ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Справа № 924/781/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Маціщук А.В. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Мельников О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Обрій" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року по справі №924/781/23 (суддя - Крамар С.І.)

час та місце ухвалення рішення: 20 листопада 2023 року; м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1; повний текст рішення складено 29 листопада 2023 року

за позовом Фермерського господарства "Обрій"

до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Славутського району електричних мереж

про визнання недійсним рішення комісії Славутського РЕМ Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", яке оформлене протоколом б/н від 23 березня 2023 року з розгляду акту про порушення №В001105 від 22 лютого 2023 року п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії

за участю представників:

від Позивача - Машук В.В.;

від Відповідача - Гучинський П.Л..

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Обрій" (надалі Позивач) звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (надалі Відповідач) про визнання недійсним рішення комісії Славутського відділення Відповідача яке оформлене протоколом без номера від 23 березня 2023 року з розгляду акту про порушення №В001105 від 22 лютого 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Позивач не може нести відповідальності за пошкодження пломб, оскільки це не передбачено умовами укладених договорів та взятих ним на себе зобов`язань. Вказує, що електроустановка перебуває у власності Славутського РЕМ. Зазначив, що втручання в пломби з боку споживача не було, оскільки в січні 2023 року представники Відповідача (згідно даних відеоспостереження господарства "Обрій") проводили перевірку електроустановки без уповноваженого представника споживача і оператор в односторонньому порядку прийняв рішення закрити на замок приміщення підстанції та опломбував його пломбою. Позивач також вважє, що споживач не мав доступу до електроустановки з 1 лютого 2023 року та не мав можливості зберігати встановлені пломби. Зазначає, що Позивачем 2 березня 2023 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-звернення про те, що споживач Позивач не має фізичної можливості нести відповідальність за цілісність лічильника та збереження пломб через те що електроустановка зачинена на замок.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року в справі №924/781/23 в задоволенні позову відмовлено.

При ухвалені вказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у даній справі є рішення комісії Славутського відділення Відповідача, яке оформлене протоколом б/н від 23 березня 2023 року, у якому визначено суть порушення, а саме - пункту 8.4.2.2 Правил - пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах вимірювальної техніки (вузлах обліку) (крім пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії), та/або пристроїв (шафи обліку, захисної панелі тощо), на яких встановлені такі пломби та які закривають доступ до струмоведучих частин схеми (вузла) обліку (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб). На переконання місцевого господарського суду матеріалами справи підтверджується пошкодження переданої на зберігання шафи обліку на яких була встановлена пломба №АТ ХОЕ С№52081888.

За таких обставин, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що проведеною під час складання Акту відеофіксацією, яку переглянуто судом під час розгляду справи по суті і дослідження доказів, підтверджується, що складення Акту відбулось за участі незалежного представника - працівника поліції Тимчука І.Г., який своїм підписом засвідчив правильність викладених у ньому обставин, та в присутності керівника Фермерського господарства "Обрій" Васильчука С.П. Також суд констатував факт підтвердження того, що керівник господарства відмовився від підпису акту та був повідомлений про час та місце проведення засідання Комісії Славутського району електричних мереж по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії. Наголосив, що на засіданні комісії Васильчук С.П. мав можливість викласти свої заперечення чи зауваження до Акту перевірки та щодо дій представників відповідача.

Місцевий господарський суд вказав, що оскільки пломбу С52081888, встановлену на комірці з ввідним рубильником та трансформаторами струму відповідальний працівник споживача взяв на збереження і був повідомлений (Акт №2-387 від 21 травня 2021 року), що він несе відповідальність за збереження пломб, він мав вжити усіх необхідних і належних заходів для її збереження, а не посилатись на дії оператора, якими було зачинено на замок приміщення підстанції у зв`язку з систематичним самовільним доступом до ЗТП інших осіб.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року в справі №924/781/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує, що втручання в пломби з боку Позивача не було, оскільки в січні 2023 представники Відповідача (згідно даних відеоспостереження господарства "Обрій") проводили перевірку електроустановки без уповноваженого представника споживача і оператор в односторонньому порядку прийняв рішення закрити на замок приміщення підстанції та опломбував його пломбою. Наголосив, що Позивач не мав доступу до електроустановки з 1 лютого 2023 року та не мав можливості зберігати встановлені пломби. 2 березня 2023 року на адресу Позивачем на адресу Відповідача направлено повідомлення-звернення про те, що Позивач не має фізичної можливості нести відповідальність за цілісність лічильника та збереження пломб через те що електроустановка зачинена на замок. Умовами договорів не передбачено, що споживач має нести відповідальність за цілісність лічильника, збереження пломб оператора системи розподілу та негайно повідомляти РЕМ у випадках відсутності або пошкодження однієї із пломб з будь-яких причин. Скаржник зазначає, що факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства. Апелянт також зазначає, що до отримання оператором системи результатів експертизи положення цієї глави не застосовуються для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, за винятком випадків, передбачених пунктом 8.4.4 Правил. Оскаржуване рішення комісії з розгляду акта про порушення на переконання Позивача є таким, що прийнято на підставі невірних вихідних даних.

Ухвалою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року та запропоновано Відповідачу надати відзив на апеляційну скаргу.

7 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» Північнозахідного апеляційного господарського суду надійшов відзив від Відповідача в якому Відповідач просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, Відповідач у відзиві вказав, що в апеляційні скарзі зазначається, що підстанція була закрита та доступ в приміщення ЗТП у споживача не було доступу. Відповідно до переліку нерухомого майна, переданого під час корпоратизації згідно з Указом Президента України від 15 червня 1993 року №210/93, до статутного фонду відкритого акціонерного товариства Відповідача увійшло ЗТП-270 в селі Великий Правутин Славутського району. Отже, на переконаня Відповідача, ЗТП- 270 перебуває на балансі Відповідача. Відповідач вказав, що у зв`язку з систематичним самовільним доступом до ЗТП представників Позивача працівники Славутського РЕМ закрили доступ всередину ЗТП. Керівник Позивача не видав розпорядження про проведення робіт працівниками Славутського РЕМ, не призначив свого працівника з IV, V групою допуску для безпечного проведення робіт відрядженими працівниками, тобто не допустив до безпечного проведення робіт у своїх електроустановках. Відповідач констатував, що згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ (вказуючи, що виявлено саме порушення, передбачене п.п. 2 п. 8.4.2 - пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах вимірювальної техніки), величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) розраховується за формулою: W доб. = P · t доб. · K в, де: Р - потужність (кВт) (пункт 8.4.10 ПРРЕЕ).

Ухвалою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2024 року справу №924/781/23 призначено до розгляду на 20 березня 2024 року на 15 год 00 хв..

Ухвалою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 14 березня 2024 року клопотання представника Відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №906/18/23 задоволено. Забезпечено представнику Відповідача участь в судовому засіданні у справі №924/781/23 призначеному на 10 березня 2024 року о 15:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 15 березня 2024 року виправлено описку допущенну в пункті 3 резолютивної частини ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2024 по справі №924/781/23 щодо невірного зазначення дати та часу судового засідання, та викладено пункт 3 резолютивної частини в наступній редакції: «Розгляд апеляційної скарги призначити на "28" березня 2024 року об 14:00 год. в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2 та у приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області».

В судове засідання з`явився в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду представник Відповідача, однак, даний представник не зміг надати пояснення в судовому засідання, з огляду на технічні несправоності, переривання зв`язку в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Колегія суддів, враховуючи положення частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (про що заявника було попереджено в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 березня 2024 року в справі №924/781/23), вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без заслуховування пояснень Відповідача.

В судовому засіданні від 28 березня 2024 року представник Позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року в справі №924/781/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов. Представник Позивача вказав, що втручання в пломби з боку Позивача не було, оскільки в січні 2023 року представники Відповідача проводили перевірку електроустановки без уповноваженого представника споживача і оператор в односторонньому порядку прийняв рішення закрити на замок приміщення підстанції та опломбував його пломбою. За доводами представника, Позивач не мав доступу до електроустановки з 1 лютого 2023 року та не мав можливості зберігати встановлені пломби. Вказує, що 2 березня 2023 року на адресу Позивачем на адресу Відповідача направлено повідомлення-звернення про те, що Позивач не має фізичної можливості нести відповідальність за цілісність лічильника та збереження пломб через те що електроустановка зачинена на замок. Представник наголосив, що умовами договорів не передбачено, що споживач має нести відповідальність за цілісність лічильника, збереження пломб оператора системи розподілу та негайно повідомляти РЕМ у випадках відсутності або пошкодження однієї із пломб з будь-яких причин. Представник аплянта також зазначає, що факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства. До отримання оператором системи результатів експертизи положення цієї глави не застосовуються для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, за винятком випадків, передбачених пунктом 8.4.4 Правил. Підсумовуючи представник Позивача наголосив, що оскаржуване рішення комісії з розгляду акта про порушення є таким, що прийнято на підставі невірних вихідних даних.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу. відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника Позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року слід задоволити та скасувати оспорюване судове рішення та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 9 грудня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладений договір про постачання електричної енергії №21100253 з невід`ємними додатками до нього (надалі - Договір №21100253).

21 травня 2021 року представниками Славутського відділення Відповідача складено Акт №2-387 встановлення, заміни, пломбування, технічної перевірки вузла обліку електричної енергії, встановленого в електроустановках напругою до 1000В, згідно якого проведено опломбування і технічну перевірку вузлів обліку Позивача. Згідно даного Акту виконано, зокрема, пломбування дверей комірки пломбою № 52081888. У Акті зазначено, що Позивач несе відповідальність за цілісність засобу обліку, збереження пломб державного повірника, оператора системи розподілу, пломб-індикаторів магнітного поля та пломб-наклейок. Представник споживача - Васильчук С.П. з актом ознайомлений.

1 жовтня 2022 року Позивач подав до Відповідача заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. У цій заяві вказані адреси об`єктів Відповідача та ЕІС-коди точок комерційного обліку.

22 лютого 2023 року під час перевірки засобів обліку Позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , представниками оператора системи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виявлено порушення пункту 5.5.5 ПРFЕЕ, а саме зрив пломби С52081888, встановленої на комірці з ввідним рубильником та трансформаторами струму. Складено Акт про порушення № В 001105.

У Акті зазначено, що працівників оператора до обстеження не допущено, виміри провести не можливо. Зазначено, що Акт складено в присутності голови Позивача - Васильчука С.П. та працівника поліції Тимчука І.Г.. У Акті також зазначено, що комісія з розгляду Акта буде проводити засідання 23 березня 2023 року о 9-00 год. за адресою: м.Славута, вул.Ярослава Мудрого,15.

В якості додатків до Акту про порушення представники оператора зазначили докази фотофіксації, відеофіксації, акт збереження. Акт підписаний представниками оператора, працівником поліції Тимчуком І.Г..

23 березня 2023 року на засіданні Комісії Славутського району електричних мереж по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії розглянуто Акт про порушення №В001105 від 22 лютого 2023 року. Комісією вирішено, що Відповідачем порушено пункт 8.4.2.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії (зрив пломби оператора системи розподілу АТ ХОЕ С№52081888, що була встановлена на комірці з ввідним рубильником та трансформаторами струму). Вирішено, згідно пункту 8.4.8 1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, провести розрахунок з дня останнього контрольного зняття показів з 23 серпня 2022 року по 22 лютогоя 2023 року.

У протоколі зазначено, що всього нараховано за актом 81469 кВт.год на суму 471 105 грн 11 коп.. Всього до оплати з ПДВ 565 326 грн 13 коп..

Протокол засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 23 лютого 2023 року та рахунок вартості необлікованої електричної енергії для оплати було направлено Позивачу.

3 травня 2023 року Позивачем на адресу Славутського відділення Відпоідача направлено заперечення на протокол комісії від 23 березня 2023 року, оскільки, на його думку, відсутні будь-які докази пошкодження пломби саме споживачем.

В той же час, Позивач не погоджуючись з рішенням звернувся до суду, за захистом порушеного, на його думку, права з позовом до Відповідача про визнання недійсним та скасування рішення комісії Славутського відділення Відповідача яке оформлене протоколом без номера від 23 березня 2023 року з розгляду акту про порушення №В001105 від 22 лютого 2023 року.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Положеннями статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Відповідно до статтей 12, 15, 16, 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

В силу дії статті 173 Господарського кодексу України господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні приписи містяться в статті 629 Цивільного кодексу України.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений законом чи договором строк, однобічна відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП (надалі - ПРРЕЕ, Правила).

Абзацом 2 підпункту 1.1.1 глави 1.1 розділу І Правил визначено, що учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

За змістом абзацу 3 підпункту 1.1.1 глави 1.1 розділу І Правил, ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з підпунктами 2.3.1, 2.3.2 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку. Для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

В силу дії підпункту 2.3.4 ПРРЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Споживач зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Ввимоги про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. Вимога споживача про оскарження цього рішення комісії з розгляду актів про порушення є вимогою про визнання повністю або частково недійсним цього акта про порушення оператора системи відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, має розглядатися судом як вимога про визнання недійсним акта постачальника електричної енергії, оператора системи тощо.

Аналогічні висновки наведені і в постанові Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи №910/17955/17.

Зважаючи на заперечення Позивача, наведені в апеляційній скарзі щодо того, що самої обставини складання акта про порушення, з огляду на відсутність доказів щодо можливості вільного доступу Позивача до ЗТП-270, де розташовані вузли обліку електричної енергії Позивача не є підставою для застосування пункту 8.4.8.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, для проведення розрахунку обсягу споживання електричної енергії з дня останнього контрольного зняття показів з 22 серпня 2022 року по 22 серпня 2023 року, апеляційний господарський суд констатує наступне.

Колегія суддів зауважує, що самого акта про порушення є недостатньо для застосування оперативно-господарської санкції та донарахування обсягу споживання електричної енергії, оскільки доведенню підлягають також обставини здійснення впливу на засіб вимірювальної техніки, який саме призвів до споживання електричної енергії без обліку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в справі є правомірність складання Відповідачем акта про порушення №В001105 від 22 лютого 2023 року та прийняття на його підставі рішення комісії Відповідача з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом №22 від 23 травня 2020 року, щодо нарахування Позивачу необлікованої електричної енергії на суму 3701062 грн 15 коп..

Для донарахування споживачу суми недорахованої електроенергії визначальним є саме факт порушення ПРРЕЕ, який може доводиться у тому числі, але не виключно актом. Вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії оперативно-господарської санкції - вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, суди повинні дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення, а також перевірити правильність визначення енергопостачальником розміру застосованої санкції.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах від 6 жовтня 2021 року в справі № 914/385/20, від 7 жовтня 2021 року в справі №908/3352/20, від 15 лютого 2022 року в справі №913/567/19 (913/498/21), від 5 липня 2022 року в справі №917/1999/20.

Звертаючись до суду, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При цьому відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

У відповідності до пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

При цьому колегія суддів звертає увагу на умови пункту 5.5.5 Правил (про порушення котрих зазначено в Акті про порушення від 22 лютого 2023 року), котрим визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

22 лютого 2023 року, під час перевірки засобів обліку Позивача, за адресою: вул. Новоселицька, 2а/10, с.Великий Правутин Шепетівського району Хмельницької області, представниками оператора системи Нестеровичем Д.А., ОСОБА_2 виявлено порушення пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме зрив пломби С52081888, встановленої на комірці з ввідним рубильником та трансформаторами струму. Складено Акт про порушення №В001105.

В якості додатків до Акту про порушення представники оператора зазначили докази фотофіксації, відеофіксації, акт збереження. Акт підписаний представниками оператора, працівником поліції Тимчуком І.Г..

Досліджуючи докази, долучені Відповідачем в підтвердження обставин щодо порушення Правил та зважаючи на заперечення Позивача щодо відсутності вільного доступу до ЗТП-270, де розташовані вузли обліку електричної енергії Позивача, звертає увагу на пояснення Відповідача (том 1, а.с. 83-84; том 2, а.с. 106-107), в котрих Відповідач зазначає, що ЗТП-270 від якої заживлено об`єкти Позивача є власністю Відповідача. Також у даних поясненнях Відповідач зауважує, що у зв`язку із постійним самовільним доступом в приміщення трансформаторної підстанції представників Позивача, працівниками Славутського відділення Відповідача було закрито доступ до обладнання підстанції.

При цьому, зважаючи на таку позицію, колегія констатує факт того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, котрі б вказували на вчинення зі сторони Позивача дій щодо доступу в приміщення трансформаторної підстанції (закритого самим Відповідачем) та що такі дії будь-яким чином спричинили втручання в роботу приладів обліку електричної енергії.

В той же час, колегія суду зауважує, що ЗТП-270 є окремим приміщення трансформаторної підстанції, і лише відкривши яке, отримаєш доступ до металевої шафки в котрій розміщенні засоби обліку електричної енергії Позивача, які передані йому на збереження.

В матеріалах справи відсутні докази та відсутня будь-які схема балансового розмежування засобів обліку електричної енергії, які саме живлять електроустановки Позивача і точки їх приєднання, що розташовані в ЗТП-270, котра за вищеописаним поясненням Відповідача є його власністю. Тобто Відповідачем не доведено можливості доступу саме Позивача до таких засобів та не доведено (в розумінні пункту 5.5.5 Правил), що дане відбулося на території та/або об`єкті (у його приміщенні) саме Позивача даної шафки та пломби.

В той же час, Відповідач і раніше сам визнавав факт того, що спірне приміщення є в його власності (а отже даний визнаний факт не потребує доказування). Більше того сам Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу ще рах підтвердив, що в силу дії Указу Президента України від 15 червня 1993 року дане приміщення було передано до статутного фонду Відповідача.

З огляду на все вищевказане, зважаючи на письмові пояснення Відповідача щодо закриття доступу до обладнання ТП працівниками Відповідача, Відповідачем не доведено як під час складання акту так і (зважаючи на заперечення Позивача щодо неможливості доступу до об`єкта ЗТП-270) під час розгляду справи в суді (зважаючи на зазначенням ним в акті про порушення про цілісність пломб лічильників, котрі розташовані в металевій шафі) що Позивач здійснив доступ до ТП яка була зачинена працівниками Відповідача та, що ним здійснено порушення визначено в акті №В001105 саме пункту 5.5.5 Правил (не доведено розміщення засобу обліку Позивача на саме його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр)).

При цьому суд апеляційної інстанції констатує, що зважаючи на дії Славутського відділення Відповідача Позивач 22 лютого 2023 року звернувся із заявою про злочин до Шепетівської окружної прокуратури (том 1, а.с. 86) покликаючись при цьому на відсутність вільного доступу до ЗТП, а відтак і можливості зриву пломби на дверцятах шафки.

З огляду на описане вище апеляційний господарський суд резюмує, що у даній справі відсутні обставини: вільного доступу до ЗТП-270 в котрі й знаходиться облікові засоби, що передані Позивачу; пошкодження пломб засобів обліку (навпаки, наявні в матеріалах справи докази засвідчують їх цілісність); пропущення строку періодичної повірки лічильника з вини споживача (судом не встановлено будь-якого несанкціонованого втручання); несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (періодична повірка проводилась споживачем вчасно); несправності засобів обліку (Відповідачем такі обставини не встановлювались і відповідно докази суду не надавались); знаходження даної пломби в приміщенні (на території) саме Позивача.

В той же час колегія суду констатує, що 17 жовтня 2019 року набув чинності Закон України від 20 вересня 2019 року №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідні висновки, викладені і у постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року в справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року в справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року в справі №902/761/18, від 4 грудня 2019 року в справі №917/2101/17.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведену вище сутність принципу змагальності сторін та стандарту доказування вірогідності доказів, колегія суду вважає, що Позивачем доведено обставини відсутності вільної можливості доступу до ЗТП-270, зокрема до дверей металевої шафи (а відтак до самої пломби), котра в цілому належить Відповідачу.

Відтак, зважаючи на те, що Позивачем спростовано обставини, встановлені в акті, Відповідачем при цьому не доведено можливості вільного доступу до будівлі ЗТП (в котрій і знаходиться металева шафка) а також не доведено порушення саме пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії з боку Позивача і з огляду на те, що пломба та шафа установлені на території (приміщенні) Відповідача, а не Позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення позову про визнання недійсним та скасування рішення Відповідача від 23 березня 2023 року.

Відповідно приймаючи таке рішення Північно-західний апеляційний господарський суд скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нове рішення, яким визнає недійсним рішення комісії Славутського відділення Відповідача яке оформлене протоколом без номера від 23 березня 2023 року з розгляду акту про порушення №В001105 від 22 лютого 2023 року.

В силу дії частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на усе вищевказане у даній постанові, Північно-західний апеляційний господарський суд, вважає подану Позивачем апеляційну скаргу підставною та обгрунтованою.

Відтак, Північно-західний апеляційний господарський суд скасовує рішення Господарського суду Хмельницької області про відмову в задоволенні позовних вимог та приймає нове рішення, яким позов задоволює.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Відповідача згідно статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Обрій" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року по справі №924/781/23 - задоволити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 листопада 2023 року по справі №924/781/23 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

4. Визнати недійсним рішення комісії відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" яке оформлене протоколом без номеру від 23 березня 2023 року з розгляду акту про порушення №ВО01105 від 22 лютого 2023 року.

5. Стягнути з відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (30000, м. Славута, вул. Я. Мудрого, 15, ) на користь Фермерського господарства "Обрій" (30055, с. Великий Правутин, вул. Новоселиця, буд. 2А., ІПН 32883674) 8479 грн 89 коп. судових витрат за подання позовної заяви та 12719 грн 83 коп. судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

6. Господарському суду Хмельницької області видати наказ.

7. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

9. Справу №924/781/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови виготовлено 3 квітня 2024 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.