ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Справа № 926/3542/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча

секретар судового засідання Голіней Я.І.

представники сторін:

позивача: Хлапоніна О.Р.

відповідача: Савка О.Т.

розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія"

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії в сумі 179 692 890, 39 грн

І. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Чернівціобленерго" (надалі АТ "Чернівціобленерго") звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька енергопостачальна компанія" (ТОВ "ЧОЕК") про стягнення заборгованості за договором №002 від 30.11.2018 електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії в загальній сумі 179 692 890, 39 грн, з яких: 176 156 436, 75 грн - основний борг за період з червня 2023 по серпень 2023, 1 647 959, 94 грн 3% річних та 1 888 493, 70 грн інфляційні втрати за період з 25.12.2022 по 14.08.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення укладеного між сторонами додатку 1 до договору № 002 від 30.11.2018 року відповідач порушив пункт 4 та пункт 4.1, щодо порушення оплати рахунків з універсальних послуг для малих непобутових та побутових споживачів, внаслідок чого станом на 14.08.2023 року утворилась заборгованість на суму 176156436,75 грн.

Крім того, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути на підставі доданих до позову розрахунків з ТОВ "ЧОЕК" 227760,43 грн 3% річних та 284158,29 грн інфляційних втрат по універсальній послузі для малих непобутових споживачів за період з 25.12.2022 по 14.08.2023 та 1420199,51 грн 3% річних та 1604335,41 грн інфляційних втрат по універсальній послузі для побутових споживачів нараховані за період з 04.01.2023 по 14.08.2023.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач свідомо створював боргові зобов`язання, несвоєчасно надававши для оплати рахунки-фактури за спірний період, на основі яких пізніше подав позовну заяву за нібито несвоєчасне виконання обов`язку ТОВ «ЧОЕК» щодо оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та безпідставно нарахував 3% річних та інфляційних втрат.

Позивачем не було враховано, що день фактичної оплати послуг не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення вищевказаних сум.

Відповідачем не додано до позову доказів, які свідчать про завдання йому матеріальних втрат (збитків). Це свідчить про те, що такі збитки відсутні, а також те, що згідно наданої копії Карти рахунку:36122 Розрахунки за пос. з розп. ел. енергії (універсальна ціна) 20.12.22-14.08.23: Підрозділ: Чернівціоблнерго: Контрагенти: ТОВ «ЧОЕК» не відображено цільове призначення коштів в розрізі за універсальну послугу для малих непобутових споживачів та універсальну послугу для побутових споживачів, а тому АТ «Чернівціобленерго» не доведено чіткого розподілу грошових коштів в порядку, про який зазначено в позовній заяві та не доведено логічність та арифметичність в розрахунку інфляційних втрат та 3% річних.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що рахунки-фактури за спірний період були направлені на адресу відповідача, даний факт ним не оспорюється. При цьому жодних заперечень з приводу виставлених рахунків на попередню оплату 100% замовленого обсягу купівлі електричної енергії надано до АТ «Чернівціобленерго» не було, так само як і не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів щодо наявності заперечень ТОВ «ЧОЕК» стосовно обсягів.

Позивач звернув увагу, що за своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; - ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати наданих товарів (послуг).

АТ «Чернівціобленерго» виконувало взяті на себе зобов`язання по договору, а саме: виставляло рахунок на попередню оплату 100% замовленого обсягу купівлі електричної енергії, формувало остаточний рахунок на оплату про надання послуг з розподілу електричної енергії та акту виконаних робіт, однак постачальник ТОВ «ЧОЕК» не здійснювало оплату виставлених рахунків у строки, встановлені договором, водночас останнім підписано без зауважень акти викопаних робіт, чим підтверджено визнання постачальником отримання послуги з розподілу електричної енергії на суму та обсяги, зазначених в цих актах.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, наведені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат за універсальну послугу для побутових споживачів та малих непобутових споживачів є законними та обґрунтованими, а отже вимога щодо стягнення з ТОВ «ЧОЕК» інфляційних втрат у сумі 1 888 493,70 грн., 3% річних у сумі 1 647 959,94 грн. підлягає задоволенню.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що за період січень-серпень 2023 року ТОВ «ЧОЕК» своєчасно направлялись електронною поштою повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії електропостачальника, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги. Однак, встановленої форми для подання вказаних повідомлень, в якій було б зазначено про поділ універсальної послуги на побутових споживачів та малих непобутових споживачів, ані законодавцем в типовому договорі, передбаченому додатком 4 до ПРЕЕ, ані у погодженому сторонами договорі не було узгоджено, при цьому позивачем визнавалось та враховувалось при виставлені рахунків вищевказані повідомлення як належне виконання обов`язків з сторони ТОВ «ЧОЕК» і жодних заперечень не було подано до моменту звернення до суду.

Тому посилання позивача у відповіді на відзив з приводу невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення поділу універсальної послуги на побутових споживачів та малих непобутових споживачів є неправомірним та безпідставним.

У межах укладеного договору сторони, на виконання умов регулятора погодили спосіб визначення ціни договору, який передбачений додатком 1 до договору та розділом 3 договору.

Саме укладеним сторонами договором закріплено обов`язок позивача надавати постачальнику рахунок для здійснення оплати і саме у надісланих рахунках позивач вказував відповідачу про різновид оплати (попередня чи остаточна, обсяги, тариф), та визначив кінцеву ціну для сплати постачальником, а відтак твердження про те, що рахунки містять лише інформацію про реквізити є невірним та таким, що не відповідає дійсності.

Відповідач в додаткових поясненнях зазначив, що погасив основну заборгованість в сумі 176156436,75 грн, у зв`язку з чим провадження у цій частині підлягає закриттю.

Крім того, ТОВ «ЧОЕК» звернув увагу суду, що позивачем було надано арифметично невірний, безпідставний, необґрунтований та передчасний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат. Більш того, за відсутності продемонстрованих індексів інфляції, які були використані при розрахунку, неможливо проаналізувати вірність застосування останніх, а також з огляду на відсутність формул неможливо простежити сукупний індекс інфляції з врахуванням дефляційного явища.

Таким чином, зважаючи на недоліки, а також на неврахування усталеної практики щодо вирішення питання стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, відповідач вважає, що такий розрахунок позивача не може бути взятий до уваги судом, а відтак і позовні вимоги вважаються такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач в письмових поясненнях зазначив, що належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по договору, а саме надавав послугу з розподілу електричної енергії, внаслідок чого виставляв відповідні рахунки на оплату у відповідності до вимог договору, в той же час від відповідача не надходило жодних заперечень та претензій щодо належного виконання позивачем зобов`язань з надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у відповідні періоди, однак постачальник ТОВ «ЧОЕК» реалізовувавши своє право на отримання послуги з приєднання, не здійснювало оплату виставлених рахунків у строки, встановлені договором.

Крім того позивач в поясненнях на позов, звертає увагу, що відповідно до положень ч.3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України ( надалі - ГПК України), якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Також позивач зазначив, що 3% річних розраховуються з урахування боргу, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, помноженого на 3, поділеного на 1000 та поділеного на 365 (днів у році).

Відповідач завідома не погоджується із позовною вимогою позивача про стягнення з ТОВ «ЧОЕК» інфляційних втрат у сумі 1 888493,70 грн, 3% річних у сумі 1 647959,94 грн та наводить лише узагальнені твердження щодо неправильності розрахунку, при цьому не зазначаючи в якій саме частині наведений розрахунок є невірним.

Відповідач в додаткових поясненнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат зважаючи на: 1) невідповідність здійсненого позивачем розрахунку документам, що були погоджені сторонами спору, 2) неврахування дати отримання рахунку відповідачем, 3) незастосування належних індексів Держкомстату, 4) незастосування дефляційного явища, 5) незастосування методики розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того відповідач просив зменшення розміру нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на 95 %.

ІІ. Рух справи у суді

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 18.08.2023 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.09.2023.

14.09.2023 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 03.10.2023.

У підготовчому судовому засіданні 03.10.2023 оголошено перерву до 19.10.2023.

Ухвалою суду від 19.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 07.11.2023.

У судовому засіданні 07.11.2023 оголошено перерву до 16.11.2023.

Ухвалою суду від 16.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті 12.12.2023.

У судових засіданнях 12.12.2023, 21.12.2023, 16.01.2024 та 24.01.2024 оголошувались перерви відповідно до 21.12.2023, 16.01.2024, 24.01.2024 та 29.01.2024.

Ухвалою суду від 29.01.2024 за клопотанням представника позивача відкладено розгляд справи по суті на 30.01.2024

У судовому засіданні 30.01.2024 оголошено перерву до 01.02.2024.

Ухвалою суду від 01.02.2024 розгляд справи по суті відкладено на 05.02.2024.

У судових засіданнях 05.02.2024, 09.02.2024, 29.02.2024, 07.03.2024 та 20.03.2024 оголошувались перерви з розгляду справи по суті відповідно до 09.02.2024, 29.02.2024, 07.03.2024, 20.03.2024 та 22.03.2024.

Присутній в судовому засіданні 22.03.2024 представник позивача в частині стягнення основного боргу просив вирішити спір на розсуд суду, підтримав позовні вимоги щодо стягнення інфляційних та 3% річних та просила стягнути судовий збір з відповідача. Крім того представник позивача просив в задоволенні клопотання про зменшення інфляційних втрат та 3% річних - відмовити.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Після виходу з нарадчої кімнати відповідно до ст.240 ГПК України у судовому засіданні 22.03.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

III. Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1462 від 20.11.2018 Акціонерному товариству «Чернівціобленерго» видано ліцензію з розподілу електричної енергії.

30.11.2018 між АТ «Чернівціобленерго» (Оператор системи) та ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (Постачальник) укладено Договір № 002 від 30.11.2018 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (далі - Договір), який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам Постачальника як послуги.

Згідно умов даного Договору оператор системи надає послуги з розподілу/передачі електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Постачальника згідно з реєстром за EIC-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи в електронному вигляді.

Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в повному обсязі, необхідному та достатньому для виконання Постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Відповідно до п. 2.2. Договору Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу (передачу) електричної енергії згідно з умовами 3 цього Договору за сукупність споживачів Постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії Постачальника, та інших послуг Оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що Постачальник зобов`язується здійснювати придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів Постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) оплату (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує Постачальник, та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього Договору.

У відповідності до п. 3.2. Договору вартість договору складає вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупність споживачів Постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) послуги з розподілу (передачі) електричної енергії придбаває Постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором.

Пунктами 3.3., 3.4. Договору встановлено, що розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць. Оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати, у томі числі плановими авансовими платежами.

Згідно Договору Постачальник універсальних послуг здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії для малих непобутових споживачів та побутових споживачів.

Вартість послуг з розподілу електричної енергії Оператору системи визначається на основі визначених у Повідомленні про заявлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України обсягів купівлі електричної енергії споживачами Постачальника і затверджених Регулятором для Оператора системи тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (п. 3 додатку 1 до Договору «Порядок розрахунків»)

Пунктом 4. додатку 1 до Договору «Порядок розрахунків» визначено, що Постачальник універсальних послуг до 25 числа місяця до початку розрахункового періоду здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії у формі попередньої оплати у розмірі 100% замовленого обсягу купівлі електричної енергії для малих непобутових споживачів, який визначено згідно Додатку 2 Договору на поточних рахунок Оператора системи.

Відповідно до п.4.1. вказаного додатку, Постачальник універсальних послуг протягом розрахункового періоду здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії плановими платежами у таких співвідношеннях:

- до 5 числа поточного місяця у розмірі 20% замовленого обсягу купівлі електричної енергії для побутових споживачів, який визначено згідно Додатку 2 цього Договору, на поточний рахунок Оператора системи;

- до 10 числа поточного місяця у розмірі 20% замовленого обсягу купівлі електричної енергії для побутових споживачів, який визначено згідно Додатку 2 цього Договору, на поточний рахунок Оператора системи;

- до 15 числа поточного місяця у розмірі 20% замовленого обсягу купівлі електричної енергії для побутових споживачів, який визначено згідно Додатку 2 цього Договору, на поточний рахунок Оператора системи;

- до 20 числа поточного місяця у розмірі 20% замовленого обсягу купівлі електричної енергії для побутових споживачів, який визначено згідно Додатку 2 цього Договору, на поточний рахунок Оператора системи;

- до 25 числа поточного місяця у розмірі 20% замовленого обсягу купівлі електричної енергії для побутових споживачів, який визначено згідно Додатку 2 цього Договору, на поточний рахунок Оператора системи.

Вартість послуг з розподілу додатково заявленого обсягу купівлі електроенергії у скоригованому Повідомленні розраховується за встановленою НКРЕКП ціною на відповідний розрахунковий період. Постачальник зобов`язаний донараховані суми сплатити Оператору системи протягом 5 робочих днів від дня отримання відповідного рахунку Оператора системи.

Якщо фактичне розподілення обсягу електричної енергії за відповідний розрахунковий період виявиться більшим ніж сума сплаченої попередньої оплати, остаточний розрахунок (різниця між сумою вартості фактичного розподіленого обсягу електричної енергії та сумою сплаченої попередньої оплати) має бути сплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання відповідного рахунку

Якщо сума попередньої оплати перевищує вартість фактичного розподіленого обсягу електричної енергії за відповідний розрахунковий період, сума попередньої оплати на наступний розрахунковий період зменшується на суму цієї попередньої оплати (п.6 Додатку №1 до Договору).

Відповідно до п. 1 Додатку 2 до Договору «Порядок взаємодії між ОСР та Постачальником щодо порядку розрахунків», Постачальник зобов`язаний до 24 числа (включно) місяця, що передує розрахунковому, надати електронною поштою підписані електронно-цифровим підписом (далі - ЕЦП) уповноваженою особою Постачальника до Оператора системи на електронну адресу за формою, встановленою даним додатком:

- Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в учасників ринку;

- інформацію про замовлений обсяг купівлі електричної енергії для інших груп споживачів (прогнозний обсяг загального місячного споживання електричної енергії споживачів інших груп) на наступний розрахунковий місяць;

- інформацію про споживачів, що входять в балансуючу групу Постачальника з переліком ЕІС-кодів точок розподілу електричної енергії.

Судом встановлено, що форма Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в учасників ринку Додатком №2 до Договору не передбачена.

Згідно п. 2 Додатку 2 до Договору «Порядок взаємодії між ОСР та Постачальником щодо порядку розрахунків» Оператор системи до 24 числа (включно) місяця, що передує розрахунковому, приймає, розглядає, погоджує Постачальнику надане Повідомлення, підписує його ЕЦП уповноваженою особою Оператора системи та передає його (або повертає його Постачальнику з зауваженнями) електронною поштою Постачальнику на електронну адресу . Разом з погодженим та підписаним ЕЦП Повідомленням Оператор системи надає Постачальнику на електронну адресу рахунок на оплату попередньої оплати у розмірі 100% замовленого обсягу купівлі електричної енергії, який визначено згідно цього пункту.

Постачальник в день отримання на електронну адресу від Оператора системи підписаного ЕЦП Повідомлення з рахунком попередньої оплати зобов`язаний надіслати відповідь Оператору системи про отримання цих документів з цієї ж електронної адреси.

Постачальник на місяць погоджує з Оператором системи тільки одне Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії Постачальником на ОРЕ. У разі виникнення помилок в оформленому Повідомленні його переоформлення не вважається повним Повідомленням.

Постачальник зобов`язується (п.3 Додатку 2 до Договору):

1) до 8 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим, надавати Оператору системи електронною поштою на електронну адресу підписаний ЕЦП уповноваженою особою Постачальника Акт прийому-передачі електричної енергії за розрахунковий період за формою, встановленою даним додатком. Обсяги електроенергії вказані в Акті приймання-передачі електричної енергії, мають відповідати даним довідки про фактичний корисний відпуск електричної енергії за розрахунковий період, отриманої від оператора системи розподілу;

2) до 9 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, надсилати Оператору системи для підписання поштою оригіналу (акта прийому-передачі електричної енергії) за розрахунковий місяць в паперовому вигляді у двох примірниках.

Оператор системи зобов`язується (п.4 Додатку 2 до Договору):

1) До 8 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим, надавати до постачальника електронною поштою на електронну адресу довідку про фактичний корисний відпуск електричної енергії за кожним споживачем Постачальника;

2) До 8 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим, погоджувати та реєструвати Акт прийому-передачі електричної енергії за розрахунковий місяць отриманий від Постачальника. В разі погодження, підписаний ЕЦП уповноваженою особою Акт прийому-передачі електричної енергії направити на електронну адресу

Протягом 1 робочого дня після отримання по пошті від постачальника оригіналу Акта прийому-передачі електричної енергії за розрахунковий місяць в паперовому вигляді у двох примірниках, підписати та надіслати їх до постачальника поштою.

Після закінчення розрахункового періоду (п.6 Додатку 2 до Договору), з 9 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, Оператор системи оформлює та підписує ЕЦП рахунок на оплату про надання послуг з розподілу електричної енергії та Акт виконаних робіт з розподілу електричної енергії і направляє електронною поштою на електронну адресу .

Постачальних в день отримання на електронну адресу від Оператора системи зазначених документів зобов`язаний надіслати відповідь Оператору системи про отримання цих документів з цієї ж електронної адреси.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з дня приєднання Постачальника до умов цього Договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання.

Додатковою угодою від 14.11.2022 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №002 від 30.11.2018 Сторони дійшли згоди про продовження дії Договору, у зв`язку з чим погодили наступну (нову) редакцію п.9.1. Договору: «Цей Договір набирає чинності з дня приєднання Постачальника до умов цього Договору і діє до 31.12.2022, Договір може бути пролонговано до 31.12.2023, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору Сторонами не буде подано повідомлення про зміну його умов чи припинення дії Договору».

Враховуючи відсутність повідомлення будь-якої із Сторін про зміну умов чи припинення дії Договору, Договір № 002 від 30.11.2018 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії вважається пролонгований до 31.12.2023.

23.12.2022 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.01.2023 по 31.01.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 93 000 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 93 000 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи 11.01.2023 (а.с. 229, т.1) надіслав на електронну адресу Постачальника рахунок на оплату попередньої оплати за січень 2023 року від 03.01.2023 в загальній сумі 116 891 712грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 9 000 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 11027520 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 70 500 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 86 382 240 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за січень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000112 від 31.01.2023 Оператором системи в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 112 646 647,60 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 7 751 068 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 9 497 228,60 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 68 861 793 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 84 374 977,73 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

25.01.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.02.2023 по 28.02.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 75 700 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 75 700 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.02.2023 по 28.02.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи 09.02.2023 (а.с. 230, т.1) надіслав на електронну адресу Постачальника рахунок на оплату попередньої оплати за лютий 2023 року від 02.02.2023 в загальній сумі 97 630 310,40 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 8 500 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 10 414 880 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 57 900 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 70 943 712 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.02.2023 по 28.02.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за лютий 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000072 від 28.02.2023 Оператором системи в період з 01.02.2023 по 28.02.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 122 645 855,76 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 8 546 180 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 10 471 463,43 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 74 867 309 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 91 733 416,37 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

Фактичне розподілення обсягу електричної енергії за відповідний розрахунковий період виявилось більшим ніж сума сплаченої попередньої оплати, тож позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру №ОЕ-0000171 від 09.03.2023 на сплату 27 500 701,67 грн. (надано послуг на суму 122 645 855,75 грн, заборгованість на початок періоду 6 754 845,94 грн., розрахунки в поточному місяці 101 900 000 грн).

Відповідач факт отримання даного рахунку не спростував.

24.02.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.03.2023 по 31.03.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 78 500 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 78 500 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.03.2023 по 31.03.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи надіслав на електронну адресу Постачальника рахунок №ОЕ-0000173 на оплату попередньої оплати за березень 2023 року від 06.03.2023 в загальній сумі 132 477 273,60 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 9 100 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 11 150 048 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 81 000 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 99 247 680 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.03.2023 по 31.03.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за березень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000112 від 31.03.2023 Оператором системи в період з 01.03.2023 по 31.03.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 127 867 362,96 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 8 870 504 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 10 868 851,14 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 78 094 219 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 95 687 284,66 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

Фактичне розподілення обсягу електричної енергії за відповідний розрахунковий період виявилось більшим ніж сума сплаченої попередньої оплати, тож позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру №ОЕ-0000256 від 10.04.2023 на сплату 23 801 064,63 грн. (надано послуг на суму 127 867 362,96 грн, заборгованість на початок періоду 27 500 701,67 грн., розрахунки в поточному місяці 131 567 000 грн).

Відповідач факт отримання даного рахунку не спростував.

24.03.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.04.2023 по 30.04.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 84 800 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 84 800 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.04.2023 по 30.04.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи надіслав 25.04.2023 (а.с.230, т. 1) на електронну адресу Постачальника рахунок №ОЕ-0000217 на оплату попередньої оплати за квітень 2023 року від 04.04.2023 в загальній сумі 118 803 148,80 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 8 200 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 10 047 296 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 72 600 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 88 955 328 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.04.2023 по 30.04.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за квітень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000153 від 30.04.2023 Оператором системи в період з 01.04.2023 по 30.04.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 121 449 181,64 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 8 102 068 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 9 927 301,88 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 74 497 543 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 91 280 349,49 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

Позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру №ОЕ-0000338 від 09.05.2023 на сплату 46 753 246,27 грн. (надано послуг на суму 121 449 181,64 грн, заборгованість на початок періоду - 23 801 064,63 грн., розрахунки в поточному місяці 98 497 000 грн).

Відповідач факт отримання даного рахунку не спростував.

24.04.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.05.2023 по 31.05.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 72 790 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 72 790 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.05.2023 по 31.05.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи надіслав 05.05.2023 (а.с.231, т. 1) на електронну адресу Постачальника рахунок №ОЕ-0000217 на оплату попередньої оплати за травень 2023 року від 28.04.2023 в загальній сумі 103 364 620,80 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 7 800 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 9 557 187 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 62 500 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 76 580 000 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.05.2023 по 31.05.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за травень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000155 від 31.05.2023 Оператором системи в період з 01.05.2023 по 31.05.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 106 589 457,29 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 8 085 050 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 9 906 450,06 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 64 408 215 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 78 918 097,68 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

Позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру №ОЕ-0000417 від 07.06.2023 на сплату 124 233 158,63 грн. (надано послуг на суму 106 589 457,29 грн, заборгованість на початок періоду - 46 753 246,27 грн., розрахунки в поточному місяці 29 109 544,93 грн).

Відповідач факт отримання даного рахунку не спростував.

24.05.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.06.2023 по 30.06.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 67 700 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 67 700 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.06.2023 по 30.06.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи надіслав 05.05.2023 (а.с.231, т. 1) на електронну адресу Постачальника рахунок №ОЕ-0000377 на оплату попередньої оплати за червень 2023 року від 05.06.2023 в загальній сумі 95 367 463,30 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 7 200 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 8 822 016 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 57 661 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 70 650 870,08 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.06.2023 по 30.06.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за червень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000233 від 30.06.2023 Оператором системи в період з 01.06.2023 по 30.06.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 93 773 452,93 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 9 081 994 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 11 127 985,61 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 54 694 893 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 67 016 558,50 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

Позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру №ОЕ-0000525 від 06.07.2023 на сплату 120 672 358,67 грн. (надано послуг на суму 93 773 452,93 грн, заборгованість на початок періоду - 124 233158,63 грн., розрахунки в поточному місяці 97 334 252,89 грн).

Відповідач факт отримання даного рахунку не спростував.

23.06.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.07.2023 по 31.07.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 68 8100 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 68 810 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.07.2023 по 31.07.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи надіслав 04.07.2023 (а.с.232, т. 1) на електронну адресу Постачальника рахунок №ОЕ-0000217 на оплату попередньої оплати за липень 2023 року від 04.07.2023 в загальній сумі 98 953 612,80 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 9 000 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 11 027 520 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 58 300 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 71 433 824 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за липень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно Акта виконаних робіт №ЕЕ-0000235 від 31.07.2023 Оператором системи в період з 01.07.2023 по 31.07.2023 надані, а Постачальником одержані на загальну суму 96 777 693,44 грн з ПДВ наступні послуги:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 9 922 529 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 12 157 876,33 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 55 897 592 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 68 490 201,53 грн.

Акт виконаних робіт підписаний без зауважень, спір між сторонами щодо кількості кВт.год. та вартості наданих послуг відсутній.

Позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру №ОЕ-0000563 від 07.08.2023 на сплату 149 150 052,11 грн. (надано послуг на суму 96 777 693,44 грн, заборгованість на початок періоду - 120 672 358,67 грн., розрахунки в поточному місяці 68 300 000 грн).

Відповідач факт отримання даного рахунку не спростував.

24.07.2023 відповідач на електронну адресу позивача надіслав Повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.08.2023 по 31.08.2023, згідно якого заявлений обсяг купівлі електричної енергії, що купується, становить 69 010 000 кВт.год, в тому числі по групі «а» - 0 кВт.год, по групі «б» - 69 010 000 кВт.год.

Докази погодження та підписання позивачем ЕЦП Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.08.2023 по 31.08.2023 в матеріалах справи відсутні.

Оператор системи надіслав 04.08.2023 (а.с.232, т. 1) на електронну адресу Постачальника рахунок №ОЕ-0000561 на оплату попередньої оплати за серпень 2023 року від 02.08.2023 в загальній сумі 99 100 646,40 грн (з ПДВ), у т.ч.:

- універсальна послуга для малих непобутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 10 050 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 12 314 064 грн;

- універсальна послуга для побутових споживачів мережами АТ «Чернівціобленерго» - 57 350 000 кВт.год, тариф 1,22528 без ПДВ, плата за послуги 70 269 808 грн.

Докази надіслання Оператору системи відповіді про отримання відповідачем погодженого позивачем Повідомлення відповідача про заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період з 01.08.2023 по 31.08.2023 та рахунку на оплату попередньої оплати за серпень 2023 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно картки рахунку 361 (а.с.46-53, т.1) та наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу (а.с.42-44, т.1) відповідачем за період з 20.12.2022 по 13.08.2023 сплачено (без зазначення призначення платежу) 658 366 797,82 грн., які зараховані позивачем в наступному порядку:

- 73 222 732,80 грн. на оплату універсальної послуги для малих непобутових споживачів;

- 585 144 065,02 грн. на оплату універсальної послуги для побутових споживачів.

Станом на момент звернення з позовом до суду (15.08.2023) заборгованість відповідача з оплати наданої позивачем універсальної послуги для малих непобутових та побутових споживачів становила 176 156 436,75 грн, у т.ч.:

- 30 872 358,67 грн. за червень 2023 року;

- 96 777 693,44 грн за липень 2023 року;

- 14 776 876,80 грн за плановий платіж за серпень 2023 року за універсальну послугу для малих непобутових споживачів;

- 33 729 507,84 грн за І і ІІ планові платежі за серпень 2023 року за універсальну послугу для побутових споживачів.

В період з 14.08.2023 по 17.10.2023 відповідач сплатив основну заборгованість в сумі 176 156 436,75 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями (а.с.177-211, т.1) та не заперечується представниками учасників спору.

Згідно інформації по ТОВ «Чернівецька енергопостачальна компанія» (а.с. 237, т.1) станом на кінець вересня 2023 року борг населення за спожиту електричну енергію становить 189 541 500 грн.

Згідно інформації по ТОВ «Чернівецька енергопостачальна компанія» (а.с. 46, т.2) станом на кінець листопада 2023 року борг населення за спожиту електричну енергію становить 219 184 800 грн.

ТОВ «Чернівецька енергопостачальна компанія» є критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, що підтверджується витягом з наказу Міністерства енергетики України від 24.03.2023 №107.

IV. Позиція суду по суті спору

Щодо стягнення основного боргу

Відповідно до п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон про ринок) оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1462 від 20.11.2018 року Акціонерному товариству «Чернівціобленерго» видано ліцензію з розподілу електричної енергії.

АТ «Чернівціобленерго», як учасник роздрібного ринку електричної енергії, виконує функції оператора системи розподілу електричної енергії на території ліцензованої діяльності.

Згідно п. 67 ч. 1 ст. 1 Закону про ринок постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги.

В свою чергу, відповідно до Постанови НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону про ринок учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори зокрема про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018р. Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Пунктом 2.1.17. ПРРЕЕ визначено, що Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання, зміст якого визначається оператором системи на основі типового договору, що є додатком 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному вебсайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання.

Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору. Відповідно до п. 2.1.21. ПРРЕЕ Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє у разі постачання електричної енергії споживачам постачальником універсальних послуг, а також за сукупністю споживачів електропостачальника, для яких згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією електропостачальника оплату послуг з розподілу/передачі електричної енергії забезпечує електропостачальник.

Судом встановлено, що 30.11.2018 року між АТ «Чернівціобленерго» (Оператор системи) та ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (Постачальник) укладено Договір № 002 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статей 901 - 903 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦК України).

Доказів дострокового розірвання чи визнання недійсним Договору суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

У силу вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач взяті на себе зобов`язання за Договором у повному обсязі виконав, послуги з розподілу/передачі електричної енергії споживачам Постачальника в період з 01.01.2023 по 14.08.2023 надав, відповідач щодо кількості та вартості наданих послуг не заперечив, проте порушив строк їх оплати, що призвело до виникнення боргу станом на 14.08.2023 в загальній сумі 176 156 436,75 грн.

Після звернення з позовом до суду, відповідач сплатив основну заборгованість в сумі 176 156 436,75 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями (а.с.177-211, т.1) та не заперечується представниками учасників спору.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений ст. 231 ГПК України.

За змістом п. 2 ч. 1ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що після звернення з позовом до суду відповідач сплатив суму основного боргу, суд закриває провадження у справі в частині стягнення 176 156 436,75 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 626 та статтями 627 - 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання на підставі статті 610 цього ж Кодексу є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі № 915/880/18, від 26.09.2019 у справі № 912/48/19, від 18.09.2019 у справі № 908/1379/17 тощо).

Вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Визначене ч. 2 ст. 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг). Відповідні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20.02.2023 у справі № 910/15411/21, від 11.07.2023 у справі 910/15410/21 тощо.

Звертаючись з цим позовом до суду, позивач у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині своєчасної оплати наданих послуг просить стягнути на підставі доданого до позову розрахунку з ТОВ "ЧОЕК" 1 647 959, 94 грн 3% річних та 1 888 493, 70 грн інфляційних втрат за період з 25.12.2022 по 14.08.2023.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок та здійснюючи свій власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд виходить з наступного.

У практиці Верховного Суду сформовано сталу позицію щодо застосування прийменників "до" і "по" у нормативних актах, а також договорах, зокрема, відповідно до неї прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 15.08.2023 у справі № 910/6870/21 тощо).

Отже, на думку суду, першим днем періоду нарахування сум інфляційних та річних має бути день, наступний за кінцевою датою сплати попередньо оплати (26 число щодо малих непобутових споживачів, 6, 11, 16, 21 та 26 число щодо побутових споживачів).

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, відповідні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16, від 21.12.2021 у справі № 910/15364/20, від 08.11.2022 у справі № 910/21124/20 тощо.

При з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором.

Положеннями частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом статті 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною п`ятою статті 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Відтак, з урахуванням положень статті 253 ЦК України щодо початку перебігу строку, період у часі, упродовж якого має місце прострочення боржника (відповідача) щодо виконання зобов`язання з оплати перед кредитором (позивачем), починається з наступного дня після закінчення строку здійснення попередньої оплати. Якщо останній день строку для оплати товару припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то в силу частини п`ятої статті 254 ЦК України, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

У судовій практиці часто виникають проблеми із застосуванням механізму розрахунку інфляційних збитків у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу. З огляду на таке, касаційний суд вважає за доцільне роз`яснити, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн.), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу " і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

"Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ",

де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду виклала такий правовий висновок: "Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків".

Враховуюче вищевикладені позиції суд здійснив власний розрахунок 3% річних та інфляційних збитків ( на основі наявного в матеріалах справи розрахунку, враховуючі дні і суми сплат відповідача).

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат по універсальній послузі для побутових споживачів.

Січень 2023 року. Сплата І етапу - до 05.01.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 06.01.2023, оплати відповідач здійснює з 04.01.2023 по 06.01.2023.

Сплата ІІ етапу - до 10.01.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.01.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 14.01.2023 - 15.01.2023, сума боргу 8 963 697,51 грн.

Сплата ІІІ етапу - до 16.01.2023 (15.01.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 17.01.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 19.01.2023 - 22.01.2023, сума боргу 15 731 737,60 грн.

Сплата IV етапу - до 20.01.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 21.01.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 21.01.2023 - 24.01.2023 (сума боргу 20 731 737,60 грн), 28.01.2023 - 29.01.2023 (сума боргу 1000 973,80 грн).

Сплата V етапу - до 25.01.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.01.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 26.01.2023 - 29.01.2023 (сума боргу 20 731 737,60 грн), 31.01.2023 - 02.02.2023 (сума боргу 11 732 711,40 грн), 04.02.2023-05.02.2023 (сума боргу 6 732 711,40 грн).

Лютий 2023 року. Сплата І етапу - до 06.02.2023 (05.02.2023 - вихідний день), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 07.02.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 07.02.2023 - 08.02.2023 (сума боргу 17 0260490,88 грн), 11.02.2023 - 12.02.2023 (сума боргу 11 979 192,79 грн грн).

Сплата ІІ етапу - до 10.02.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.02.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 11.02.2023-14.02.2023 (сума боргу 17 026 490,88 грн), 16.02.2023 (сума боргу 16 605 683,67 грн), 18.02.2023 - 19.02.2023 (сума боргу 7 605 683,67 грн).

Сплата ІІІ етапу - до 15.02.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 16.02.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 16.02.2023-20.02.2023, сума боргу 17 026 490,88 грн.

Сплата IV етапу - до 20.02.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 21.02.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 21.02.2023-22.02.2023 (сума боргу 17 026 490,88 грн), 25.02.2023 - 26.02.2023 (сума боргу 758 665,43 грн).

Сплата V етапу - до 27.02.2023 (25.02.2023 - вихідний, субота), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 28.01.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 01.03.2023-05.03.2023 (сума боргу 2 485 156,31 грн), переплата 2 514 843,69 грн.

Березень 2023 року. Сплата І етапу - до 06.03.2023 (05.03.2023 - вихідний день), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 07.03.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 07.03.2023 - 13.03.2023 (сума боргу з урахуванням сплат 1 304 599,51 грн).

Сплата ІІ етапу - до 10.03.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.03.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 11.03.2023-13.03.2023 (сума боргу 23 819 443,20 грн).

Остаточний розрахунок за лютий 2023 року. Рахунок від 09.03.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 17.03.2023, сума 24 947 645,25 грн, сплачено 17.03.2023-23.03.2023, переплата 352 152,28 грн (в наступну чергу).

Сплата ІІІ етапу - до 15.03.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 16.03.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 16.03.2023-21.03.2023 (сума боргу: 23 819 443,20 грн - 352 152,28 грн = 23 467 317,92 грн), 25.03.2023-26.03.2023 (сума боргу з урахуванням сплат 2 333 088,87 грн).

Сплата IV етапу - до 20.03.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 21.03.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 21.03.2023-26.03.2023 (сума боргу 23 819 443,20 грн), 30.03.2023 - 05.04.2023 (сума боргу 4 591 532,07 грн грн), сплачено 06.04.20232, переплата в наступний етап 408 467,93 грн з 06.04.2023.

Сплата V етапу - до 27.03.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 28.03.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 28.03.2023-05.04.2023 (сума боргу 23 819 443,20 грн), 08.04.2023-09.04.2023 (сума боргу з урахуванням сплат і переплати 8 410 975,27 грн), 14.01.2023-19.04.2023 (сума боргу 4 609 910,64 грн), переплата в наступний етап 3 532 269,53 грн.

Квітень 2023 року. Сплата І етапу - до 05.04.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 06.04.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 06.04.2023 - 20.04.2023 (сума боргу 21 349 278,72 грн), 22.04.2023-23.04.2023 (сума боргу з урахуванням сплат 17 817 009,19 грн), переплата в наступний етап з 26.04.2023 - 5 579 990,81 грн.

Сплата ІІ етапу - до 10.04.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.04.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 18.04.2023-25.04.2023 (сума боргу 21 349 278,72 грн грн), переплата в наступний етап з 27.04.2023 - 13 712,09 грн.

Сплата ІІІ етапу - до 17.04.2023 (15.04.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 18.04.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 18.04.2023-26.04.2023 (сума боргу 21 349 278,72 грн), 29.04.2023-04.05.2023 (сума боргу з урахуванням сплат і переплати - 6 018 566,63 грн), 06.05.2023-07.05.2023 (сума боргу 1 018 566,63 грн), переплата з 08.05.2023 в наступний етап - 3 981 433,37 грн.

Сплата IV етапу - до 20.04.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 21.04.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 21.04.2023-07.05.2023 (сума боргу 21 349 278,72 грн), 10.05.2023-21.05.2023 (сума боргу 12 367 845,35 грн), 23.05.2023 (сума боргу 7 367 845,35 грн), сплачено 24.05.2023, переплата в наступний етап 1 741 699,58 грн.

Сплата V етапу - до 25.04.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.04.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 26.04.2023-23.05.2023 (сума боргу 21 349 278,72 грн), 25.05.2023-31.05.2023 (сума боргу з урахуванням сплат і переплати 19 607 579,14 грн), 03.06.2023-06.06.2023 (сума боргу 1 963 877,80 грн), сплачено 08.06.2023, переплата в наступний етап 4 923 800,06 грн.

Травень 2023 року. Сплата І етапу - до 05.05.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 06.05.2023, періоди прострочення 06.05.2023 - 08.05.2023 (сума боргу 18 379 200 грн), 10.06.2023-11.06.2023 (сума боргу з урахуванням сплат - 8 455 400 грн), сплачено 13.06.2023, переплата в наступний етап 2 944 600 грн.

Сплата ІІ етапу - до 10.05.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.05.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 11.05.2023-12.06.2023 (сума боргу 18 379 200 грн), 17.06.2023-18.06.2023 (сума боргу 2 434 600 грн), сплачено 19.06.2023, переплата в наступний етап 3 565 400 грн.

Остаточний розрахунок за травень 2023 року. Рахунок від 09.05.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 17.05.2023. сума 2 790 025,79 грн (за 1 897 543 кВт/год), період заборгованості 17.05.2023-18.06.2023, погашено 19.06.2023, переплата в наступний етап 775 374,21 грн.

Сплата ІІІ етапу - до 15.05.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 16.05.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 16.05.2023-18.06.2023 (сума боргу 18 379 200 грн), 22.06.2023 (сума боргу 7 303 825,79 грн), 24.06.2023-25.06.2023 (сума боргу 2 303 825,79 грн), погашено 26.06.2023, переплата в наступний етап 6 296 174,21 грн.

Сплата IV етапу - до 22.05.2023 (20.05.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 23.05.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 23.05.2023-25.06.2023 (сума боргу 18 379 200 грн), 28.06.2023 - 02.07.2023 (сума боргу 10 048 772,90 грн), сплачено 05.07.2023, переплата в наступний етап 48 772,90 грн.

Червень 2023 року. Сплата І етапу - до 05.06.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 06.06.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 06.06.2023 - 04.07.2023 (сума боргу 16 956 208,82 грн), 08.07.2023-09.07.2023 (сума боргу з урахуванням сплат 6 907 435,92 грн), 11.07.2023-18.07.2023 (сума боргу 2 308 530,187 грн), 20.07.2023 (сума боргу 1 493 855,12 грн), погашено 21.07.2023, переплата в наступний етап - 506 144,88 грн.

Сплата ІІ етапу - до 12.06.2023 (10.06.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 13.06.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 13.06.2023-20.07.2023 (сума боргу 16 956 208,82 грн), 22.07.2023-23.07.2023 (сума боргу 16 450 063,94 грн), погашено 27.07.2023, переплата в наступний етап - 3 549 936,06 грн.

Остаточний розрахунок за червень 2023 року. Рахунок від 07.06.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 15.06.2023. сума 2 805 717,21 грн (за 1 908 215 кВт/год), період заборгованості 17.05.2023-18.06.2023, погашено 27.07.2023, переплата в наступний етап 744 218,85 грн.

Сплата ІІІ етапу - до 15.06.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 16.06.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 16.06.2023-26.07.2023 (сума боргу 16 956 208,82 грн), 29.07.2023-30.07.2023 (сума боргу з урахуванням сплат і переплати - 13 211 989,97 грн),погашено 03.08.2023, переплата в наступний етап - 288 010,03 грн.

Сплата IV етапу - до 20.06.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 21.06.2023, періоди прострочення з урахуванням днів сплат 21.06.2023-02.08.2023 (сума боргу 16 956 208,82 грн), 05.08.2023-07.08.2023 (сума боргу 11 668 198,79 грн), 12.08.2023-13.08.2023 (сума боргу 3 668 198,79 грн), сплачено 14.08.2023, переплата в наступний етап 1 331 801,21 грн.

Липень 2023 року. Сплата І етапу - до 05.07.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 06.07.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 06.07.2023 - 14.08.2023 (сума боргу 17 144 117,76 грн).

Сплата ІІ етапу - до 10.07.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.07.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 11.07.2023-14.08.2023 (сума боргу 17 144 117,76 грн).

Сплата ІІІ етапу - до 17.06.2023 (15.07.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 18.07.2023, період прострочення 18.07.2023-14.08.2023 (сума боргу 17 144 117,76 грн).

Сплата IV етапу - до 20.07.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 21.07.2023, період прострочення 21.07.2023-14.08.2023 (сума боргу 17 144 117,76 грн).

Сплата V етапу - до 25.07.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.07.2023, період прострочення 26.07.2023-14.08.2023 (сума боргу 17 144 117,76 грн).

Серпень 2023 року. Сплата І етапу - до 07.08.2023 (05.08.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 08.08.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 08.08.2023 - 14.08.2023 (сума боргу 16 864 753,92 грн).

Сплата ІІ етапу - до 10.08.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 11.08.2023, період прострочення з урахуванням днів сплат 11.08.2023 - 14.08.2023 (сума боргу 16 864 753,92 грн).

Загалом, згідно здійсненого судом розрахунку за період з 06.01.2023 по 14.08.2023 загальна сума 3% річних по універсальній послузі для побутових споживачів становить 935 736,30 грн, інфляційні втрати - 936 888,70 грн (копія здійсненого судом розрахунку додається до рішення).

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат по універсальній послузі для малих непобутових споживачів.

Січень 2023 року, плановий платіж - до 26.12.2022 (25.12.2022 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 27.12.2022, період прострочення 27.12.2022 - 03.01.2023 (сума боргу 13 233 024 грн).

Лютий 2023 року, плановий платіж - до 25.01.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.01.2023, період прострочення 26.01.2023 - 05.02.2023 (сума боргу 12 497 856 грн).

Березень 2023 року, плановий платіж - до 27.02.2023 (25.02.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 28.02.2023, період прострочення 28.02.2023 - 12.03.2023 (сума боргу 13 380 057,60 грн).

Квітень 2023 року, плановий платіж - до 28.03.2023 (25.03.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 28.03.2023, період прострочення 28.03.2023 - 12.04.2023 (сума боргу 12 056 755,20 грн), 15.04.2023-18.04.2023 (сума боргу - 5 857 819,83 грн).

Травень 2023 року, плановий платіж - до 25.04.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.04.2023, період прострочення 26.04.2023 - 01.06.2023 (сума боргу 11 468 620,80 грн), 03.06.2023-04.06.2023 (сума боргу - 9 112 322,14 грн).

Червень 2023 року, плановий платіж - до 25.05.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.05.2023, період прострочення 26.05.2023 - 09.07.2023 (сума боргу 10 586 419,20 грн), 12.07.2023-16.07.2023 (сума боргу - 5 185 324,94 грн).

Липень 2023 року, плановий платіж - до 26.06.2023 (25.06.2023 - вихідний), грошове зобов`язання у відповідача виникає з 27.06.2023, період прострочення 27.06.2023 - 14.08.2023 (сума боргу 13 233 024 грн).

Серпень 2023, плановий платіж - до 25.07.2023, грошове зобов`язання у відповідача виникає з 26.07.2023, період прострочення 26.07.2023 - 14.08.2023 (сума боргу 14 776 876,80 грн).

Загалом, згідно здійсненого судом розрахунку за період з 26.12.2022 по 14.08.2023 загальна сума 3% річних по універсальній послузі для малих непобутових споживачів становить 207 567,44 грн, інфляційні втрати - 166 147,95 грн (копія здійсненого судом розрахунку додається до рішення).

Суд звертає увагу, що відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду свій розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

За таких обставин справи, за порушення передбачених Договором строків оплати універсальної послуги та на підставі здійсненого судом розрахунку з відповідача слід стягнути 1 103 036,65 грн інфляційних втрат та 1 143 303,74 грн 3% річних, в частині стягнення 504 656,20 грн 3 % річних та 785 457,05 грн. інфляційних втрат у задоволенні позову слід відмовити через допущені позивачем у розрахунку методологічні та арифметичні помилки (неправильне визначення періоду виникнення заборгованості, включення до розрахунку днів фактичної сплат суми боргу, нарахування інфляційних втрат за кожен день прострочення сплати коштів).

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання виникло внаслідок несвоєчасного виставлення позивачем рахунків-фактур, оскільки згідно умов Договору оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати у встановлені Додатком №1 строки, незалежно від виставлення рахунків чи будь-яких інших документів. Обов`язок сплатити вартості універсальної послуги виник у відповідача на підставі Договору, а не виставлених рахунків.

Суд звертає увагу, що при розрахунку за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідач зобов`язаний використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у відповідача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Відповідач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати у встановлені Договором строки, а по закінченню розрахункового періоду - сплатити за фактичний обсяг наданих послуг.

Відсутність повернення погоджених планових обсягів та несвоєчасне виставлення рахунків-фактур не свідчить про відсутність підстав для здійснення попередньої оплати планової вартості послуги у встановлені строки та не означає неможливість такої оплати, виходячи з того, що за умовами Договору саме на відповідача покладено обов`язок визначати дані щодо таких планових обсягів.

Суд враховує фактичні відносини, що склалися між сторонами під час виконання Договору, а саме співпраця у формі вчинення узгоджених дій з визначення кількості та вартості послуги в обсязі, що планується на розрахунковий місяць, і це підтверджується фактичною оплатою ТОВ «ЧОЕК» планових обсягів послуги згідно з наданими позивачем даними та відсутністю заперечень сторін щодо повідомлених та фактично спожитих обсягів.

Сторони Договору, розуміючи, що повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії не містить розбивки на обсяг для малих непобутових та побутових споживачів, жодних дій щодо усунення даного недоліку не вчинили, хоча Оператор системи міг не погодити таке повідомлення, а Постачальник міг повідомити про незгоду з виставленими рахунками на оплату.

Суд наголошує, що протягом спірного періоду жодна із сторін не заперечила щодо визначених у повідомленнях обсягів купівлі електричної енергії та її вартості, визначеної у відповідних рахунках на попередню оплату та остаточний розрахунок, усі акти виконаних робіт підписані без зауважень, жодних претензій сторони одна до одної не висували.

Відповідно до п. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідним, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові ВС від 18.01.2021 по справі №915/646/18.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Судом досліджені всі документи, які надані сторонами, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень судом до уваги не береться, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Щодо клопотання про зменшення 3% річних та інфляційних втрат

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення 3% річних та інфляційних втрат відповідач посилається на відсутність збитків чи інших негативних наслідків від несвоєчасної оплати вартості послуг, віднесення товариства до критично важливих для функціонування економіки, скрутне фінансово-економічне становище, зумовлене боргами населення за спожиту електроенергію, а також висновки, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно з якими Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що зменшення розміру заявлених до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду, який оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, встановлені відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника, та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням того, що у справі № 902/471/18 умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також умовами пункту 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої в частині другій статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути оплачений покупцем, та 96 % річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи несправедливість коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду вважала справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав.

При цьому, відповідне зменшення відсотків річних Велика Палата Верховного Суду допустила з урахуванням конкретних обставин справи № 902/471/18, а саме встановлення такої процентної ставки на рівні сорока відсотків та дев`яносто шести відсотків і її явної невідповідності принципу справедливості, тоді як у даній справі відсотки річних розраховано за встановленою у статті 625 ЦК України ставкою у розмірі 3 %, тож судом не встановлено порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності під час нарахування позивачем відповідачу 3 % річних.

Під час розгляду справи № 902/471/18 Велика Палата Верховного Суду взяла до уваги, що станом на момент звернення з позовом до суду сума заборгованості за договором поставки складала 98 381,92 грн і була повністю сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, тоді як позивач нарахував 40 306,19 грн пені, 30 830,83 грн штрафу, 110 887,30 грн відсотків річних, що разом складає 182 024,32 грн та перевищує майже у два рази суму прострочення.

Водночас у даній справі позивачем до стягнення заявлено відсотки річних у розмірі, передбаченому законом (частиною другою статті 625 ЦК України) - 3 %.

Суд встановив, що після відкриття провадження у справі відповідач погасив суми основного боргу, при цьому сума нарахованих йому 3 % річних не перевищує розміру заборгованості, що не дає підстав стверджувати про її нерозумність, несправедливість та неспівмірність.

Відтак, відсутні підстави для зменшення розміру 3 % річних, оскільки обставини очевидної неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних відсутні, розмір заявлених до стягнення відсотків річних відповідає розміру, встановленому законом (3 %), наведені відповідачем доводи не можуть бути підставою для зменшення розміру 3 % річних без встановлення судом виключних (надзвичайних) обставин.

Суд вважає, що такий висновок не суперечить висновкам, викладеним у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, в якій Велика Палата Верховного Суду узагальнила підстави для застосування статті 551 ЦК України і статті 233 ГК України при нарахуванні, зокрема, 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №921/94/21, від 03.02.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/1379/20), від 03.02.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/474/20), від 07.09.2021 у справі № 927/184/13-Г (927/1074/20), від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, а також послідовно підтримані, зокрема, у постановах 24.06.2021 у справі № 904/3177/20, від 31.05.2023 у справі № 914/2453/21, від 20.02.2023 у справі № 910/15411/21, від 07.03.2023 у справі № 910/17556/21.

В частині зменшення інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2023 року у справі №910/15411/21 вирішував питання щодо можливості звільнення або зменшення розміру інфляційних витрат.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що інфляційні втрати (індекс споживчих цін) - це показник, який характеризує зміни загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничого споживання (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №341/915/16-ц).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі № 915/880/18, від 26.09.2019 у справі № 912/48/19, від 18.09.2019 у справі № 908/1379/17 тощо).

Вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Визначені ч.2 ст.625 ЦК право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).

Враховуючи, що нарахування інфляційних втрат входить до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника, що забезпечує компенсацію позивачу негативних наслідків, пов`язаних з порушенням відповідачем умов Договору, суд не вбачає правових підстав для зменшення розміру інфляційних втрат.

Щодо посилань відповідача на те, що позивачем не надано доказів, які би підтверджували факт заподіяння йому збитків у зв`язку із несвоєчасною оплатою універсальної послуги, суд враховує, що на позивача у справі не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань. Шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання, презюмується (її не треба доводити), що узгоджується із позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №910/6471/20, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

За таких обставин у задоволенні клопотання про зменшення інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 751 520 грн, що підтверджується платіжним дорученням №42 від 15.08.2023.

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі №550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Підстави закриття провадження у справі зазначені у статті 231 ГПК України.

Так, вказаним Кодексом встановлено можливість закриття провадження у справі на підставі відмови позивача від позову і прийняття такої відмови судом (п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Право позивача на відмову від позову на будь-якій стадії провадження у справі гарантується, про що визначено у ст. 191 ГПК України.

Крім того, господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (п.1); після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана (п.5); настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (6); сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом (7).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Вирішення питання про відшкодування понесених позивачем витрат у разі закриття провадження у справі залежить від фактичних обставин, які стали підставою для такого закриття.

Водночас, у статті 130 ГПК України, яка має назву «Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду» закріплені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі закриття провадження у справі

Так, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 130 ГПК України)

Отже, процесуальним законом передбачено право позивача на одержання відшкодування понесених ним судових витрат за рахунок відповідача, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, ст. ст. 129, 130 ГПК України, дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною (такий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 20.06.2023 у справі №925/1372/21, від 10.10.2023 у справі №907/636/20).

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат на підставі з положень ч. 3 ст. 130 ГПК України, які є спеціальною нормою, суд має виходити з наявності факту закриття провадження у справі саме внаслідок відмови позивача від позову через задоволення відповідачем заявлених до нього вимог після відкриття провадження у справі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №922/418/20.

Таким чином, суд може стягнути понесені позивачем судові витрати з відповідача на підставі його заяви та за умови задоволення позову відповідачем після пред`явлення позову. При цьому відсутність предмета спору не є підставою для стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.06.2023 у справі №911/362/22.

З огляду на усе вищевикладене, суд роз`яснює, що друге речення ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України підлягає застосуванню у разі відмови позивача від позову та, як наслідок, закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 231 ГПК України.

За змістом ч. 3 ст. 130 ГПК України та з урахуванням практики її застосування, вирішення питання про відшкодування понесених позивачем витрат у разі його відмови від позову ставиться у залежність від встановлення обставин задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №905/2145/20.

Відтак, ураховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, суд наголошує, що положення ч. 3 ст. 130 ГПК України передбачають розподіл судових витрат внаслідок закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України (позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом), а не на підставі п. 2 цієї ж статті (відсутній предмет спору).

Суд може стягнути понесені позивачем судові витрати з відповідача на підставі його заяви тільки за умови задоволення позову відповідачем після пред`явлення позову. При цьому відсутність предмета спору не є підставою для стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.02.2024 у справі № 911/362/22.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно із п. 5 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Наведеною нормою Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив суму основного боргу, тож провадження у справі в частині стягнення 176 156 436,75 грн закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 903/181/19, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, викладено таку правову позицію: "лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвали, як окремого процесуального документа.

Відповідно, у такому разі (закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у резолютивній частині рішення) норма ч. 9 ст. 129 ГПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі, в тому числі і щодо частини із заявлених вимог, за якою провадження було закрито.

Верховний Суд підкреслює, що у зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України.

Зокрема, у п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях".

Подібний за змістом висновок щодо застосування приписів ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, пункту 5 частини 1 статті 7 Закон України "Про судовий збір" викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2021 у справі № 910/8775/20, від 23.01.2024 у справі №910/7984/22.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача з посиланням на положення ч. 3 ст. 130 та ч. 9 ст. 129 ГПК України, нарахованих виходячи із суми основного боргу, в частині якого було закрито провадження у справі.

Закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв`язку з чим результат вирішення спору відсутній. Відтак з урахуванням положень пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" наведений припис Господарського процесуального кодексу України застосований бути не може.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі по суті вирішено справу лише в частині стягнення 1 103 036,65 грн інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 1 143 303,74 грн, тому відповідно до приписів частини 1 статті 129 ГПК України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судовий збір пропорційно задоволеним вимогам лише за розгляд позовних вимог в цій частині, тобто в сумі 9 394,75 грн (2 246 340,39*751 520/179 692 890,39=9 394,75).

Суд виправляє допущену в частині 2 резолютивної частини вступної та резолютивної частини рішення арифметичну помилку, а саме замість помилково зазначеного судового збору в сумі 25 271,32 грн. слід читати 9 394,75 грн.

Враховуючи відмову у позові в частині стягнення 1 290 113,25 грн судовий збір в сумі 5 395,57 грн не відшкодовується позивачу.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 736 729,68 грн (751 520 - 9 394,75 - 5395,57=736 729,68) відповідач не зобов`язаний відшкодовувати позивачу, оскільки в цій частині судовий збір за клопотанням позивача підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 129, п. 2, ч.1 ст. 231, ст. ст. 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (58001, вул. П. Целана, 6, м. Чернівці, код 42102122) на користь Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» (58000, вул. Прутська, 23, м. Чернівці, код 00130760) 1 103 036, 65 грн інфляційних втрат, 1 143 303, 74 грн 3% річних та 9 394,75 грн судового збору.

3. В частині стягнення основного боргу в сумі 176 156 436, 75 грн провадження у справі закрити.

4. В решті позову відмовити.

5. В задоволенні клопотання про зменшення інфляційних втрат та 3% річних - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 01.04.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв