Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., при секретарі судового засідання Голуб О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі
до 1. Товариства з обмеженою відповіадальністю «Транспроект»
про визнання договору купівлі - продажу недійсним
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 01.04.2022.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 в позовних вимог відмовлено.

13.03.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 розгляд заяви призначено на 05.09.2022.

У судовому засіданні 01.04.2024 представник позивача просив задовольнити подану заяву, представники відповідачів проти задоаолення вказаної заяви заперечували.

В поданій заяві позивач просить ухвалити додаткове рішення щодо позовної вимоги про визнання недійсним Договору купівлі - продажу квартири від 27.06.2023 за реєстраційним номером № 246 за ознаками «фраудаторності» з урахуванням Постанови Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18.

Згідно ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 244 ГПК України на який посилається заявник передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2023 за реєстраційним номером № 246.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/15903/23 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2023 за реєстраційним номером № 246 відмовлено, інших позовних вимог які не розглянуті судом не було заявлено, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Крім того, Господарський суд міста Києва зазначає про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову від 18.12.2023 № б/н повернуто позивачу разом із доданими до неї документами, оскільки на переконання суду, у поданій заяві, як предмет так і підстави первісного позову змінюються позивачем у заяві про зміну предмету позову, оскільки підстави первісного позову не ґрунтувалися на підставах, зазначених у заяві про зміну предмету, що свідчить про зміну позивачем предмету і підстав позову, що в силу норм ГПК України не допускається.

Водночас, щодо тверджень позивача про неврахування його інших аргументів у рішенні суду від 03.04.2024, Господарський суд міста Києва зазначає, що вони були досліджені та не наводились у судовому рішенні, позаяк не покладались в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Керуючись ст. 120, 129, 234, 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 03.04.2024.

Суддя І.В. Алєєва