ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. Справа№ 925/1102/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: ОСОБА_13 П.М.,

від відповідача: Ткаченко М.О. (поза межами приміщення суду),

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 (повний текст складено 22.12.2023)

у справі № 925/1102/23 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія»

про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

15.08.2023 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою, у якій просить зобов`язати виконавчий орган Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (далі - Товариство) - директора скликати і провести загальні збори учасників Товариства відповідно до вимог статуту Товариства та надати на адресу позивача копії підтверджуючих документів (витяги з протоколів проведення загальних зборів учасників Товариства), належним чином завірені, щодо визначення сум коштів на виплату (дивідендів) засновникам товариства за період з 2016 до 2022 роки.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є одним із засновників Товариства з часткою засновника (учасника) 11,1111%, що становить 7400,00 грн. З моменту створення Товариства в порушення трудової дисципліни директорка товариства ОСОБА_2 постійно ігнорує вимоги статуту Товариства та грубо порушує права його засновників (учасників), що виражається зокрема в умисному ухиленні від обрання ревізійної комісії товариства, оскільки її жодного разу не було обрано, а також у скликанні та проведенні загальних зборів учасників Товариства та надання всіх необхідних документів, бухгалтерських та інших відомостей. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до директорки Товариства із заявами про надання на його адресу витягів з протоколів проведення загальних зборів товариства у період з 2016 по 2022 роки, а також із вимогами про скликання загальних зборів Товариства. ОСОБА_13 зазначає, що такі його вимоги або були проігноровані директоркою відповідача, або залишались без задоволення з формальних підстав.

Позивач відзначає, що 12.06.2023 повторно звернувся до директорки Товариства з письмовою вимогою про скликання та проведення загальних зборів товариства, однак у відповіді №19 від 26.06.2023 директор Товариства повідомила, що позивач не має права скликати загальні збори, оскільки не є ні засновником товариства, ні його учасником.

ОСОБА_1 вважає такі причини відмови у скликанні загальних зборів товариства безпідставними, оскільки згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, він (позивач) значиться засновником Товариства, а тому відмова у скликанні загальних зборів є незаконною.

На думку ОСОБА_1 , такі неправомірні дії директорки Товариства, які виражаються в уникненні скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, нестворення ревізійної комісії та необрання членів вказаної комісії ускладнюють виконання відповідача своїх статутних функцій, порушують вимоги Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 позов задоволено частково. Зобов`язано виконавчий орган Товариства - директора надати позивачу копії витягів з протоколів загальних зборів учасників Товариства за період з 2016 до 2022 роки. Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_1 2 684,00 грн судового збору.

Суд зазначив, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивач на час розгляду справи не є учасником (засновником) Товариства, відповідно він не наділений повноваженнями учасника (засновника) цього Товариства, тобто його права не є порушеними, у зв`язку з чим позов в частині вимог зобов`язати виконавчий орган Товариства скликати і провести загальні збори його учасників задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання позивачу як колишньому учаснику товариства документів щодо діяльності товариства за період з 2016 до 2021 роки, що є порушенням приписів ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та корпоративних прав позивача на одержання документів про діяльність відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у відповідній частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі заявник просить: скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 у справі №925/1102/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства про часткове задоволення позову в частині зобов`язання виконавчого органу Товариства - директора надати позивачу копії витягів з протоколів загальних зборів учасників товариства за період з 2016 до 2022 роки та стягнути з Товариства на користь ОСОБА_1 2 684,00 грн судового збору та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю; дослідити письмові докази в даній господарській справі; викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповне дослідження судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою лише часткове задоволеня позову, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому його розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Апелянт вважає себе засновником та чинним учасником Товариства, який на підставі договору купівлі-продажу майнового паю продав свій майновий пай ТОВ «Надія», що був зарахований як внесок до статутного фонду Товариства.

Позиції учасників справи.

Товариство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

У відзиві Товариство зазначило, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Надія» очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, складає 13 500,00 грн, та просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства витрати, понесені в зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 13 500,00 грн.

ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, у якій вважає доводи відзиву на апеляційну скаргу необґрунтованими та заперечує проти них.

ТОВ «Надія» з клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат Товариства на правничу допомогу при розгляді справи у Північному апеляційному господарському суді у справі №925/1102/23 (в копіях): акт приймання передачі наданих послуг від 18.03.2024; товарний чек №8 від 18.03.2024; видатковий касовий ордер №46 від 18.03.2024.

ОСОБА_1 надав письмове пояснення, до якого долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого ) податку та військового збору станом на 26.02.2024.

Вказана довідка не приймається судом, оскільки така обставина як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1102/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 до надходження матеріалів справи №925/1102/23.

19.01.2024 матеріали справи №925/1102/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 у справі №925/1102/23. Розгляд справи призначено на 26.02.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 заяву представника Товариства адвоката Ткаченка М.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судовому засіданні 26.02.2024 оголошено перерву до 18.03.2024 на 13:20 на підставі ст. 216 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.3.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні 18.03.2024 у справі №925/1102/23 в режимі відеоконференції відмовлено.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

16.03.2000 створено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Надія» (номер запису 0000111, що підтверджене витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На загальних зборах засновників (учасників) Товариства, які були проведені 26.07.2016, затверджено нову редакцію статуту Товариства (далі - Статут).

Відповідач є товариством, заснованим у встановленому Законом порядку, засновниками якого є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Товариство діє на підставі та відповідно до ЦК та ГК України, Закону України «Про господарські товариства», інших законодавчих та нормативних актів України, а також цього Статуту (п. 1.1 Статуту).

Статутний капітал товариства поділений на частки та відповідає вартості вкладів його учасників. Вартість однієї частки становить 66600,00 грн. Вклад кожного учасника у статутному капіталі товариства складає 7400,00 грн (п. 3.1 Статуту).

Учасниками товариства є його засновники, а також інші особи, яких введено до його складу у порядку та на умовах, передбачених цим Статутом (п. 3.1 договору).

Учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, передбаченому цим Статутом; брати участь у розподілі прибутку і одержувати його частину (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства і знайомитися на вимогу з річними звітами, протоколами зборів (п. 5.2 Статуту).

Згідно з п. 5.4 Статуту учасник товариства може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному або декільком учасникам товариства, а також третім особам. При передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав і обов`язків, які належали учаснику, що передав цю частку (її частину).

Учасник товариства, що систематично не виконує або виконує неналежним чином обов`язки або перешкоджає своїми діями досягненню завдань товариства, може бути виключений зі складу учасників товариства в порядку, встановленому законодавством (п. 5.5 Статуту).

Вищим керівним органом товариства є загальні збори засновників (учасників) (далі збори учасників). Вони складаються з учасників або призначених ним представників. Представники учасників можуть бути постійними, або признаються на певний термін (п. 6.1 Статуту).

Виключна компетенція загальних зборів учасників визначена у п. 6.2 Статуту.

Загальні збори вважають повноважними, якщо в них беруть участь учасники (та або їх представники), що мають більше 60 відсотків голосів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів (п. 6.3 Статуту).

Виконавчий органом є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що віднесені до компетенції зборів учасників. Директор підзвітний зборам учасників і організує виконання їх рішень. Директор не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників. Директор діє від імені товариства без довіреності в межах повноважень, передбачених цим Статутом (п. 6.5 Статуту).

08.04.2021 відбулись загальні збори Товариства, які оформлені протоколом №1, на яких були присутні ОСОБА_3 , ОСОБА_10 (за дорученням ОСОБА_4 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Порядок денний загальних зборів містив такі питання:

1.Звіт про результати роботи господарства за 2019 рік.

2.Інші питання.

З другого питання загальні збори прийняли рішення про виключення ОСОБА_1 з членів-засновників Товариства. «За» проголосувало 5 засновників; «проти» - 3 засновника» «утримались» - 1 засновник.

Згідно з протоколом №1 голова зборів оголосив про те, що ОСОБА_1 підлягає виключенню з членів Товариства у зв`язку з тим, що, внісши до статутного капіталу майновий пай (свій та дружини), він продав його Товариству за договором купівлі-продажу, з 2003 року припинив трудові відносини з Товариством, а у 2009 році забрав з користування Товариства власні земельні ділянки та у 2020 році спричинив шкоду майну Товариства.

Протокол №1 підписаний головою та секретарем зборів.

Це рішення не було надане державному реєстратору для внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», тому на день розгляду цієї справи ОСОБА_1 наявний у переліку учасників (засновників) Товариства.

Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є засновником Товариства з розміром частки засновника (учасника) 7400,00 грн.

Правомірність рішень, які були прийняті на загальних зборах 08.04.2021, була предметом розгляду справи №925/993/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства про скасування рішень загальних зборів.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав відсутності, на його думку, належного підтвердження факту негативних наслідків його дій на діяльність Товариства та, відповідно, відсутності підстав для його виключення з членів товариства.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.12.2021 у справі №925/993/21, яке набрало законної сили 04.01.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Рішенням у справі №925/993/21 встановлено, що у 2016 році відповідно до договору купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_1 продав належний йому майновий пай на суму 5231,00 грн, що був зарахований як внесок до статутного капіталу Товариства. Так, відповідно до договору купівлі-продажу майнового паю від 05.12.2016 вартість продажу майнового паю визначена сторонами у сумі 1308,00 грн (з огляду на зношеність майна). Товариство викупило у ОСОБА_1 його абсолютну (умовну) частку майна та активів, яку він вносив до статутного фонду Товариства під час його створення як засновник. Позивач припинив трудові відносини з Товариством, припинив надавати в оренду Товариству свою земельну частку ділянку (пай), отримав кошти за свій майновий пай у Товаристві.

Рішення у справі №925/993/21 в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

28.05.2019 позивач звернувся до директорки Товариства із заявою, у якій просив надати належним чином оформлені копії документів Товариства за період з 2016 до 2019 роки (річні баланси, звіти, протоколи зборів), а також просив обґрунтувати підстави вилучення майнових сертифікатів ОСОБА_1 та ОСОБА_11 та роз`яснити порядок і підстави внесення вкладів учасників до статутного капіталу Товариства.

Листом №15 від 07.06.2019 директорка Товариства повідомила, що ОСОБА_1 було запрошено до Товариства та надано копії річних балансів та звіти Товариства за період з 2016 до 2019 роки та повідомлено, що протоколи загальних зборів знаходяться в районному архіві та роз`яснено можливість звернутись безпосередньо до районного архіву.

ОСОБА_1 надав до матеріалів справи лист від 23.04.2023, у якому він просив директорку Товариства надати копії відомостей на видачу грошей (дивідендів) за період з 2016 до 2022 роки та копії підтверджуючих документів (витяги з протоколів проведення загальних зборів учасників товариства) щодо визначення сум коштів на виплати засновникам товариства за період з 2016 до 2022 роки. Докази направлення цієї заяви на адресу Товариства позивач не надав.

09.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до директорки Товариства з вимогою про скликання загальних зборів засновників (учасників) Товариства, у якій на підставі ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю» вимагав провести загальні збори Товариства на початку липня 2023 року, до порядку денного яких включити питання щодо звітування про фінансово-господарську діяльність Товариства за 2021-2022 роки та звітування щодо причини відсутності ревізійної комісії Товариства, поставити питання перед засновниками (учасниками) про необхідність створення ревізійної комісії Товариства та обрання членів ревізійної комісії.

Цю вимогу директорка Товариства отримала 12.05.2023.

Директорка Товариства надіслала засновникам Товариства лист-пояснення №16 від 23.05.2023, у якому зазначила про неможливість проведення загальних зборів у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні та повідомила, що загальні збори товариства відбудуться після завершення воєнного стану.

12.06.2023 позивач направив директорці Товариства заяву, у якій повторно вимагав провести загальні збори Товариства на початку липня 2023 року, до порядку денного яких включити питання щодо звітування про фінансово-господарську діяльність Товариства за 2021-2022 роки та звітування щодо причини відсутності ревізійної комісії Товариства, поставити питання перед засновниками (учасниками) про необхідність створення ревізійної комісії Товариства та обрання членів ревізійної комісії.

У листі-відповіді №19 від 26.06.2023 директорка Товариства повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю» загальні збори учасників товариства скликаються зокрема на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства. Оскільки ОСОБА_1 не є ні засновником, ні учасником Товариства, то він не може вимагати скликання загальних зборів засновників Товариства.

Звертаючись з позовом у цій справі, ОСОБА_1 просить зобов`язати виконавчий орган Товариства - директора скликати і провести загальні збори учасників Товариства відповідно до вимог статуту та надати на адресу позивача копії підтверджуючих документів (витяги з протоколів проведення загальних зборів учасників Товариства), належним чином завірені, щодо визначення сум коштів на виплати (дивідендів) засновникам товариства за період з 2016 до 2022 роки.

Товариство у відзиві на позовну заяву заявлені до нього вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 дійсно був одним з засновників Товариства, однак у 2016 році він та його дружина на підставі договорів купівлі-продажу майнового паю продали свої майнові паї, які були зараховані як внесок до статутного капіталу Товариства. Отже, Товариство викупило у позивача абсолютну (умовну) частку майна та активів, яку він вносив до статутного капіталу Товариства під час його створення як засновник. ОСОБА_1 також припинив трудові відносини з Товариством та розірвав укладені з Товариством договори оренди земельних ділянок, тобто втратив будь-який зв`язок з Товариством не тільки як засновник, а як і його учасник. За таких обставин рішенням загальних зборів засновників Товариства від 08.04.2021 ОСОБА_1 було виключено із складу засновників. Зазначені обставини були встановлені Господарським судом Черкаської області під час розгляду справи №925/993/21. Фактично ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників Товариства. Виключити ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб як одного із засновників Товариства не вдалось, оскільки рішення Господарського суду Черкаської області від 14.12.2021 у справі №925/993/21 Товариство отримало лише в кінці січня 2022 року, а протокол зборів діє лише 60 днів після прийняття рішення загальними зборами, внаслідок чого Товариству не вдалось зареєструвати внесення відповідних змін, а їхати до нотаріуса і підписувати цей протокол голова зборів відмовився.

Товариство вважає, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у цій справі, оскільки згідно з вимогами чинного законодавства загальні збори скликаються на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства. Після виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_1 втратив право вимагати скликання загальних зборів товариства та вимагати надання будь-яких документів товариства.

Відповідач також вважає, що ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів на підтвердження порушення його прав чи законних інтересів.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 стверджує, що він є учасником Товариства, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 зазначає, що після проведення загальних зборів 08.04.2021 Товариству ніхто не перешкоджав звернутись до державного реєстратора про внесення змін про засновників товариства, проте зроблено цього не було. За таких підстав ОСОБА_1 вважає себе є діючим засновником та учасником Товариства. Також ОСОБА_1 зазначив, що протокол загальних зборів, проведених 08.04.2021, є сфальсифікованим, оскільки голова зборів ОСОБА_3 після огляду цього протоколу зазначив, що він його не підписував.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив Товариство вважає доводи ОСОБА_1 про непідписання головою зборів ОСОБА_3 протоколу загальних зборів безпідставними та відзначає, що під час розгляду справи №925/993/21 жодних заперечень чи зауважень щодо підписання цього протоколу головою зборів не було і голова зборів не заперечував щодо підписання ним цього протоколу, а зазначені заперечення є результатом неприязних відносин із директором Товариства.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юрисдикція господарських судів визначена у ст. 20 ГПК України, за змістом п. 3 ч. 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в т.ч. у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Частина 1 ст. 167 ГК України визначає, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

За ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто під час розгляду судового спору суди мають дослідити питання наявності/відсутності порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача.

Щодо вимоги зобов`язати виконавчий орган Товариства - директора скликати і провести загальні збори учасників Товариства відповідно до вимог статуту Товариства апеляційний суд зазначає таке.

Суд встановив, що 08.04.2021 відбулись загальні збори Товариства, на яких були присутні усі засновники товариства, в т.ч. ОСОБА_12

Більшістю голосів учасників Товариства було прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з членів засновників Товариства у зв`язку з тим, що він не виконує або виконує неналежним чином свої обов`язки або перешкоджає своїми діями досягненню завдань Товариства.

ОСОБА_1 оскаржив рішення загальних борів Товариства про його виключення з членів Товариства у Господарському суді Черкаської області; рішенням суду від 14.12.2021 у справі №925/993/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. ОСОБА_1 рішення у справі №925/993/21 в апеляційному порядку не оскаржував, рішення набрало законної сили 04.01.2022.

У справі №925/993/21 суд перевірив доводи ОСОБА_12 щодо невідповідності рішень загальних зборів від 08.04.2021 в частині його виключення з членів (засновників) товариства, встановлені судом у зазначеній справі обставини є преюдиціальними під час розгляду справи №925/1102/23.

Невнесення товариством відомостей щодо зміни кількісного складу засновників до Єдиного державного реєстру не впливає на дійсність рішення загальних зборів учасників відповідача.

Встановлені у справі обставини, які визнаються обома учасниками справи, а тому не підлягають доведенню, свідчать, що визначений положеннями Статуту Товариства вклад кожного учасника у статутному капіталі Товариства у розмірі 7 400,00 грн ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства не вносив, а з розпайованого майна до статутного фонду Товариства умовно було зараховано майновий пай (його та його дружини) на суму 7400,00 грн і згідно з договором ці майнові паї були викуплені Товариством.

Отже, Товариство викупило у ОСОБА_1 його абсолютну (умовну) частку майна та активів, яку він вносив до статутного фонду Товариства під час його створення як засновник.

Згідно з п. 5.4 Статуту Товариства учасник товариства може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному або декільком учасникам товариства, а також третім особам. При передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав і обов`язків, які належали учаснику, що передав цю частку (її частину).

Статтею 50 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю урегульовано Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набрав чинності 17.06.2018. Цей закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» ).

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Таким чином, протягом року з дня набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України «Про господарські товариства». Якщо протягом «перехідного періоду» (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Оскільки Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» набрав чинності 17.06.2018, то відповідні зміни до статуту ТОВ «Надія» мали були внесені до 17.06.2019.

Докази внесення змін до Статуту Товариства як до 17.06.2019, так і станом на дату розгляду справи у матеріали справи не надано.

Оскільки Товариство не внесло відповідні зміни до Статуту, відповідно, ті положення його Статуту, які не відповідають Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», не застосовуються і зазначений Закон має пріоритет над положеннями Статуту Товариства, до якого не внесені зміни.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначають, що учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, внесення змін до статуту товариства, зміна розміру статутного капіталу товариства; перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом (ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради або ради директорів товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Отже, будь який учасник товариства, який володіє більше як 10 відсотками статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, має право бути ініціатором скликання загальних зборів, у разі, коли вони не були скликані на його вимогу уповноваженим органом товариства.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів. Але оскільки позивач на час розгляду справи не є учасником (засновником) Товариства, відповідно, він не наділений повноваженнями учасника (засновника) цього Товариства, тобто його права не є порушеними, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги зобов`язати виконавчий орган Товариства надати ОСОБА_1 копії документів (витяги з протоколів проведення загальних зборів учасників товариства) щодо визначення сум коштів на виплату (дивідендів) за період з 2016 до 2022 роки апеляційний суд відзначає таке.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язано зберігати такі документи: протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); статут товариства та зміни до статуту; протоколи загальних зборів учасників; документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг, річну фінансову звітність; документи звітності, що подаються відповідним державним органам, документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; документи, що підтверджують права товариства на майно; документи бухгалтерського обліку.

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2020 у справі №911/73/20 зазначив, що за положеннями ч. 5 ст. 43 Закону передумовою для надання запитуваних документів, визначених ч. 1 цієї статті, є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів.

З аналізу положень ч. 5 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вбачається обов`язок товариства (виконавчого органу) протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства надати такому учаснику копії відповідних документів (постанова Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19).

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Відтак, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.01.2020 у справі №906/157/19.

Згідно з ч. ч. 8-11 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника. За погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна. Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

Товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки.

Положення частин восьмої-одинадцятої цієї статті застосовуються також до відносин щодо наслідків прийняття загальними зборами учасників рішення про виключення учасника з товариства (ч. 13 ст. 24 Закону).

Конструкція ч. 5 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачає, що передумовою для надання запитуваних документів, визначених ч. 1 цієї статті, необхідна дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів. А обов`язок надання виконавчим органом товариства такому учаснику копій відповідних документів, визначених ч. 1 цієї статті, виникає протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства. Тобто обов`язок відповідача щодо надання документів кореспондується з обов`язком позивача щодо надання вимоги.

У постанові від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство повинне йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або не здійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів.

Суд встановив, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Товариства як особисто, так і через свого представника з вимогами про надання копій документів щодо діяльності Товариства.

Обов`язок зберігати та надати на вимогу учасника товариства відповідні документи щодо діяльності товариства прямо передбачений законодавством України, зокрема, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Згідно з приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України права учасника підлягають захисту шляхом спонукання товариства до виконання його обов`язку - надання відповідної інформації.

За визначенням ст. 200 ЦК України та ст. 2 Закону України «Про інформацію» інформацією є відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях (у вигляді документів) або відображені в електронному вигляді.

Положення чинного законодавства не регламентують процедуру, а також форму отримання учасником товариства інформації щодо діяльності товариства. Відсутність визначеного способу надання інформації, не може бути достатньою підставою для відмови товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник, адже така відмова є за своєю суттю безпідставним обмеженням права особи у виборі форми одержання інформації всупереч вимогам ст. 34 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про інформацію».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №904/3679/17.

Законодавство встановлює обов`язок щодо надання документів, які визначені у ч. 1 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учаснику товариства і, відповідно, відмова відповідача у наданні цих документів порушує права та законні інтереси учасника товариства.

Враховуючи наведене та встановлені у справі обставини щодо звернення ОСОБА_1 до Товариства та ухилення останнього від надання ОСОБА_1 як колишньому учаснику товариства документів щодо діяльності Товариства за період з 2016 до 2021, що є порушенням приписів ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та корпоративних прав позивача на одержання документів про діяльність відповідача, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

Колегія суддів відзначає, що дійшовши таких висновків, суд першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваного рішення зобов`язав виконавчий орган ТОВ «Надія» - директора надати позивачу копії витягів з протоколів загальних зборів учасників товариства за період з 2016 до 2022 (а не 2021) роки, тобто фактично за весь 2021 рік.

Апеляційний суд також відзначає, що враховуючи дати звернення ОСОБА_1 із заявами про надання йому копії документів, такий період має бути обмежений квітнем 2021 року (включно), тобто місяцем 2021 року, в якому позивач був виключений з Товариства рішенням загальних зборів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Водночас рішення має бути змінене в частині періоду, за який позивачеві слід надати документи про діяльність Товариства, з наведених вище підстав.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 у справі №925/1102/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2023 у справі №925/1102/23 змінити, виклавши його в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати виконавчий орган Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» -директора, надати позивачу копії витягів з протоколів загальних зборів учасників товариства за період з 2016 року по квітень 2021 року (включно).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (вул. Янківська, 92/4, с. Лісове, Звенигородський район, Черкаська область, 20410, ідентифікаційний код 03794087) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 039,84 грн судового збору.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №925/1102/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України, , за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.03.2024.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак