номер провадження справи 8/74/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.03.2024 Справа № 908/1854/15-г

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви вих. № 30327 від 19.01.2024 (вх. № 3328/08-08/24 від 12.02.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г

за позовом (первісний стягувач): Публічного акціонерного товариства «АвтоКразБанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 8)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» (83048, м. Донецьк, вул. Артема, 102)

про стягнення 14524000 грн. строкової заборгованості за кредитним договором № 98-К/Л від 15.04.2014 р., 533757 грн. поточних процентів, 2843073 грн. прострочених процентів

заявник (новий стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», (04112, м. Київ. Вул.. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8)

За участю представників сторін:

від позивача (первісного стягувача) не з`явився;

від відповідача (боржника) не з`явився;

від заявника (нового стягувача) не з`явився;

УСТАНОВИВ

12.02.2024 до служби діловодства господарського суду Запорізької області надійшла заява вих. № 30327 від 19.01.2024 (вх. № 3328/08-08/24 від 12.02.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г, якою заявник просить суд на підставі п. 19.4 Розділу XI Господарського процесуального кодексу України видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» дублікати виконавчих документів (наказів) господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп. та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом, крім того на підставі ст. 329 ГПК України заявник просить суд поновити строк пред`явлення цих виконавчих документів у справі № 908/154/15-г до виконання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 у зв`язку із звільненням головуючого судді у справі Попової І.А. з посади заяву вих. № 30327 від 19.01.2024 (вх. № 3328/08-08/24 від 12.02.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г передано для розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г прийнято до розгляду суддею Зінченко Н.Г., судове засідання призначено на 04.03.2024.

В судове засідання 04.03.2024 представники сторін і заявника не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г учасники справи повідомлялись належним чином ухвалою суду по справі від 22.02.2024.

З наявної в матеріалах справи № 908/1854/15-г Довідки про доставку електронного листа вбачається, що ухвала суду від 22.02.2024 про прийняття заяви до розгляду в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» 23.02.2024 о 20:00 годині.

Крім того, враховуючи територіальне перебування відповідача (боржника) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвала господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 у справі № 908/1854/15-г опубліковані на офіційному веб-сайті судової влади України.

Будь-яких письмових пояснень, заперечень щодо заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г від первісного стягувача та від боржника до суду станом на час проведення судового засідання не надійшло.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 про прийняття до розгляду заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г та призначення судового засідання, приймаючи до уваги військову агресію Російської Федерації проти України, введення в Україні режиму воєнного стану суд визнав явку представників сторін в судове засідання не обов`язковою.

За таких обставин, зважаючи, що відповідно до приписів ст. 329 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення попущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вирішив за необхідне заяву про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г розглянути по суті в судовому засіданні 04.03.2024 за відсутності уповноважених представників учасників справи.

З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 04.03.2024 заяву про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г розглянуто судом по суті за наявними в ній матеріалами та прийнято ухвалу без її проголошення 04.03.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 233 ГПК України дану ухвалу постановлено за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи та долучених судом до матеріалів справи.

Розглянувши та дослідивши заяву про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г і додані до неї документи та матеріали справи № 908/1854/15-г, суд встановив наступне.

В березні 2015 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АвтоКразБанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк», м. Кременчук Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк про стягнення 14 524 000,00 грн. строкової заборгованості за кредитним договором № 98-К/Л від 15.04.2014, 533 757,00 грн. поточних процентів, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.06.2015 у справі № 908/1854/15-г (суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2015 у справі № 908/1854/15-г рішення господарського суду Запорізької області від 10.06.2015 по справі № 908/1854/15-г скасовано частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» строкову заборгованість за кредитним договором в сумі 14 524 000,00 грн. Також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» в доход Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 73 080,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 36 540,00 грн. В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 10.06.2015 у справі № 908/1854/15-г залишено без змін.

17.08.2015 господарським судом Запорізької області на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2015 у справі № 908/1854/15-г видані відповідні накази про примусове виконання судового рішення, а саме:

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп.;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» на користь Публічного акціонерного товариства «АвтоКразБанк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» в доход державного бюджету України судового збору за подання позовної заяви в розмірі 73 080,00 грн., судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 36 540,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 у справі № 908/1854/15-г задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником у справі № 908/1854/15-г. Замінено стягувача у виконавчому документі наказі господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 по справі № 908/1854/15-г щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп. з Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк», (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 20046323) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи 38750239). Також замінено стягувача у виконавчому документі наказі господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 по справі № 908/1854/15-г щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом з Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк», (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 20046323) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи 38750239).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (заявник) просить суд на підставі п. 19.4 Розділу XI Господарського процесуального кодексу України видати дублікати виконавчих документів (наказів) господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп. та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом, крім того на підставі ст. 329 ГПК України заявник просить суд поновити строк пред`явлення цих виконавчих документів у справі № 908/154/15-г до виконання.

Подана зава мотивована тим, що накази господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 у справі № 908/154/15-г про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп. та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом на виконанні в органах Державної виконаної служби не перебувають, проте раніше перебували на примусовому виконанні в органах виконавчої служби Донецької області, які на теперішній час знаходяться на території ведення бойових дій. Таким чином, заявник вважає, що зазначені виконавчі документи було втрачено при пересилці. Крім того, під час передачі кредитної справи до ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» оригінали виконавчих документів (наказів) господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 у справі № 908/154/15-г передані не були.

При вирішенні заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічне положення міститься і в ч. 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 326 ГПК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012 пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД», Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 зазначено, що неможливість для заявника отримати результат виконання рішення суду, винесеного на його або її користь, складає втручання у право на мирне володіння майном, яке викладено у першому параграфі ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції.

У рішенні у справі «Чіжов проти України» від 17.05.2005 Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до п. 19.4 розділу «Перехідних положень» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI Перехідні положення ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (аналогічний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 24/234, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 01.04.2020 у справі № 916/924/16, від 18.06.2020 у справі № 24/262, від 03.08.2020 у справі № 904/9718/13, від 17.09.2020 у справі № 19/093-12 тощо).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду згідно з підпунктом 19.4 пункту 19 розділу XI Перехідні положення ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19)).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим коли його загублено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або заява державного виконавця, в залежності від того хто втратив оригінал виконавчого документа. Причини втрати для вирішення цього питання не мають значення.

Суду необхідно перевірити, чи оригінал виконавчого документа дійсно втрачено, щоб він у цей момент не перебував у виконавчому провадженні. Суд повинен запобігти ситуації, коли недобросовісний стягувач за одним судовим рішенням ініціює два виконавчі провадження - за оригіналом і дублікатом виконавчого листа.

Таким чином, суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату виконавчого документа.

З матеріалів справи № 908/1854/15-г вбачається, що наказ господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 по справі № 908/1854/15-г щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп. може бути пред`явлений до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 1 року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Наказ господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 по справі № 908/1854/15-г щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом може бути пред`явлений до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 1 року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.20215 у справі № 908/1854/15-г, на підстав якої наказ господарським судом Запорізької області видані відповідні накази, набрала законної сили 03.08.2015, отже до примусового виконання накази суду могли бути пред`явлені до 04.08.2016 включно.

До матеріалів справи № 908/1854/15-г заявником надано лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 65448/57512-21-23/15.3 від 27.12.2023 з якого слідує, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецпідрозділ) встановлено, що 30.11.2016 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області надходив судовий наказ Господарського суду Запорізької області № 908/1854/15-г від 17.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп.

01.12.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області була прийнята постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення).

20.11.2015 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області надходив судовий наказ Господарського суду Запорізької області № 908/1854/15-г від 17.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом.

23.11.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області була прийнята постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення).

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження повторно вказані вище виконавчі документи на примусове виконання до відділу не надходили.

На теперішній час зазначені виконавчі провадження знищено за закінченням строку зберігання (три роки від дати завершення) у відповідності до вимог п. п. 9.9-9-13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 (втратив чинності з 05.01.2017 на підставі Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, крім посвідчень комісій по трудових спорах, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в поточній редакції) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Тлумачення частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі №727/1256/16-ц, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Належність доказів по суті це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Саме такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 922/4125/19.

Статтею 23 Закону № 606-XIV було унормовано, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Аналогічні положення містяться в частинах 4-5 статті 12 чинного на даний час Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

З листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 65448/57512-21-23/15.3 від 27.12.2023 слідує, що після відмови у відкритті виконавчого провадження за наказами Господарського суду Запорізької області № 908/1854/15-г від 17.08.2015 стягувач повторно вказані виконавчі документи бо примусового стягнення не пред`являв.

Таким чином, заявник не обґрунтував і не довів невідворотності обставин, що спричинили пропуск первісним сягувачем строку для пред`явлення наказів Господарського суду Запорізької області № 908/1854/15-г від 17.08.2015 до примусового виконання упродовж трьох років з дня, коли йому стало відомо про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Як наслідок, суд не вбачає обґрунтованих підстав для поновлення заявнику (ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», новий стягувач) строку на пред`явлення наказів Господарського суду Запорізької області № 908/1854/15-г від 17.08.2015 до виконання.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Між тим, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» № 2 наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Як слушно зазначив ЄСПЛ, на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини «Богонос проти Росії» від 05.02.2004).

Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

Суд зазначає, що прострочення стягувачем строку для пред`явлення наказу до виконання та не відновлення його судом є підставою для відмови у видачі дублікату такого наказу, що випливає із положень пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення стоку для їх пред`явлення до виконання у справі № 908/1854/15-г задоволенню не підлягає.

Керуючись ст., ст. 232-235, 329, пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», м. Київ про видачу дублікатів виконавчих документів (наказів) господарського суду Запорізької області від 17.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» строкової заборгованості за кредитним договором в сумі 14 524 000 грн. 00 коп. та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» 533 757,00 грн. поточних процентів за кредитом, 2 843 073,00 грн. прострочених процентів за кредитом і про крім поновлення строку пред`явлення виконавчих документів у справі № 908/154/15-г до виконання відмовити повністю.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено 03.04.2024.

Суддя Н.Г.Зінченко

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.