, не може бути визнаний надмірним і не розглядається як такий, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву №63/06 від 06.03.2024 (вх.№2769/24 від 07.03.2024) Комунального підприємства "Міськводоканал" Баштанської міської ради Миколаївської області про розстрочення виконання рішення у справі №915/1239/23 - задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2023 у справі №915/1239/23 за наступним графіком:

- до 30.03.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.04.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.05.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.06.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.07.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.08.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.09.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 30.10.2024 - 178 537,66 грн.;

- до 09.11.2024 - 178 537,72 грн.

3. В іншій частині заяви - відмовити.

4. Ухвала є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до виконання протягом 3- х років.

Ухвала суду, набирає законної сили у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена у відповідності до п.24 ч.1 ст.255 ГПК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 01.04.2024.

Суддя Н.О. Семенчук