ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Справа№ 698/661/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від прокуратури: Колодчина Р.В.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 (повний текст рішення складено 07.09.2023)

у справі № 698/661/18 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави

до 1. Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області

2. ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Катеринопільська селищна рада Звенигородського району Черкаської області

про визнання незаконним і скасування рішення органу державної влади, визнання договорів оренди недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 08.11.2021) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 про:

1) визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 від 14.02.2014 № ЧК/:04:001/00002115, від 14.02.2014 № ЧК/:04:001/00002116 та від 14.02.2014 № ЧК/:04:001/00002117;

2) визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, а саме:

- договору оренди земельної ділянки площею 19,0122 га (кадастровий номер :04:001:0150), з них сільськогосподарські угіддя - сіножаті і площею 17,2548 га та пасовища площею 1,7574 га, розташованої в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, який укладений 14.02.2014 між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11449941 від 06.03.2014), скасування державної реєстрації права оренди, та припинення права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4899705;

- договору оренди земельної ділянки площею 42,0303 га (кадастровий номер :04:001:0151), розташованої в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, який укладений 14.02.2014 між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11438834 від 06.03.2014), скасування державної реєстрації права оренди, та припинення права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4894419;

- договору оренди земельної ділянки площею 46,1045 га (кадастровий номер :04:001:0152), з них сільськогосподарські угіддя - рілля площею 38,4065 га та пасовища площею 7,6980 га, розташованої в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11444220 від 06.03.2014), скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4897005.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним набуттям відповідачем-2 права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею: 19,0122 га, 42,0303 га та 46,1045 га, які розташовані в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 позов задоволено частково:

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 19,0122 га (кадастровий номер :04:001:0150), з них сільськогосподарські угідді - сіножаті площею 17,2548 га та пасовище площею 1,7574 га, яка розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11449941 від 06.03.2014), скасовано державну реєстрацію права оренди та припинено право оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4899705;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 42,0303 га (кадастровий номер :04:001:0151), яка розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11438834 від 06.03.2014), скасовано державну реєстрацію права оренди та припинено право оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4894419;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 46,1045 га (кадастровий номер :04:001:0152), з них сільськогосподарські угідді - рілля площею 38,4065 га та пасовище площею 7,6980 га, яка розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11444220 від 06.03.2014), скасовано державну реєстрацію права оренди та припинено право оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за №4899705;

- в іншій частині позову відмовлено;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у сумі 4228,80 грн;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у сумі 4228,80 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 у справі № 698/661/18 та постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач-2 до 2013 року не отримував, як громадянин України, земельні ділянки для ведення фермерського господарства на пільгових умовах (без проведення торгів), оскільки на переконання відповідача-2, земельні ділянки були набуті Фермерським господарством "Надія" (засновником якого є відповідач-2) на загальних засадах оренди землі.

Тобто, на переконання відповідача-2, він вперше у 2013 році скористався правом на отримання земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства на пільгових умовах без проведення земельних торгів та створив і зареєстрував 01.12.2016 Фермерське господарство "Агро-Лан-15".

Окрім викладеного, відповідач-2 посилався на те, що прокурор звернувся до суду з даним позовом з пропущенням строків позовної давності.

Короткий зміст відзиву прокуратури на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, прокурор наголошує на тому, що на момент укладення спірних договорів оренди відповідач-2 вже використав своє право на отримання земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства.

Також прокурор вказує на те, що ним при зверненні до суду з даним позовом не було порушено строків позовної давності, оскільки прокурор звернувся до суду 11.08.2018, тобто в межах трирічного строку позовної давності, який визначений ст. 257 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст письмових пояснень третьої особи та узагальнення їх доводів

У письмових поясненнях третя особа зазначає, що немає заперечень щодо апеляційної скарги.

Узагальнений виклад позиції відповідача-1

Відповідач-1 не скористався своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу. Неподання письмового відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 у справі № 698/661/18 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024, справу № 698/661/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 у справі № 698/661/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.; розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою - 17.01.2024.

17.01.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку із оголошеною у місті Києві повітряною тривогою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 розгляд справи № 698/661/18 призначено на 20.03.2024.

В судове засідання, яке відбулося 20.03.2024, з`явився прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представники відповідачів-1,-2 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного документа - ухвали суду від 18.01.2024 в електронні кабінети відповідача-1 та третьої особи та довідкою про доставку електронного листа - ухвали суду від 18.01.2024 на електронну адресу відповідача-2.

Також, як свідчать матеріали справи, відповідач-2 повідомлявся про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, поштовим зв`язком, що підтверджується поштовими повідомлення, які містяться у справі.

При цьому, судова колегія зауважує на тому, що будь-яких письмових клопотань до початку судового засідання від відповідачів-1,-2 та третьої особи не надходило.

Враховуючи, що явка представників відповідачів-1,-2 та третьої особи у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів-1,-2 та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

14.02.2000 ОСОБА_1 (відповідач-2) зареєстрував Фермерське господарство "Надія", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № .

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою закінчення формування статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) є 08.11.2008.

Судом першої інстанції встановлено, що впродовж 2005-2008 років одноосібним засновником та єдиним членом Фермерського господарства "Надія" є ОСОБА_1 , якому було надано в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки державної власності із наступними кадастровими номерами та площами: :03:002:0048 площею 4,9545 га, :04:003:0301 площею 75,4549 га, :03:001:0020 площею 0,9406 га, :03:001:0021 площею 10,5972 га, :03:002:0047 площею 6,4824 га, :03:002:0049 площею 19,7994 га, :03:001:0022 площею 1,8655 га, :03:002:0050 площею 9,3997 га, :04:003:0002 площею 12,9098 га, :03:004:0300 площею 135,531 га, :03:002:0051 площею 4,7904 га, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

В подальшому, 27.12.2013 відповідач-2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Черкаській області із заявами, у яких просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею: 42,03 га, 18,9277 га та 45,9998 га в оренду терміном на 5 років для ведення фермерського господарства із земель державної власності в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області.

Наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області № ЧК/:04:001/00001885, № ЧК/:04:001/00001886 та № ЧК/:04:001/00001863 від 20.01.2014, відповідачу-2 видано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із кадастровими номерами :04:001:0150, :04:001:0151, :04:001:0152 із земель державної власності в оренду.

Наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області № ЧК/:04:001/00002115, № ЧК/:04:001/00002116 та ЧК/:04:001/00002117 від 14.02.2014 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства (кадастрові номери :04:001:0150, :04:001:0151, :04:001:0152).

Вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення були надані відповідачу-2 із земель державної власності в оренду строком на 10 років (п. 2 наказів Головного управління Держземагенства у Черкаській області № ЧК/:04:001/00002115, № ЧК/:04:001/00002116 та № ЧК/:04:001/00002117 від 14.02.2014).

14.02.2014 на підставі наказів Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 14.02.2014 № ЧК/:04:001/00002115, № ЧК/:04:001/00002116 та № ЧК/:04:001/00002117, між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області, як орендодавцем, та відповідачем-2, як орендарем, було укладено три договори оренди земельних ділянок із кадастровими номерами :04:001:0150, :04:001:0151, :04:001:0152, які розташовані в адміністративних межах Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (надалі - договори оренди).

Згідно з п. 1 договорів оренди від 14.02.2014 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, які знаходяться (розташовані) за межами пункту, в адміністративних межах Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області.

Відповідно до актів приймання-передачі об`єкта оренди, які є додатками до договорів оренди від 14.02.2014, Головне управління Держземагенства у Черкаській області передало, а відповідач-2 прийняв у своє користування для ведення фермерського господарства земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності: із кадастровим номером :04:001:0150, площею 19,0122 га; із кадастровим номером :04:001:0151, площею 42,0303 га; із кадастровим номером :04:001:0152, площею 46,1045 га. Вказане підтверджується і відомостями, що містяться у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2018 № 138387284.

01.12.2016 ОСОБА_1 створив та зареєстрував Фермерське господарство "Агро-Лан-15", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № .

Згідно з актом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" № 56-ОТГ від 14.12.2020 спірні земельні ділянки із кадастровими номерами :04:001:0150, :04:001:0151 та :04:001:0152 були передані у комунальну власність Катеринопільської селищної ради.

Відповідно до інформації, що міститься у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №262693539 від 23.06.2021, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0150, площею 19,0122 га для ведення фермерського господарства, розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради, зареєстрована за Катеринопільською селищною радою (третьою особою). Форма власності комунальна. Дата державної реєстрації 18.06.2021 номер запису про реєстрацію 42628468. На дату розгляду справи право оренди цієї земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, що міститься у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №262707534 від 23.06.2021, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0151, площею 42,0303 га для ведення фермерського господарства, розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради, зареєстрована за третьою особою. Форма власності комунальна. Дата державної реєстрації 18.06.2021 номер запису про реєстрацію 42629891. На дату розгляду справи право оренди цієї земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_1 .

За інформацією, яка вказана у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №262668563 від 23.06.2021, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0152, площею 46,1045 га для ведення фермерського господарства, розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради, зареєстрована за третьою особою. Форма власності комунальна. Дата державної реєстрації 18.06.2021, номер запису про реєстрацію 42627946. На дату розгляду справи право оренди цієї земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_1

23.11.2021 між третьою особою (орендодавцем) та відповідачем-2 (орендарем) було укладено додаткові угоди до договорів оренди землі від 14.02.2014 (щодо оренди спірних земельних ділянок кадастровий номер :04:001:0150, :04:001:0152,:04:001:0151, згідно з якими внесено зміни до визначення нормативно-грошової оцінки цих ділянок, а також продовжено строк дії договорів до 14.02.2034.

Звертаючись з даним позовом, прокурор посилався на те, що відповідач-2 на момент укладення спірних договорів оренди вже використав своє право на отримання земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства, отримавши для вказаних цілей земельні ділянки за наступними кадастровими номерами та площами: :03:002:0048 площею 4,9545 га, :04:003:0301 площею 75,4549 га, :03:001:0020 площею 0,9406 га, :03:001:0021 площею 10,5972 га, :03:002:0047 площею 6,4824 га, :03:002:0049 площею 19,7994 га, :03:001:0022 площею 1,8655 га, :03:002:0050 площею 9,3997 га, :04:003:0002 площею 12,9098 га, :03:004:0300 площею 135,531 га, :03:002:0051 площею 4,7904 га.

Тобто, на переконання прокурора, додатково земельні ділянки відповідач-2 мав право отримувати виключно на конкурентних засадах через участь у торгах. Втім, відповідач-2 набув земельні ділянки в оренду за позаконкурсною процедурою, всупереч вимогам чинного законодавства, що і стало причиною виникнення даного спору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 позов задоволено частково:

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 19,0122 га (кадастровий номер :04:001:0150), з них сільськогосподарські угідді - сіножаті площею 17,2548 га та пасовище площею 1,7574 га, яка розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11449941 від 06.03.2014), скасовано державну реєстрацію права оренди та припинено право оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4899705;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 42,0303 га (кадастровий номер :04:001:0151), яка розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11438834 від 06.03.2014), скасовано державну реєстрацію права оренди та припинено право оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за № 4894419;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 46,1045 га (кадастровий номер :04:001:0152), з них сільськогосподарські угідді - рілля площею 38,4065 га та пасовище площею 7,6980 га, яка розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району, укладений 14.02.2014 між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 державним реєстратором Катеринопільського районного управління юстиції Попович А.М. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11444220 від 06.03.2014), скасовано державну реєстрацію права оренди та припинено право оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про що внесені до реєстру 04.03.2014 за №4899705;

- в іншій частині позову відмовлено;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у сумі 4228,80 грн;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у сумі 4228,80 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву позивача на неї, заперечень на відзив, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача-2 не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 134 Земельного Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.

Стаття 123 Земельного кодексу України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування у тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

За змістом ч. 3 ст. 134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених ст. 34 (для сінокосіння і випасання худоби), ст. 36 (для городництва) ст. 121 (для ведення фермерського господарства; для ведення особистого селянського господарства, для ведення садівництва; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); для індивідуального дачного будівництва; для будівництва індивідуальних гаражів) цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Правовідносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням фермерських господарств, регулюються, крім Земельного кодексу України, Законом України "Про фермерське господарство", який є спеціальним нормативно-правовим актом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про фермерське господарство" право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначений ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство". Нею передбачені процедура звернення, вимоги до змісту заяви для отримання у власність або в оренду земельної ділянки державної чи комунальної власності з метою ведення фермерського, строк розгляду такої заяви, умови щодо передання земельних ділянок лісового та водного фондів.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство" після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Надання (передача) фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19).

В сили приписів ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

За змістом положень ст.ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України "Про фермерське господарство" після укладення договору користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Після державної реєстрації фермерське господарство має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, на конкурентних засадах через участь у торгах, а не як фізична особа - громадянин України із метою створення фермерського господарства.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі № 6-248цс16, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, від 24.04.2019 у справі № 525/1225/15-ц, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2023 у справі № 922/3953/21.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та судової практики суду касаційної інстанції щодо їх застосування до подібних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність порушення вимог законодавства при отриманні відповідачем-2, в оренду спірних земельних ділянок, поза процедурою земельних торгів.

Судовою колегією враховано, що відповідач-2, як одноосібний засновник та єдиний член Фермерського господарства "Надія" вже реалізував своє право на отримання земельних ділянок (поза конкурсом) для ведення фермерського господарства, тому ОСОБА_1 не мав правомірних (справедливих) сподівань на отримання землі в оренду поза конкурсом, шляхом повторного звернення у 2014 році для отримання земельних ділянок у спрощеному порядку, про що свідчать укладені відповідні договори оренди від 04.04.2005, від 16.10.2007, від 18.06.2008, та 10.10.2008 між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та відповідачем-2. Строк дії договорів до 29.09.2026, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зауважує на тому, що отримання відповідачем-2 в подальшому на поза конкурсній основі спірних земельних ділянок (кадастровий номер :04:001:0150, кадастровий номер :04:001:0151, кадастровий номер :04:001:0152), суперечить вищевикладеним вимогам законодавства, оскільки повторене звернення у 2014 році щодо надання земельних ділянок мало б відбутись на конкурентних засадах через участь у торгах.

З аналізу вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач-2 використав право на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, скориставшись пільговим порядком одержання в користування земель державної власності, та створив Фермерське господарство "Надія".

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановлений законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За змістом ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи наведене, оскільки спірні земельні ділянки передані ОСОБА_1 із порушенням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, статей 7, 12 Закону України "Про фермерське господарство", наведені обставини є підставою для визнання спірних договорів оренди недійсними.

Доводи відповідача-2 щодо порушення прокурором строку позовної давності при зверненні з даним позовом, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтями 256-258 Цивільного кодексу України передбачено строки, у межах яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність).

Згідно з приписами ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

У постанові від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 Великою Палатою Верховного Суду викладено висновок: за змістом ст.ст. 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади.

Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи прокурор під час проведення перевірки звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області із запитом від 20.07.2017 на отримання копій оспорюваних наказів та договорів.

Листом № 10-23-0.3-7029/2-17 від 01.08.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області було надано прокурору накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду. Спірні договори оренди землі були отримані прокурором 05.05.2018, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №10-23-01.3-2992/2-18.

За таких обставин, судова колегія вважає обґрунтованими доводи прокурора, які викладені ним у відзиві стосовно того, що порушене право держави, яке підлягає захисту, прокурору стало відомо саме з дати отримання 05.05.2018 вищевказаних доказів.

Враховуючи, що з даним позовом прокурор звернувся до суду 11.08.2018, тобто в межах трирічного строку позовної давності, який визначений ст. 257 Цивільного кодексу України, у колегії суддів відсутні у даному випадку підстави для застосування строків позовної давності.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків про часткове задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача фактично зводяться до переоцінки обставин, правильно встановлених судом першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 у справі № 698/661/18 - без змін.

Матеріали справи № 698/661/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.04.2024.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко