УХВАЛА

м. Київ

13.03.2024Справа № 910/19575/21

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА"

про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу

у справі №910/19575/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА"

до Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни

про стягнення 230 938, 20 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА"

про стягнення 231 656, 13 грн.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом: Добреля В.Ю.;

від відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом: Кучеренко О.О.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Гаасс Лесі Василівни про стягнення гарантійного платежу в сумі 217265,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Фізичною особою-підприємцем Гаасс Лесею Василівною свого зобов`язання з повернення суми гарантійного платежу після повернення об`єкту суборенди за договором суборенди №36/18 від 08.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 відкрито провадження у справі №910/19575/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.02.2022 до Господарського суду міста Києва Фізичною особою-підприємцем Гаасс Лесею Василівною подано зустрічну позовну заяву з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" про стягнення заборгованості по орендній платі у загальному розмірі 231656,13 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" зобов`язань за договором в частині сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 прийнято зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Гаасс Лесі Василівни до спільного розгляду з первісним, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛКОМП" задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9-Б; ідентифікаційний код 38323318) гарантійний платіж у сумі 206 428 (двісті шість тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 10 коп. та судовий збір у сумі 3 096 (три тисячі дев`яносто шість) грн. 42 коп. В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 стягнуто з фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9-Б; ідентифікаційний код 38323318) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/19575/21.

04.12.2023 засобами поштового зв`язку до суду від Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни надійшла заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

05.12.2023 через систему "Електронний суд" від Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни надійшла заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/19575/21 за нововиявленими обставинами.

26.02.2024 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2024 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу в судовому засіданні на 11.03.2024., запропоновано учасникам справи подати свої пояснення та заперечення щодо означеної заяви до дати призначеного судового засідання.

11.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом до суду надійшли заперечення на заяву ТОВ "СОФАРМА УКРАЇНА" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

11.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом до суду надійшли письмові пояснення.

11.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом до суду надійшла заява про долучення документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 оголошено перерву у судовому засідання по розгляду заяви до 13.03.2024.

13.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом до суду надійшли доповнення до заперечень на заяву ТОВ "СОФАРМА УКРАЇНА" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Представник позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом у судовому засіданні 13.03.2024 підтримав заяву від 26.02.2024 та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом у судовому засіданні 13.03.2024 заперечив проти заяви від 26.02.2024 представника позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу вирішив задовольнити її частково, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів наданих послуг тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.

12.12.2023 між адвокатом Добрелею Володимиром Юрійовичем та товариством з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (клієнт/замовник) укладено Договір №12/12 про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір).

За вказаним Договором адвокат зобов`язується надати клієнту (замовнику) консультативні та інші юридичні послуги, правничу допомогу з опрацювання правової позиції та захисту клієнта, зокрема, у справі №910/19575/21 за позовом ТОВ "Софарма Україна" до Фізичної особи-підприємця Гаасс Лесі Василівни (про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами).

Відповідно до п. 3.1 Договору за послуги, які надано адвокатом за цим Договором, замовник сплачує адвокату винагороду з розрахунку 1 000,00 грн. без ПДВ за кожну годину роботи шляхом перерахування вказаної суми на рахунок адвоката. У випадку виникнення об`єктивної термінової необхідності виконання адвокатом роботи поза робочим часом (9-00 - 18-00), зокрема у випадку необхідності ознайомлення та (або) термінової підготовки процесуальних документів через недобросовісну процесуальну поведінку інших учасників справи, робота адвоката оплачується: у неробочий час в робочі дні - у подвійному розмірі; у вихідні дні - у потрійному розмірі. Участь адвоката у судовому засіданні оплачується з розрахунку 2 000,00 грн. за годину роботи (що враховує зокрема витрати часу на прибуття до суду), але не менше ніж 2 000,00 за кожне прибуття до суду з метою участі у судовому засіданні незалежно від того чи відбулося таке засідання (окрім випадку коли судове засідання не відбулося з вини адвоката). Сторони домовились, що робота адвоката має бути оплачена у розмірі, встановленому п. 3.1, незалежно від результатів роботи адвоката за умови добросовісного виконання ним своїх зобов`язань.

Після ухвалення у справі судового рішення адвокат надає замовнику детальний звіт про надані послуги з розрахунком вартості наданих послуг (п. 3.3 Договору).

22.02.2024 адвокатом Добрелею Володимиром Юрійовичем та товариством з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" підписано Акт №1 приймання-передачі наданих послуг за Договором №12/12 від 12.12.2023, яким зафіксовано надання послуг:

- ознайомлення з матеріалами справи, та з документами відповідача в рамках його заяви про перегляд судового рішення: заява про перегляд рішення суду ( 2 год. - 2 000,00 грн.), ознайомлення в суді з матеріалами усієї справи №910/19575/21 (2 год. - 2 000,00 грн.), перегляд та вивчення відеозаписів, посилання на які наводилося сторонами (2 год. - 2 000,00 грн.), клопотання про витребування доказів від 20.01.2024 (1 год. (коефіцієнт 3) - 3 000,00 грн.), додаткові пояснення від 20.01.2024 (3 год. (коефіцієнт 3) - 9 000,00 грн.), письмові пояснення від 30.01.2024 (2 год. (коефіцієнт 2) - 4 000,00 грн.), заперечення від 11.02.2024 (1 год. (коефіцієнт 2) - 2 000,00 грн.;

- складання процесуальних документів: заперечення на заяву про перегляд судового рішення (4 год. - 4 000,00 грн.), заперечення на заяву про витребування доказів (2 год. (коефіцієнт 3) - 6 000,00 грн.), заперечення на письмові пояснення (2 год. (коефіцієнт 3) - 6000,00 грн.), заперечення на письмові пояснення про витребування доказів (2 год. (коефіцієнт 2) - 4 000,00 грн.), заперечення на нові заперечення відповідача (3 год. (коефіцієнт 2) - 6 000,00 грн.), клопотання про витребування доказів (1 год. - 1 000,00 грн.);

- участь у судових засіданнях: 22.01.2024 - 2000,00 грн., 31.01.2024 - 2 000,00 грн, 21.02.2024 - 2000,00 грн.

Адвокатом Добрелею Володимиром Юрійовичем сформовано для товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" рахунок-фактуру №3/02/24 від 22.02.2024 на загальну суму 57 000,00 грн.

Для підтвердження оплати послуг адвоката товариством з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" надано платіжну інструкцію №8490842 від 23.02.2024 на суму 57 000,00 грн.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

При цьому, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів учасника справи (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Фізична особа-підприємець Гаасс Леся Василівна, заперечуючи щодо задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна", зазначає, зокрема, наступне:

- заміна представника позивача в справі №910/19575/21 не є належною підставою для стягнення з ФОП Гаасс Л.В. коштів, пов`язаних з повторним ознайомленням позивача з матеріалами справи, оскільки з відповідними матеріалами позивач був вже ознайомлений;

- позивач мав можливість ознайомитись з матеріалами справи поза межами суду з використанням електронного кабінету в системі Електронний суд без витрати часу для прибуття до суду;

- 22.01.2024 жодних засідань в справі №910/19575/21 не відбулося з причини хвороби представника відповідача, а представник позивача міг не прибувати до суду з урахуванням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи;

- позивач завищив обсяг часу для перегляду відеоматеріалів, оскільки тривалість відеозаписів становить приблизно 10-15 хвилин;

- представник відповідача у судовому засіданні відмовився від розгляду клопотання про витребування доказів;

- позивач зазначив, що перебуває у скрутному фінансовому становищі.

Фізична особа-підприємець ФОП Гаасс Л.В., враховуючи що витрати ТОВ "Софарма Україна", які представник позивача просить компенсувати не є співмірними, ані за складеністю справи та виконаних адвокатом робіт, ані з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ані з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ані з ціною позову та значенням справи для позивача, просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані для підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 325 ГПК України передбачено, що у провадженні за нововиявленими обставинами справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи у провадженні за нововиявленими обставинами, покладаються у разі відмови в задоволенні заяви - на ініціатора (заявника).

Отже, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, з огляду на те, що відповідачем подано до суду заперечення на заяву ТОВ "СОФАРМА УКРАЇНА" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" на професійну правничу допомогу та встановити їх в сумі 22 000,00 грн.

Керуючись статтями 244, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9-Б; ідентифікаційний код 38323318) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та її може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 01.04.2024.

Суддя Літвінова М.Є.