ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року м.Дніпро Справа № 908/3497/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 (повний текст ухвали складено 15.01.2024, суддя Зінченко Н.Г.) у справі № 908/3497/23

за матеріалами зустрічної позовної заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 24.12.2023, (вх. № 4183/08-07/23 від 25.12.2023)

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», (69006, м.Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

до відповідача за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

про визнання наявним право, у справі № 908/3497/23

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», (69006, м. Запоріжжя, вул.Добролюбова, буд. 20)

про стягнення 320 602 693,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23 зустрічну позовну Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями) повернуто Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя.

Не погодившись з судовим рішенням, Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Господарський суд Запорізької області, повертаючи зустрічний позов, безпідставно відхилив клопотання Позивача за зустрічним позовом про відстрочення сплати судового збору. При цьому, Товариство так само наголошувало на своєму тяжкому фінансовому стані у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації. В порушення ст. ст. 2, 86, 236 ГПК України, Господарський суд Запорізької області не надав жодної належної оцінки доводам Товариства щодо тяжкого фінансового стану та взагалі не дослідив повно та всебічно обставин виникнення у Товариства скрутного матеріального становища, які зумовлюють можливість відстрочення сплати судового збору. Внаслідок цього суд зробив передчасний та помилковий висновок в оскаржуваному рішенні про начебто відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та необґрунтовано повернув зустрічний позов Товариству. Тому, очевидно, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України та є таким, що створило штучні перешкоди Товариству у реалізації ним гарантованого права на доступ до правосуддя, що є неприпустимим у правовій державі. Суд порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тобто обмежив право позивача на доступ до суду, проявивши надто формальне відношення та не вирішував питання чи була в позивача реальна можливість сплатити суму судового збору.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/3497/23. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/3497/23.

05.02.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2024 відмовлено Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: - сплати судовий збір у встановленому порядку, розмірі та на належні реквізити та надання до суду доказів його сплати.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. Слід зазначити, що сторони повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження ухвалою суду від 20.02.2024, яка надіслана сторонам в електронному кабінеті, відомості чого містять матеріали справи.

Відповідач за зустрічним позовом Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», відзиву на апеляційну скаргу не подало (не надіслало), відповідно останній не скористався своїм правом визначеним ч. 1, ст. 263 ГПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія Центрального апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 13.11.2023 Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя про стягнення 320 602 693,22 грн. заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019, в тому числі 312 247 462,32 грн. основного боргу за надані послуги за січень - жовтень 2023 року, 4 939 562,53 грн. інфляційних втрат та 3 415 668,37 грн. 3 % річних.

25.12.2023 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява, яка сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 24.12.2023, Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.12.2023 відмовлено Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви у справі № 908/3497/23 до моменту прийняття судом рішення у справі, через відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.12.2023 у справі № 908/3497/23 зустрічну позовну заяву залишено без руху, позивачу з зустрічним позовом надано строк терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (належні докази сплати надати суду в оригіналі).

З наявної в матеріалах справи Довідки про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді ухвала суду від 27.12.2023 про залишення позову без руху доставлена до електронного кабінету Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» 28.12.2023. (а.с 114)

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 зустрічну позовну заяву вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 24.12.2023, (вх. № 4183/08-07/23 від 25.12.2023) Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями) повернуто Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя.

Оскільки, позивачем за зустрічним позовом не усунуті недоліки зустрічної позовної заяви згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 27.12.2023 у справі № 908/3497/23.

Згідно із підпунктами 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн.), а за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939400,00 грн.).

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями), яка, виходячи з вищенаведених норм Закону, повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 2684,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до ч. 2 цієї же статті Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним та вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 цієї ж норми можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

З огляду на зазначене, суд дійшов вірного висновку, що приписи пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

Крім того, «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

З урахуванням вищенаведеного, колегія вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання про наявність підстав для відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору є правом суду.

Отже, у зв`язку із тим, що позивачем за зустрічним позовом не усунуло недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі господарського суду, щодо оплати у визначеному законом порядку та розмірі судового збору за подання позовної заяви, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про повернення позову на підставі ч. ч. 4, 6 ст.174 ГПК України, згідно з ухвалою від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що апелянт в своїй апеляційній скарзі звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що на момент звернення до суду з позовними вимогами не мав можливості сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн, у зв`язку з перебуванням у тяжкому фінансовому становищі, однак, позивач міг сплатити мінімальну суму судового збору за подання позовної заяви, оскільки, ним за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 275, 276, 282 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 року у справі №908/3497/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В.Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін