ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. Справа№ 904/2437/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 02.04.2024 у справі №904/2437/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Соломія-Сервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023, повний текст якого складений 04.12.2023,

у справі № 904/2437/23 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Приватного підприємства «Соломія-Сервіс»

до 1. Дніпропетровської обласної ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм»

про зобов`язання передати у користування нежитлове приміщення та усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм»

до 1.Приватного підприємства «Соломія-Сервіс»

2. Дніпропетровської обласної ради

3. Обласного комунального підприємства «Фармація»

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Приватне підприємство «Соломія-Сервіс» звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм», у якому просило:

- зобов`язати Дніпропетровську обласну раду передати у користування Приватному підприємству «Соломія-Сервіс» нежитлове приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро у стані вільному від третіх осіб та забезпечити повний і безперешкодний доступ до нього;

- зобов`язати Дніпропетровську обласну раду передати у користування Приватному підприємству «Соломія-Сервіс» нежитлове приміщення, загальною площею 47,80 кв. м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро у стані вільному від третіх осіб та забезпечити повний і безперешкодний доступ до нього;

- усунути Приватному підприємству «Соломія-Сервіс» перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарма» із незаконно займаного ним нежитлового приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро;

- усунути Приватному підприємству «Соломія-Сервіс» перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек «Лінда-Фарма» із незаконно займаного ним нежитлового приміщення, загальною площею 47,80 кв. м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами укладених 01.09.2022 між позивачем, відповідачем 1 та Обласним комунальним підприємством «Фармація» договорів оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-6 та №122-8/VІІ-23, позивачу в орендне користування передано спірні нежитлові приміщення, проте позивач не може користуватися вказаними орендованими приміщеннями у зв`язку із перебуванням там іншої особи - відповідача 2, яка відмовляється звільняти ці приміщення.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» звернулось до суду з зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсними укладені між Приватним підприємством «Соломія-Сервіс», Дніпропетровською обласною радою та Обласним комунальним підприємством «Фармація» договори оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-6 (укладений за результатами проведення електронного аукціону № LLЕ001-UА-862 від 10.02.2022) та №122-8/VІІ-23 від 01.09.2022 (укладений за результатами проведення електронного аукціону № LLЕ001-UА-710 від 10.02.2022).

У обґрунтування вимог зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» послалось на те, що:

- постановою Верховного Суду у справі № 904/857/22 було задоволено позовні вимоги ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» та визнано недійсними результати аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м. на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, оформлені Протоколом електронного аукціону № LLE001-UA-710, що є підставою для визнання недійсним укладеного за наслідками проведення такого аукціону договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-23 від 01.09.2022;

- під час розгляду справи № 904/857/22 Верховним Судом встановлено, що:

1) як вбачається з оголошення про інформацію про об`єкт оренди, однією з вимог до потенційного орендаря було наявність ліцензії на право провадження відповідних видів діяльності згідно з п.п. 10, 22 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а саме «Роздрібна торгівля лікарськими засобами», включаючи виробництво (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки» та здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» з наявними місцями провадження діяльності в межах м. Дніпра, що відповідає змісту ч. 4 п. 54 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483;

2) ПП «Соломія-Сервіс» у складі своєї пропозиції не надало відповідну ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема виготовлення лікарських засобів в умовах аптеки з наявними місцями провадження діяльності в межах м. Дніпра, а тому не відповідало кваліфікаційним критеріям, визначеним в оголошенні щодо умов оренди;

3) всупереч обов`язку з прийняття та завантаження до системи рішення про відмову у затвердженні протоколу за результатами електронного аукціону, 18.03.2022 Дніпропетровською обласною радою було затверджено спірний протокол всупереч вимогам статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умовам оренди об`єкта;

- оскільки обставини проведення другого аукціону № LLЕ001-UА-862 є ідентичними з обставинами аукціону № LLE001-UA-710, при наданні оцінки його результатам Верховним Судом підлягають застосування ті ж самі обставини, що є підставою для визнання недійсним укладеного за наслідками проведення такого аукціону договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-6 від 01.09.2022.

З вказаних вище підстав Товариство з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» заперечило і проти задоволення первісного позову.

Позивач заперечуючи проти зустрічного позову вказав про наступне:

- рішенням Господарського суду міста Києва у справі №904/867/22 від 22.09.2022, яке залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» про визнання недійсним результатів аукціону № LLЕ001-UА-862, а отже, це підтверджує факт, що позивач набув право користування нежитловим приміщенням за договором оренди № 122-8/VІІІ-6. Крім того, ухвалою Верховного Суду від 31.05.2023 було прийнято відмову ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» від позову у справі №904/867/22 та провадження закрито, що в будь-якому випадку підтверджує правомірність проведення аукціону № LLЕ001-UА-862;

- визнання недійсним договору оренди № 122-8/VIІІ-23 не є належним способом захисту, оскільки недійсність договору не створює для орендаря обов`язку повернути об`єкт оренди, а відтак не сприяє поновленню нібито порушеного права відповідача 2, належним способом захисту у даному випадку мало б бути дострокове припинення оспорюваного правочину.

Дніпропетровська обласна рада заперечуючи проти зустрічного позову зазначила, що ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» не є стороною оспорюваних договорів оренди та не надало доказів та обґрунтувань того, що факт укладення спірних договорів оренди порушують його права. Крім того проведення аукціону №LLЕ001-UА-862 не визнавалось недійсним, що виключає підстави для визнання недійсним договору оренди № 122-8/VІІІ-6.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23:

- у задоволенні первісного позову відмовлено;

- зустрічний позов задоволено, визнано недійсними договори оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-6 (укладений за результатами проведення електронного аукціону № LLЕ001-UА-862 від 10.02.2022) та №122-8/VІІ-23 від 01.09.2022 (укладений за результатами проведення електронного аукціону № LLЕ001-UА-710 від 10.02.2022).

Задовольняючи зустрічний позов суд першої інстанції виходив з того, що:

- остаточним судовим рішенням - постановою Верховного Суду від 13.06.2023 у справі №904/857/22 встановлено обставини того, що при проведенні аукціону № LLE001-UA-710 мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні і такі порушення вплинули на результати аукціону, переможцем торгів став позивач, заявка якого не повинна була бути зареєстрованою, і якого відповідно до порядку взагалі не мали допускати до участі в аукціоні. При цьому, в межах справи №904/857/22 також було встановлено, що дане порушення порядку проведення аукціону порушує права (інтереси) Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм»;

- оскільки остаточним судовим рішенням у справі №904/857/22 визнано недійсними результати аукціону № LLE001-UA-710, то відповідно договір оренди №122-8/VIII-23, укладений за наслідками спірного аукціону підлягає визнанню недійсним;

- з матеріалів справи слідує що однакові порушення були допущені під час проведення обох спірних аукціонів за якими в результаті неправомірно визначено їх переможця - позивача, а відтак, оскільки судом у даній справі встановлено факт порушення процедури електронного аукціону № LLЕ001-UА-862, що є підставою для визнання результатів цього аукціону недійсним, а також враховуючи, що остаточними судовими рішеннями у справі №904/857/22 визнано недійсними результати аукціону № LLЕ001-UА-710, то відповідно договори оренди № 122-8/VІІІ-6, № 122-8/VIІІ-23, укладені за наслідками спірних аукціонів також підлягають визнанню недійсними.

При цьому, суд першої інстанції:

- відхилив твердження позивача стосовно того, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі №904/867/22 від 22.09.2022, яке залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023, було відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» про визнання недійсним результатів аукціону № LLЕ001-UА-862, що на думку позивача, підтверджує факт набуття ним права користування нежитловим приміщенням за договором оренди № 122-8/VІІІ-6, з посилання на те що ухвалою Верховного Суду від 31.05.2023 було прийнято відмову ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» від позову у справі №904/867/22 та провадження закрито, а відповідні рішення та постанову було визнано не чинними, а отже вони втратили свою юридичну силу;

- зауважив, що Верховний Суд неодноразово в своїх постановах вказував на те, що у разі, якщо мало місце порушення порядку проведення аукціону та визнання недійсним результатів аукціону, вказане є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за наслідками такого аукціону (постанова Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №910/6750/20), що спростовує посилання позивача на те, що обраний відповідачем 2 спосіб захисту визнання недійсними договорів оренди є неналежним.

З огляду на задоволення позовних вимог за зустрічним позовом, суд першої інстанції відмовив у задоволенні первісного позову про усунення перешкод у користуванні майном за спірними договорами оренди, оскільки недійсність цих договорів оренди більше не породжує для позивача як орендаря прав на користування спірним майном.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Соломія-Сервіс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» до Дніпропетровської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» - відмовити.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржуване рішення ухвалене із не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, додатково зауваживши на тому, що:

- судом першої інстанції доводи, аргументи та докази, які стосувалися первісних позовних не досліджувалися та не отримали жодної правової оцінки;

- так як ухвалою Касаційного господарського суду від 31.05.2023 у справі №904/867/22 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» від позову у справі № 904/867/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» до Приватного підприємства «Соломія-Сервіс», Дніпропетровської обласної ради, Обласного комунального підприємства «Фармація» про визнання недійсними результатів аукціону, визнано нечинними постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 і рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 у справі № 904/867/22, а провадження в справі № 904/867/22 закрито, а відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, вказане свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Системи аптек «Лінда-Фарм» відмовилося від своєї матеріально-правової вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна-нежитлового приміщення, загальною площею 20,70 кв.м., на першому поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро, оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-862 через її безпідставність чи з будь-яких інших підстав;

- суд першої інстанції не зазначив жодної норми матеріального права, яка прямо визначає недійсними результати електронного аукціону №LLE001-UA-862, жодного рішення, яким би були визнані недійсними результати електронного аукціону №LLE001-UA-862, не існує;

- відсутність норми матеріального права, яка прямо визначає недійсними результати електронного аукціону №LLE001-UA-862, а також відсутність судового рішення про визнання недійсними результатів електронного аукціону №LLE001-UA-862, безпосередньо вказують на правомірний характер та відповідність закону результатів;

- вказівка суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на наявність підстав для визнання результатів електронного аукціону №LLE001-UA-862 є безпосереднім порушенням принципу диспозитивності господарського судочинства та свідчить про вихід суду за межі вимог зустрічної позовної заяви;

- визнання судом першої інстанції недійсним договору оренди № 122-8/VІІІ-6 на підставі його власної вказівки про наявність підстав для визнання недійсними результатів електронного аукціону №LLE001-UA-862 за відсутності судового рішення про визнання недійсними результатів електронного аукціону №LLE001-UA-862 та норми матеріального права, яка прямо визначає недійсними результати електронного аукціону №LLE001-UA-862, є незаконним;

- ані положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ані положення Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, ані сам оспорюваний договір оренди не містять вказівки на можливість визнання такого договору недійсним. В той же час, положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вказують, що договір оренди, укладений за результатами електронного аукціону, може бути достроково припинений судом за наявності відповідних підстав. За таких обставин визнання недійсним договору оренди №122-8/VIII-23 не є належним способом захисту, оскільки недійсність договору не створює для орендаря обов`язку повернути об`єкт оренди, а відтак не сприяє поновленню нібито порушеного права відповідача/позивача за зустрічним позовом, а належним способом захисту у такому випадку мало б бути дострокове припинення оспорюваного договору;

- правовідносини, які були предметом перегляду Касаційного господарського суду у справі №910/6750/20, та на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, не є ані подібними, ані тотожними правовідносинам, які мають місце у справі №904/2437/23, з огляду на відмінний суб`єктний склад, відмінний предмет спору, відмінну підставі позову, та інше матеріально-правове регулювання правовідносин.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023, справу № 904/2437/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 904/2437/23, а також відкладено розгляд питань, пов`язаних із рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 904/2437/23.

25.01.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали вказаної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 залишено без руху апеляційну скаргу Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23, а також надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 19 324,80 грн. та доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів відповідачу 2.

12.02.2024 від скаржника до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої, зокрема, додані вищевказані докази.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відрядженні розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/564/24 від 12.02.2024 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 визначений наступний склад колегії суддів: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя, судді: Гончаров С.А., Тищенко О.В..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Гончаров С.А., Тищенко О.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.04.2024 о 10:30 год.

01.03.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник, з посиланням на те, що:

- визнання судом недійсними договорів виключає можливість виникнення прав та обов`язків на їх підставі, і рішення суду містить достатнє та належне обґрунтування підстав недійсності, а доводи апелянта про не з`ясування обставин, що мають значення, у частині первісного позову, є помилковими;

- щодо справи № 904/867/22 про визнання недійсними результатів аукціону № LLE001-UA-862, то провадження у ній, як і зазначає апелянт, було закрито ухвалою Верховного Суду від 31.05.2023, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 року та постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 визнані нечинними, а отже, останні не створюють правових наслідків, не мають обов`язкового характеру, та не обмежують позивача за зустрічним позовом у праві пред`явити вимогу про визнання недійсним договору оренди № 122-8/VIII-23 від 01.09.2022;

- щодо обов`язковості визнання недійсним результатів аукціону до порушення питання про визнання недійсним укладеного за його результатами договору, необхідно врахувати висновки постанови Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 910/14129/20, за якою допускається пред`явлення вимоги про визнання недійсним укладеного договору без порушення окремо питання щодо визнання недійсними результатів аукціону,

зазначає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вказаним критеріям та не підлягає скасуванню.

Також 01.03.2024 до суду від Дніпропетровської обласної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник, з посиланням на те, що:

- станом на теперішній час результати електронного аукціону № LLE001-UA-862 на підставі яких укладений договір оренди № 122-8/VIII-6 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 01.09.2022 не скасовані і є дійсними. При цьому ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» використало своє право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів стосовно визнання результатів електронного аукціону № LLE001-UA-862 недійсними, визнання переможцем електронного аукціону та визнання укладеним договору оренди нерухомого майна в наведеній їм редакції (справа № 904/867/22), отже ці вимоги не можуть бути предметом розгляду в цьому провадженні. Вказане свідчить про те, що у позивача за зустрічним позовом відсутні правові підстави для визнання недійсним договору оренди № 122-8/VIII-6 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 01.09.2022;

- ОКП «Фармація» подані до суду позовні заяви про виселення ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» з нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою; вул. Караваєва, 68, м. Дніпро (справа №904/2262/23) та нежитлового приміщення, загальною площею 20,70 кв.м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро (справа №904/2261/23). Судом першої інстанції позовні вимоги задоволені в повному обсязі і на даний час рішення Господарського суду Дніпропетровської області оскаржені ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» до Центрального апеляційного господарського суду та знаходяться на розгляді. Отже, Дніпропетровська обласна рада, у разі задоволення первісних позовних вимог, зобов`язана буде на виконання рішення суду подати позовні заяви до того ж самого відповідача та з тим самим предметом,

просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №904/2437/23 в частині задоволення первісного позову залишити без змін, рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №904/2437/23 стосовно задоволення зустрічного позову скасувати в частині визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області № 122-8/VІІІ-6 від 01.09.2022 та ухвалити в цій частині нове рішення, відмовивши у визнанні недійсним вказаного договору.

У зв`язку з перебуванням суддів Гончарова С.А і Тищенко О.В. у відпустці розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1464/24 від 01.04.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/2437/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю..

Крім того, 27.03.2024 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Дніпропетровської обласної ради надійшло клопотання, в якому заявник просить надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Також 27.03.2024 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» надійшло клопотання, в якому заявник також просить надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

До того ж 01.04.2024 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» надійшла заява, в якій заявник також просить надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю., клопотання представників Дніпропетровської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» та Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволені.

02.04.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, в якому заявник, з посиланням на зайнятість свого представника процесуальних діях в рамках кримінального провадження № 0000009, просить відкласти розгляд справи на іншу дату .

Порадившись на місці, колегія суддів не зійшла підстав для задоволення поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» клопотання про відкладення з огляду на наступне.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Відтак, колегія суддів в цьому випадку не визнає поважними причини неявки у судове засідання 02.04.2024 у цій справі уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» та зауважує йому на тому, що за приписами ч. 3 ст. 256 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), а відтак, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» є його керівник, доказів неможливості взяти участь в судовому засіданні якого суду не надано.

Окрім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу в судовому засіданні 02.04.2024 за відсутності уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм». Відсутність представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та не повинна заважати здійсненню правосуддя, оскільки процесуальну позицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» викладено у відзиві на апеляційну скаргу, а участь представників в судовому засіданні не була визнана обов`язковою.

Близька за змістом правова позиції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/11818/18.

Станом на 02.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» та Обласне комунальне підприємство «Фармація» представників в судове засідання не направили.

Під час розгляду справи представники Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» та Дніпропетровської обласної ради надали пояснення по суті спору.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарм» та Обласне комунальне підприємство «Фармація» за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

01.09.2022 Приватне підприємство «Соломія-Сервіс» (далі позивач), як орендар, Дніпропетровська обласна рада (далі відповідач 1), як орендодавець, та Обласне комунальне підприємство «Фармація» (далі відповідач 3), як балансоутримувач, уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІІ-6 (далі Договір оренди №122-8/VІІІ-6) та договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІІ-23 (далі Договір оренди №122-8/VІІІ-23).

З матеріалів справи слідує, що укладення наведених вище Договорів оренди №122-8/VІІІ-6 та №122-8/VIII-23 відбулося у зв`язку із тим, що позивач став переможцем проведених аукціонів № LLЕ001-UА-862 (нежитлове приміщення загальною площею 20,7 кв.м.) та №LLE001-UA-710 (нежитлове приміщення загальною площею 47,80 кв.м.).

Відповідно до п. 4.1 змінюваних умов Договору оренди №122-8/VІІІ-6 об`єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 20,70 кв.м., на першому поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро.

Відповідно до п. 4.1 змінюваних умов Договору оренди №122-8/VІІІ-23 об`єктом оренди є нежитлове приміщення, загальною площею 47,80 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро.

На виконання умов Договору оренди №122-8/VІІІ-6 та Договору оренди №122-8/VІІІ-23 його сторонами 01.09.2022 підписані відповідні акти приймання-передачі майна.

Звертаючись до суду з первісним позовом позивач зазначає про те, що: після підписання актів приймання-передачі майна, коли уповноважені особи позивача прибули у спірні приміщення ними було виявлено, що вказаними нежитловими приміщеннями користуються та здійснюють відпуск медикаментів сторонні особи, діяли та реалізовували продукцію від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Система аптек «Лінда-Фарма» (далі відповідач 2); незважаючи на усні та письмові вимоги позивача звільнити вказані приміщення, особи, які їх використовували, такі приміщення не звільнили, з огляду на позивач із вернувся до суду з первісним позовом у якому просив:

- зобов`язати відповідача 1 передати у користування позивачу нежитлове приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро у стані вільному від третіх осіб та забезпечити повний і безперешкодний доступ до нього;

- зобов`язати відповідача 1 передати у користування позивачу нежитлове приміщення, загальною площею 47,80 кв. м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро у стані вільному від третіх осіб та забезпечити повний і безперешкодний доступ до нього;

- усунути позивачу перешкоди у користуванні майном шляхом виселення відповідача 2 із незаконно займаного ним нежитлового приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро;

- усунути позивачу перешкоди у користуванні майном шляхом виселення відповідача 2 із незаконно займаного ним нежитлового приміщення, загальною площею 47,80 кв. м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро.

Відповідач 2 не заперечив проти перебування його у спірних приміщеннях, проте зазначив, що він також приймав участь у електронних аукціонах № LLЕ001-UА-862 та №LLE001-UA-710 та не погоджується з їх результатами. З огляду на вказане, звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визнати недійсними Договір оренди №122-8/VІІІ-6 та Договір оренди №122-8/VІІІ-23.

Суд першої інстанції у задоволенні первісного позову відмовив, а зустрічний позов задовольнив, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає про те, що виходячи з характеру правовідносин, які є предметом первісного та зустрічного позовів у цій справі, зокрема того, що позивач, як переможець електронних аукціонів, уклав відповідні договори оренди на користування майном, яким він фактично не може користуватися, оскільки відповідач 2 займає це майно, натомість, відповідач 2 вважає, що електронні аукціони були проведені з порушенням, що є підставою для визнання договорів оренди укладених з позивачем, як переможцем аукціонів, недійсними, спочатку слід вирішити по суті зустрічного позову, так як задоволення останнього безумовно матиме наслідком відмову у задоволенні первісного позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п`ятою, шостою ст. 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що:

- судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.;

- зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України);

- відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

В електронній торговій системі «Прозоро.Продажі» відповідачем 1 опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 47,8 кв.м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Караваєва, 68.

В оголошенні визначено інформацію про об`єкт оренди, стартову орендну плату, інформацію про аукціон, інформацію про умови, на яких проводиться аукціон, додаткову інформацію, технічні реквізити інформаційного повідомлення, умови оренди об`єкта, в тому числі, додаткові: здійснення невід`ємних поліпшень можливо тільки у разі надання орендодавцем згоди на поточний та/або капітальний ремонт орендованого майна; якщо це вимагається законом, договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації; майно може бути використано під розміщення аптечного пункту, що реалізує готові ліки, в тому числі виготовлені в умовах аптеки, та здійснює господарську діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; потенційний орендар повинен мати ліцензію на право провадження відповідних видів діяльності згідно п.п. 10 та 22 п. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII, а саме «Роздрібна торгівля лікарськими засобами» включаючи виробництво (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки" та здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" з наявними місцями провадження діяльності в межах м. Дніпра.

На участь в електронному аукціоні № LLE001-UA-710 щодо оренди державного та комунального майна подано дві заявки - позивач та відповідач 2.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № LLE001-UA-710 від 10.02.2022 за наслідками оцінки цінових пропозицій учасників переможцем електронного аукціону визначено позивача.

Постановою Верховного Суду від 13.06.2023 у справі №904/857/22 про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 47,8 кв.м. на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Караваєва, 68, які оформлені протоколом електронного аукціону № LLE001-UA-710, було встановлено, що позивач у складі своєї пропозиції не надав відповідну ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема, виготовлення лікарських засобів в умовах аптеки з наявними місцями провадження діяльності в межах м. Дніпра, а тому не відповідав кваліфікаційним критеріям, визначеним в оголошенні щодо умов оренди. Суд касаційної інстанції також зауважив, що всупереч обов`язку з прийняття та завантаження до системи рішення про відмову у затвердженні протоколу за результатами електронного аукціону, 18.03.2022 відповідачем 1 було затверджено спірний протокол всупереч вимогам статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умовам оренди об`єкта.

Крім того, у своїй постанові Верховний Суд дійшов висновку, що якщо при проведенні спірного аукціону мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні і такі порушення вплинули на результати аукціону, переможцем торгів став учасник, заявка якого не повинна була бути зареєстрованою та/або якого відповідно до встановленого порядку взагалі не мали допускати до участі в аукціоні, зазначене порушення слід вважати таким, що позбавило позивача, який є учасником з наступною за величиною ціновою пропозицією, можливості реалізувати своє право на укладення договору.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду визнала обґрунтованими твердження відповідача 2, що його права як учасника електронного аукціону були порушені, оскільки останній був одним з учасників оскаржуваного аукціону, а під час проведення електронних торгів мали місце порушення чинного законодавства, з огляду на те, що документи іншого учасника, якого було визначено переможцем аукціону (позивача), не відповідають особливостям проведення аукціону, визначеним у Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі Порядок). Крім того, позивач набув право «правомірного очікування» на укладення договору оренди за результатами оспорюваного ним електронного аукціону.

За приписами с. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 ГПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.05.2018 по справі №910/9823/17.

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Христов проти України», №24465/04, від 19.02.2009, «Пономарьов проти України», №3236/03, від 03.04.2008).

Згідно з ч. 2 ст. 3 ГПК України, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, вищезгадані судові рішення Європейського суду з прав людини та сама Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є пріоритетним джерелом права для національного суду, тому судове рішення в справі №904/857/22 не може бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і в цій справі, № 904/2437/23, не можуть їм суперечити, обставини, встановлені при розгляді справи №904/857/22 зокрема щодо того, що при проведенні аукціону № LLE001-UA-710 мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні і такі порушення вплинули на результати аукціону, переможцем торгів став позивач, заявка якого не повинна була бути зареєстрованою, і якого відповідно до порядку взагалі не мали допускати до участі в аукціоні та щодо того, що дане порушення порядку проведення аукціону порушує права (інтереси) відповідача 1, є преюдиційними і не потребують доведення в цій справі.

Верховний Суд неодноразово в своїх постановах вказував на те, що у разі якщо мало місце порушення порядку проведення аукціону та визнання недійсним результатів аукціону є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за наслідками такого аукціону (постанова Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №910/6750/20).

За таких обставин судом першої інстанції цілком вірно встановлено, що, оскільки остаточним судовим рішенням у справі №904/857/22 визнано недійсними результати аукціону № LLE001-UA-710, то відповідно Договір оренди №122-8/VIII-23, укладений за наслідками спірного аукціону підлягає визнанню недійсним.

Щодо вимог відповідача 2 про визнання недійсним Договору оренди № 122-8/VІІІ-6, слід зазначити наступне.

В електронній торговій системі «Прозоро.Продажі» Дніпропетровською обласною радою опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташоване за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро.

В оголошенні визначено інформацію про об`єкт оренди, стартову орендну плату, інформацію про аукціон, інформацію про умови, на яких проводиться аукціон, додаткову інформацію, технічні реквізити інформаційного повідомлення, умови оренди об`єкта, в тому числі, додаткові: здійснення невід`ємних поліпшень можливо тільки у разі надання орендодавцем згоди на поточний та/або капітальний ремонт орендованого майна; якщо це вимагається законом, договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації; майно може бути використано під розміщення аптечного пункту, що реалізує готові ліки, в тому числі виготовлені в умовах аптеки, та здійснює господарську діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; потенційний орендар повинен мати ліцензію на право провадження відповідних видів діяльності згідно п.п. 10 та 22 п. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII, а саме «Роздрібна торгівля лікарськими засобами» включаючи виробництво (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки» та здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» з наявними місцями провадження діяльності в межах м. Дніпра.

Відповідно до п. 10, 22 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності:

- виробництво лікарських засобів, оптова та роздрібна торгівля лікарськими засобами, імпорт лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) - з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про лікарські засоби»;

- культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Пунктом 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 929 (далі Ліцензійні умови), передбачено, що ліцензія на виробництво лікарських засобів видається з урахуванням переліку лікарських форм за кожним місцем провадження господарської діяльності та особливих умов провадження діяльності, які зазначаються у додатку до ліцензії. Додаток до ліцензії є її невід`ємною частиною та оформлюється за формою, наведеною у додатку 9. Інформація про додаток до ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів вноситься до ліцензійного реєстру.

Відповідно до пункту 13 Ліцензійних умов у разі створення ліцензіатом, який провадить господарську діяльність з виробництва (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, електронної роздрібної торгівлі лікарськими засобами згідно з отриманою ліцензією, нового місця провадження господарської діяльності він подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії на провадження/розширення провадження господарської діяльності з виробництва (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, електронної роздрібної торгівлі лікарськими засобами за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 7 цих Ліцензійних умов. Розгляд заяви про отримання ліцензії на провадження/розширення провадження діяльності з виробництва (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, електронної роздрібної торгівлі лікарськими засобами здійснюється органом ліцензування у порядку, передбаченому пунктом 10 цих Ліцензійних умов. У разі зміни відомостей, що пов`язані із зміною інформації про ліцензіата, які були внесені до ліцензійного реєстру, а саме розширення переліку лікарських форм, що планується до виробництва за місцями провадження господарської діяльності, створення нового місця провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, ліцензіат, який провадить господарську діяльність з виробництва лікарських засобів, подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії на провадження/розширення провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів (промислового) за формою згідно з додатком 2, та документи, передбачені пунктом 7 цих Ліцензійних умов. Розгляд заяви про отримання ліцензії на провадження/розширення провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів (промислового) здійснюється органом ліцензування у порядку, передбаченому пунктом 10 цих Ліцензійних умов. У разі зміни відомостей, що пов`язані із зміною інформації про ліцензіата, які були внесені до ліцензійного реєстру, а саме створення нового місця провадження господарської діяльності з імпорту лікарських засобів, ліцензіат, який провадить господарську діяльність з імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії на провадження/розширення провадження господарської діяльності з імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) за формою згідно з додатком 3, та документи, передбачені пунктом 7 цих Ліцензійних умов. Розгляд заяви про отримання ліцензії на провадження/розширення провадження господарської діяльності з імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) здійснюється органом ліцензування у порядку, передбаченому пунктом 10 цих Ліцензійних умов.

Тобто відповідно до Ліцензійних умов ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема виготовлення лікарських засобів в умовах аптеки, видається щодо кожного місця провадження діяльності, а умовою аукціону було саме наявність ліцензії, виданої щодо місць провадження на території м. Дніпра.

На участь в електронному аукціоні № LLЕ001-UА-862 від 10.02.2022 щодо оренди державного та комунального майна подано дві заявки - позивач та відповідач 2.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № LLЕ001-UА-862 від 10.02.2022 від 10.02.2022 за наслідками оцінки цінових пропозицій учасників переможцем електронного аукціону визначено позивача.

Разом з тим, з пропозиції позивача, яка наявна на сайті «Прозоро» (https://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-862/) щодо спірного електронного аукціону слідує, що у складі своєї пропозиції позивач не надав відповідну ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема, виготовлення лікарських засобів в умовах аптеки з наявними місцями провадження діяльності в межах м. Дніпра, а відтак, як вірно встановлено судом першої інстанції, пропозиція позивача не відповідала кваліфікаційним критеріям, визначеним в оголошенні щодо умов оренди, у зв`язку із чим відповідач 1 неправомірно визначив позивача переможцем конкурсу за електронним аукціоном № LLЕ001-UА-862.

При цьому, з наведеного вбачається, що порушення були допущені під час проведення обох спірних аукціонів, за якими в результаті неправомірно визначено їх переможця - позивача.

Суд першої інстанції цілком вірно:

- відхилив твердження позивача стосовно того, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі №904/867/22 від 22.09.2022, яке залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023, було відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» про визнання недійсним результатів аукціону № LLЕ001-UА-862, що на думку позивача, підтверджує факт набуття ним права користування нежитловим приміщенням за договором оренди № 122-8/VІІІ-6, оскільки ухвалою Верховного Суду від 31.05.2023 було прийнято відмову ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм» від позову у справі №904/867/22 та провадження закрито, а відповідні рішення та постанову було визнано не чинними, а отже вони втратили свою юридичну силу;

- зауважив, що Верховний Суд неодноразово в своїх постановах вказував на те, що у разі, якщо мало місце порушення порядку проведення аукціону та визнання недійсним результатів аукціону, вказане є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за наслідками такого аукціону (постанова Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №910/6750/20), що спростовує посилання позивача на те, що обраний відповідачем 2 спосіб захисту визнання недійсними договорів оренди є неналежним.

Колегія суддів вважає помилковою позицію позивача щодо того, що ані положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ані положення Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, ані сам оспорюваний договір оренди не містять вказівки на можливість визнання такого договору недійсним, а відтак такий договір, згідно з приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна» може бути достроково припинений судом за наявності відповідних підстав, та зауважує позивачу на тому, що жодні положення чинного законодавства не встановлюють будь-яких заборон та обмежень на визнання недійними договорів оренди державного та комунального майна.

Також помилковою є позиція позивача щодо неможливості визнати недійним укладений за наслідками електронного аукціону договір оренди за відсутності судового рішення при визнання недійсним відповідного електронного аукціону.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про недійсність договорів оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-6 (укладений за результатами проведення електронного аукціону № LLЕ001-UА-862 від 10.02.2022) та №122-8/VІІ-23 від 01.09.2022 (укладений за результатами проведення електронного аукціону № LLЕ001-UА-710 від 10.02.2022). Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

За приписами ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частина 1 ст. 216 ЦК України встановлює, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, наслідком недійсності укладених між позивачем, відповідачем 1 та Обласним комунальним підприємством «Фармація» договорів оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №122-8/VІІ-6 та №122-8/VІІ-23 є відсутність у позивача прав орендаря щодо спірних приміщень, тобто на даний час останній не є орендарем того майна, щодо якого ним заявлено первісний позов.

Положеннями ч. 1 ст. 2 ГПК України до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (ч. 3 ст. 45 ГПК України).

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді із застосуванням способів захисту, які передбачені частиною другою статті 16 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 20 ГК України визначено способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Отже, до суду особа має звертатися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, проте, з огляду на те, що на даний час позивач є таким, що не набував прав орендаря на спірні приміщення за захистом яких він і звернувся до суду з первісним позовом, правові підстави для задоволення позовних вимог за первісним позовом про:

- зобов`язання відповідача 1 передати у користування позивачу нежитлове приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро у стані вільному від третіх осіб та забезпечити повний і безперешкодний доступ до нього;

- зобов`язання відповідача 1 передати у користування позивачу нежитлове приміщення, загальною площею 47,80 кв. м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро у стані вільному від третіх осіб та забезпечити повний і безперешкодний доступ до нього;

- усунення позивачу перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача 2 із незаконно займаного ним нежитлового приміщення, загальною площею 20,70 кв. м., на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Космічна, 13, м. Дніпро;

- усунення позивачу перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача 2із незаконно займаного ним нежитлового приміщення, загальною площею 47,80 кв. м., на цокольному поверсі будівлі, розташованої за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, відсутні. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

При цьому колегія суддів зауважує відповідачу 1 на тому, що, з огляду на обставини цієї справи, а саме встановлення відсутності у позивача прав орендаря щодо спірних приміщень, тобто відсутності прав за захистом яких він звернувся до суду з первісним позовом, колегією суддів не досліджуються та не встановлюються обставини щодо правомірності перебування відповідача 2 у спірних приміщеннях, так як вказане не може вплинути на вирішення первісного позову по суті.

В свою чергу наявність в провадженні судів позовів інших осіб про виселення відповідача 2 з спірних приміщень, не впливає на вирішення як первісного позову у цій справі як заявленого особою права якої не порушені, так і зустрічного позову, який заявлений відповідачем 2, як особою, яка приймала участь електронних аукціонах № LLЕ001-UА-862 від 10.02.2022 та № LLЕ001-UА-710 від 10.02.2022, за наслідками проведення яких укладеного оспорювані правочини.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 904/2437/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 904/2437/23.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 02.04.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік