ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Справа № 915/1802/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) - Майорова Н.М.

ОСОБА_1

від відповідача (представник відповідача) - в судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" (вул. Ніжинська, 43, м.Одеса, 65023, )

електронна пошта зазначена в системі "Електронний суд":

представник позивача: Майорова Наталя Миколаївна

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3 м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661)

в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001

електронна пошта:

про: стягнення 3 334 691,14 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 16.11.2023 (вх.№15782/23 від 29.11.2023), в якій просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" заборгованості в розмірі 2 512 811,12 грн., 3% річних в розмірі 125 158,64 грн., інфляційних в розмірі 696 721,38 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на постачання товару №53-123-01-21-07232 від 02.11.20231 в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2023 позовну заяву №б/н від 16.11.2023 (вх.№15782/23 від 29.11.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 04.12.2023 була направлена в електронному вигляді позивачу та представнику позивача на їх електронні адреси, та отримана ними 05.12.2023, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Представник позивача через систему "Електронний суд" надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№16308/23 від 13.12.2023) з доказами направлення на адресу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 13.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.01.2024. Встановлено учасникам справи строк для надання заяв по суті спору.

Відповідач через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву (вх.№16760/23 від 21.12.2023) (а.с.167-187 т.1) (вх..№16773/23 від 22.12.2023) (а.с.1-40 т.2) в якому зазначає, що між позивачем та відповідачем 02.11.2021 укладений договір №53-123-01-21-07232 на постачання товару - код CPV 31210000-1 по ДК 021:2015 - Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл (ЗіП до повітряного вимикача), згідно Специфікації № 1, загальною вартістю 5 448 687,20 грн. У подальшому, 20.01.2023 сторонами укладено до Договору Додаткову угоду № 3, про зменшення обсягу закупівлі, загальна вартість товару склала 2 512 811,12 грн. Відповідно до умов договору товар поставлений згідно накладної: - № РН-0000009 від 04 січня 2022 р. на суму 2 512 811,12 грн. Країна походження товару - рф. Згідно специфікації №1 до Договору, поставлений товар виробництва «ООО "ИЛИГРАН" (російська федерація), м.Єкатеренбург. Зазначає, що з метою дотримання вимог Закону України «Про санкції», для захисту економічних інтересів ДП НАЕК «Енергоатом» та недопущення ведення господарської діяльності з учасниками/ контрагентами, до яких застосовано обмежувальні заходи (санкції), наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 09.09.2022 №01-608-н, прийнято рішення здійснювати постійний моніторинг та аналіз контрагентів Компанії щодо наявності серед них юридичних і фізичних осіб, до яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до закону. Відповідно до п.46 протоколу №13 від 09.12.2022 засідання комісії ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо ризиків співпраці з учасниками/контрагентами в умовах воєнного стану, прийняте рішення зупинити здійснення видаткових операцій за договором №53-123-01-21-07232 від 02.11.2021 укладеним з ТОВ «Спецпромтранстехніка» в частині товару, країною походження якого є Російська федерація. Вказує, що позивач в позовній заяві розраховує інфляційні втрати та 3% річних з посиланням на дату отримання товару на складі вантажоодержувачем та з цієї дати визначає кінцевий термін оплати. За даним договором оплата мала відбуватися протягом 45 робочих днів після постачання товару та виконання позивачем всіх умов пункту 3.2, 6.1 Договору, тобто останньою датою події та з цієї дати визначається кінцевий термін оплати, тому розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснений позивачем є невірним. Відповідач у відзиві надає свій контррозрахунок. З посиланням на ст.614 Цивільного кодексу України вказує, що вина як підстава для відповідальності підприємства відсутня, оскільки ринок електричної енергії України перебуває в кризовому стані.

Відповідач через систему «Електронний суд» надав клопотання (вх.№16771/23 від 22.12.2023) (а.с.188- 198 т.1) в якому просить суд зменшити розмір санкцій на 99%. Зазначає, що дохід відповідача більш ніж на 90% складається з виручки від реалізації електричної енергії, що виробляється її відокремленими підрозділами - атомними електростанціями. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «про введення воєнного стану», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні запроваджений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався. Зазначає, що 04 березня 2022 року місто Енергодар Запорізької області та відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» (ВП ЗАЕС) були захоплені збройними силами російської федерації та до теперішнього часу перебувають в тимчасовій окупації. З моменту окупації ВП ЗАЕС працює в екстремальних умовах, на початку захоплення атомна станція працювала на мінімальних потужностях, а вже з вересня 2022 відпуск електричної енергії у мережу зі станції не здійснюється. Разом з цим, для підтримання життєздатності атомних блоків живлення станції відбувається за рахунок виробленої електричної енергії іншими атомними станціями України. В структурі електроенергії, виробленої відокремленими підрозділами ДП «НАЕК«Енергоатом», до моменту окупації військовими російської федерації найбільшу частку складала електроенергія, вироблена саме ВП ЗАЕС, оскільки з 15 діючих атомних енергоблоків енергосистеми України - 6 енергоблоків належать ВП ЗАЕС. На теперішній час Компанією втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Поряд з цим, ДП «НАЕК «Енергоатом» продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу ВП ЗАЕС, не одержуючи від діяльності цього відокремленого підрозділу жодного доходу. Зокрема, зазначені втрати виробничих потужностей вкрай негативно вплинули на фінансовий стан Компанії. Так, за період 2022 року ДП «НАЕК «Енергоатом» отриманий збиток в розмірі 6,75 млрд грн, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2022 рік (розділ І, код рядка 2355 «Чистий фінансовий результат»). За таких обставин, через втрату Компанією значної частини своїх виробничих потужностей, було розбалансовано фінансовий стан державного підприємства. Крім того, постійні ракетні атаки російської федерації на енергетичну інфраструктуру України також безпосередньо та значно впливають на роботу інших атомних електростанцій України. Питання забезпечення безпеки є пріоритетним над економічними, технічними, науковими та іншими цілями діяльності. Відповідно, наявні ресурси, в тому числі грошові кошти, ДП «НАЕК «Енергоатом» спрямовує в першу чергу на задоволення потреб безпеки експлуатації АЕС. Просить суд врахувати , що - відповідачем втрачено значну частину виробничих потужностей внаслідок окупації Запорізької АЕС; - відповідач в умовах воєнного стану виконує спеціальні обов`язки на ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільного інтересу і необхідність в таких умовах підтримувати безпеку АЕС (Рівненської, Хмельницької, Південноукраїнської) є надзвичайними обставинами, які перешкодили Компанії своєчасно виконати свої зобов`язання. Вказує, відповідач не ухиляється від сплати суми основної заборгованості, а в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем договірних зобов`язань.

Також, відповідачем через систему «Електронний суд» було подане клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№16772/23 від 22.12.2023) (а.с.199-209 т.1) в якому просить суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 1 000,00 грн., оскільки заявлена сума у розмірі 16 050,00 грн. за професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності.

Позивач через систему «Електронний суд» надав відповідь на відзив (вх.№16900/23 від 26.12.2023) в якій зазначає, що висновки викладені відповідачем у відзиві на позов, не відповідають ані дійсним обставинам справи, ані положенням чинного законодавства, ані умовам договору, у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню судом. Вказує, що відповідно до витягу з ЄДРПОУ та паспорту України єдиного учасника позивача ОСОБА_1 , позивач є юридичною особою створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України, за місцем знаходження - Україна, кінцевим беніфіциарним власником частки в статутному капіталі у розмірі 100%, даної юридичної особи є Громадянин України ОСОБА_1 , у зв`язку чим правових підстав для застосування даної постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» від 03.03.2022 №187 не має. Зазначає, що товар який є предметом розгляду даної справи був поставлений позивачем та прийнятий відповідачем 04.01.2022р., що підтверджується видатковою накладою №РН-0000009. від 04.01.2022р тобто до 24.02.2022р. та до винесення КМУ та набрання чинності даної постанови та те, що постачальником даного товару є юридична особа створена та зареєстрована відповідно до законодавства України, правових підстав для неоплати відповідачем даного товару не має. Висновок відповідача про те, що датою поставки товару є дата реєстрації податкової накладної, не відповідає п.3.3. Договору на постачання товару №53-123-01-21-07232 від 02.11.201р.) яким передбачено, що датою постачання є дата отримання товару на складі Вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару. Отже дата поставки товару є саме 04.01.2022 року. Зазначає, що ані Цивільний кодекс України, ані Господарський кодекс України не містять положень щодо зменшення індексу інфляції та 3% річних судом на підставі поданого відповідачем клопотання. При цьому правова природа індексу інфляції та 3% річних не є тотожною правової природою штрафним санкціям, тому ст.551 ЦК України та ст..233 ГК України, не підлягає застосуванню. Просить суд відмовити відповідачу в зменшенні суми 3% річних та індексу інфляції та заперечує проти клопотання про зменшення адвокатських витрат. Просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що у період часу відведеного для проведення підготовчого засідання по даній справі, у Миколаївській області та місті Миколаїв була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Миколаївська область", "Тривога. м. Миколаїв"), підготовче засідання 16.01.2024 не відбулось.

Ухвалою суду від 16.01.2024 підготовче засідання призначено на 08.02.2024.

Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою (вх.№1559/24 від 07.02.2024) в якій просить суд замінити відповідача у справі - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" його правонаступником, яким є Акціонерне товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Ухвалою суду від 07.02.2024 заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про заміну відповідача його правонаступником (вх.№1559/24 від 07.02.2024) задоволено. Замінено відповідача у справі №915/1802/23 - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ().

Ухвалою суду від 08.02.2024, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2024.

Представником філії відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" через систему "Електронний суд" подано заяву, сформовану в системі "Електронний суд" 27.02.2024 (вх. № 2230/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 04.03.2024 заяву сформовану в системі "Електронний суд" 27.02.2024 (вх. № 2230/24 від 27.02.2024) представника філії відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції 05.03.2024 об 11:30 у приміщенні Господарського суду Миколаївської області за адресою.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що у період часу відведеного для проведення судового засідання по даній справі, у Миколаївській області та місті Миколаїв була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Миколаївська область", "Тривога. м. Миколаїв"), судове засідання 05.03.2024 не відбулось.

Ухвалою суду від 05.03.2024 ухвалено розглянути справу №915/1802/23 поза межами строку, встановленого ст.195 ГПК України, у «розумний строк» та повідомлено учасників справи, про те, що судове засідання відбудеться 27.03.2024.

Відповідач (представник відповідача) в судове засідання 27.03.2024 не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 05.03.2024, яка направлена в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» та отримана останнім 06.03.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

У судовому засіданні 27.03.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в судовому засіданні в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

02 листопада 2021 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" (правонаступник - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") (далі - відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" (далі - позивач, постачальник), було укладено Договір на постачання товару №53-123-01-21-07232 (далі - Договір) (а.с.11-16 т.1), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код CPV 31210000-1 по ДК 021:2015 - Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл )ЗіП до повітряного вимикача), (далі -товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додатки до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2020 року (п.1.1 Договору).

У відповідності до п.1.3 Договору, місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ.

Відповідно до п.2.1 Договору, загальна вартість товару є твердою та складає: разом 4 540 572,67 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 908 114,53 грн. Всього з ПДВ 5 448 687,20 грн.

Згідно п.2.2 Договору, оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації №1 та виконання постачальником умов п.п.3.2, 6.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п.3.1 Договору, постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, але не пізніше 15.12.2021, на умовах - DDP м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно, або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, з товаром постачальник надає покупцю: - видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по позиційно; - електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; - документ, що підтверджує якість товару (паспорт або сертифікат, тощо).

Згідно п.3.3 Договору, датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

У відповідності до п.6.1 Договору, приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкцій №П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і №П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», та відповідно до вимог Стандарту державного підприємства НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС» СОУ НАЕК 038:2021 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК «Енергоатом» в розділі Стандарти НАЕК «Енергоатом» за адресою: http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standart-82).

Відповідно до п.9.1 Договору, всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з цього Договору або у зв`язку з ним, будуть вирішуватись сторонами згідно претензійного порядку. Сторона яка порушила права і законні інтереси іншої сторони, зобов`язана поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензій чи позову. Претензія підлягає розгляду в місячний строк, який обчислюється з дня її одержання. У разі незадоволення претензій або не отримання відгуку у встановлений термін, а також неможливості врегулювання розбіжностей в претензійному порядку, спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п.п.9.2, 9.3 Договору).

Згідно п.п. 12.1.1 та 12.1.2 Договору покупець зобов`язаний: - своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; - приймати поставлені товари згідно розділу 6.

Постачальник має право, зокрема, своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (п. 12.4.1 Договору).

У відповідності до п.13.1 Договору, договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладення відповідної Додаткової угоди. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього Договору та виконання діючих зобов`язань (п.13.2. Договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем було складено та підписано Специфікацію № 1 на суму 5 448 687,20 грн. з ПДВ (Додаток 1 до Договору) відповідно до якої визначено: найменування, тип; технічні характеристики, ГОСТ, ТУ, ДСТУ; код. Товару згідно з УКТ ЗЕД; виробник; од. вим; кількість; ціна, грн. без ПДВ; сума, грн безз ПДВ (а.с.17-30 т.1).

У подальшому, 21 грудня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №53-123-01-21-07232 від 02.11.2021 (а.с.31 т.1), у відповідності до п.1 якої, на підставі листа постачальника від 10.11.2021 №01/0910, згідно п.4 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №992-VIII та відповідно п.10.1 договору, внесли зміни в п.3.1 Договору та виклали його в наступній редакції: «Постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, але не пізніше 25.12.2021, на умовах - DDP м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно, або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника».

17 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №53-123-01-21-07232 від 02.11.2021 (а.с.32 т.1), у відповідності до п.1 якої, на підставі листа покупця від 25.01.2022 №07/1538, згідно п.4 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №992-VIII та відповідно п.10.1 договору, внесли зміни в п.3.1 Договору та виклали його в наступній редакції: «Постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, але не пізніше строків вказаних в Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору), на умовах - DDP м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно, або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника».

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем було складено та підписано Специфікацію №1 відповідно до якої визначено: найменування, тип; технічні характеристики, ГОСТ, ТУ, ДСТУ; код. Товару згідно з УКТ ЗЕД; виробник; од. вим; кількість; ціна, грн. без ПДВ; сума, грн без ПДВ та дата поставки (а.с.33-71 т.1).

20 січня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №3 до Договору №53-123-01-21-07232 від 02.11.2021 (а.с.72 т.1), у відповідності до п.1 якої, згідно листа постачальника від 23.11.2022 №01/2311, відповідно до п.1 ч.1 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII та згідно п.10.1 Договору, виключили позиції №3.1, 6.1, 16.1, 20.1, 25, 26, 27.1, 28, 29, 30, 24.1, 37.1, 38, 39, 56.1, 62, 68.1 69, 75.1, 82, 93.1, 84.1, 88.1, 89, 116.1, 125.1, 126, 142.1, 144.1, 146.1, 147, 148.1 154.1, 155, 161.1, 162.1, 163, 166, 167.1, 170, 171, 172, 175.1, 177, 178, 180, 181.1 зі Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору).

У відповідності до п.2 Додаткової угоди №3 сторони внесли зміни до п.2.1 Договору та виклали його в наступній редакції «Загальна вартість товару є твердою та складає: разом 2 094 009,27 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20% 418 801,85 грн. Всього з ПДВ: 2 512 811,12 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору та Специфікації позивачем (постачальником) поставлено відповідачу (покупцю) товар на загальну суму 2 512 811,12 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000009 від 04.01.2022, яка підписана сторона без зауважень.

Так, згідно п.2.2 Договору, оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації №1 та виконання постачальником умов п.п.3.2, 6.1 цього Договору.

Згідно матеріалів справи, за фактом здійснення поставки товару за вказаною видатковою накладною позивач виписав податкову накладну №2 від 04.01.2022 (а.с.80-84 т.1). Вказана податкова накладна була зареєстрована в реєстрі податкових накладних 03.02.2022, про що свідчить рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №3755141/39789005 (а.с.175 т.1).

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.1 ст.251 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.253 ЦК України).

Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що за видатковою накладною №РН-0000009 від 04.01.2022 датою, з якої починається відлік строку оплати товару є 03.02.2022 (дата реєстрації податкової накладної), а відповідно, гранична дата, до якої товар мав бути оплачений відповідачем, є 07.04.2022 (03.02.2022 + 45 робочих днів) включно;

Таким чином суд приходить до висновку, що з 08.04.2022 у відповідача виникло прострочення виконання грошового зобов`язання на всю суму основного боргу 2 512 811,12 грн.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останній, всупереч умовам Договору та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 2 512 811,12 грн.

Згідно вимог ст.712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст.530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст.193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідач у відзиві вказує, що відповідно до положень чинного законодавства України на даний час діє заборона на будь які видаткові операції, як з контрагентами, які є резидентами країни-агресора, так і в частині розрахунків за товар країна походження якого є РФ. Вказує, що з метою дотримання вимог Закону України «Про санкції», для захисту економічних інтересів ДП НАЕК «Енергоатом» та недопущення ведення господарської діяльності з учасниками/ контрагентами, до яких застосовано обмежувальні заходи (санкції), наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 09.09.2022 №01-608-н, прийнято рішення здійснювати постійний моніторинг та аналіз контрагентів Компанії щодо наявності серед них юридичних і фізичних осіб, до яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до закону. Відповідно до п.46 протоколу №13 від 09.12.2022 засідання комісії ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо ризиків співпраці з учасниками/контрагентами в умовах воєнного стану, прийняте рішення зупинити здійснення видаткових операцій за договором №53-123-01-21-07232 від 02.11.2021 укладеним з ТОВ «Спецпромтранстехніка» в частині товару, країною походження якого є Російська федерація.

Стосовно вказаних доводів відповідача, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується сторонами по справі, що виробником товару, який поставлений позивачем за видатковою накладною №РН-0000009 від 04.01.2022, є ТОВ «Іліган» м.Єкатеринбург, тобто має походження з російської федерації.

За приписами п.п.5) та 10) ч.1 ст.4 Закону України "Про санкції", видами санкцій згідно з цим Законом є, зокрема, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом.

Судом прийнято до уваги, що особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, яка набрала чинності 19.10.2022.

Пунктом 2 такої постанови Уряду встановлено, що:

- замовникам забороняється здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг у юридичних осіб - резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь державної форми власності, юридичних осіб, створених та/або зареєстрованих відповідно до законодавства Російської Федерації/Республіки Білорусь, та юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками (власниками) яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, та/або у фізичних осіб (фізичних осіб -підприємців) - резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, а також публічні закупівлі в інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт і послуг походженням з Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком товарів, робіт і послуг, необхідних для ремонту та обслуговування товарів, придбаних до набрання чинності цією постановою;

- звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 169 "Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1254), а також договір про закупівлю, всі додатки та зміни до нього оприлюднюються замовником протягом 90 днів з дня припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні, якщо замовником не оприлюднено такий звіт, договір про закупівлю, всі додатки та зміни до нього до набрання чинності цією постановою;

- закупівлі товарів, робіт і послуг, що розпочаті до набрання чинності цією постановою, завершуються в порядку, що діяв до набрання чинності цією постановою.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір було укладено між сторонами 02.11.2021, тобто до початку введення правового режиму воєнного стану в Україні та до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, а тому положення такої постанови та п.п.5), 10) ч.1 ст.4 Закону України "Про санкції" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" №187 від 03.03.2022 встановлено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.92 т.1), позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" (ідент.код 39789005) є юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником є громадянин України - ОСОБА_1.

За такого, мораторій, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022, не підлягає до застосування до спірних правовідносин та до позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання відповідача на вказані нормативні акти не спростовують його обов`язку зі сплати грошових коштів за придбаний у позивача товар.

Так, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 512 811,12 грн. за поставлений товар є обґрунтованими відповідно до вимог Закону та Договору та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Відповідно ч.2 ст.625 Цивільного Колексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд зауважує, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем у позовній заяві невірно визначено граничний термін оплати за умовами Договору, тому і не вірно нараховані 3% річних та інфляційні.

Судом встановлено, що датою, з якої починається відлік строку оплати товару є 03.02.2022 (дата реєстрації податкової накладної), а відповідно, гранична дата, до якої товар мав бути оплачений відповідачем, є 07.04.2022 (03.02.2022 + 45 робочих днів) включно;

Таким чином з 08.04.2022 у відповідача виникло прострочення виконання грошового зобов`язання на суму основного боргу 2 512 811,12 грн.

Позивач у позовній заяві на підставі ст.625 ЦК України нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 125 158,64 грн. нараховані за період з 07.03.2022 по 02.11.2023.

Судом за допомогою програми "IpLex", з урахуванням вірно визначеного періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, здійснено перерахунок 3% річних та визначено, що розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача становить 118 549,61 грн. нарахований за період з 08.04.2022 по 02.11.2023.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6 609,03 грн. (125 158,64 грн. - 118 549,61 грн.) задоволенню не підлягають.

Також, позивач у позовній заяві нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні в загальному розмірі 696 721,38 грн. нараховані за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року.

Судом за допомогою програми "IpLex", з урахуванням вірно визначеного періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, здійснено перерахунок інфляційних та визначено, що розмір інфляційних, який підлягає стягненню з відповідача становить 558 511,86 грн., нараховані за період з квітня 2022 року по жовтень 2023 року.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 138 209,52 грн. (696 721,38 грн. - 558 511,86 грн.) задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 99 %, то суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 Господарського Кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України суд може зменшити розмір неустойки (штрафних санкцій), тобто пені та/або штрафу.

Предметом спору у даній справі є, зокрема, стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані в порядку та розмірі, передбаченому законом (ст.625 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 47 849,49 грн. слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3 м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" (вул. Ніжинська, 43, м.Одеса, 65023, ) заборгованості в сумі 2 512 811,12 грн., 3% річних в розмірі 118 549,61 грн., інфляційних в розмірі 558 511,86 грн., судовий збір в розмірі 47 849,49 грн.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 04.04.2024.

Суддя Н.О. Семенчук