номер провадження справи 22/58/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.04.2024 Справа № 908/533/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Красніковій С.І.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Аскарін Р.М., довіреність № 8 від 02.01.2024

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Левіна О.В., довіреність № 347 від 21.12.2023

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/533/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Бердянські ковбаси (Мелітополське шосе, буд. 82/2, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Сімї Бродських, буд. 19)

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюра, буд. 25)

про стягнення 897 090,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд надійшла позовна заява (вих. № б/н від 04.03.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Бердянські ковбаси, третя особа: Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, про стягнення 785318,87 грн. заборгованості за спожиту/використану електричну енергію за період з лютого 2022 по травень 2023; 32005,44 грн. 3% річних за період з 09.03.2022 по 15.12.2023; 79766,25 грн. інфляційних нарахувань за період з 01.04.2023 по 30.11.2023. Позов обґрунтовано неналежним виконанням грошового зобов`язання за публічним договором № 1058 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/533/24 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.03.2024 суддею Ярешко О.В. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/533/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.04.2024. На підставі ст. 50 ГПК України, за клопотанням позивача, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго. Зобов`язано позивача надати (витребувати) в строк до 18.03.2024 докази щомісячного надіслання відповідачу рахунків за спірний період.

У підготовче засідання 02.04.2024 з`явилися представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що розміщено на 13.03.2024. Ухвалу від 11.03.2024 було надіслано на електронну пошту відповідача, що повідомлена позивачем.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

19.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, в якій зазначено, що позивачем рахунки попередньої оплати відповідачу не направлялися.

21.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшло пояснення третьої особи ПАТ Запоріжжяобленерго щодо суті позовних вимог. Зазначено, що ПАТ Запоріжжяобленерго при нарахуванні обсягів розподіленої електроенергії відповідачу керувалося п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148, п.п. 8.6.9, 8.6.11 ККОЕЕ, положеннями договору та додатку 8 до нього, тобто за середньодобовим споживанням аналогічного періоду минулого року. Обсяги за спожиту електричну енергію за лютий 2022 об`ємом 16691 кВт/год, за березень 2022 об`ємом 4043 кВт/год, за квітень 2022 об`ємом 7905 кВт/год, травень 2022 об`ємом 11859 кВт/год, червень 2022 об`ємом 33934 кВт/год розраховувалися згідно з умовами договору та ККОЕЕ, тобто надавалися Акти про спожиту електричну енергію відповідачем, таким чином ці обсяги є фактично спожиті та підтверджені. На даний час письмові докази на підтвердження проведення контрольного огляду приладу обліку та зафіксовані покази надати в судове засідання не надається можливим, так як первинні документи знаходяться на території, яка перебуває в тимчасовій окупації військ Російської Федерації. Обсяги за спожиту електричну енергію за період з липня 2022 по травень 2023 розраховувалися відповідно до вимог розділу 8.6 ККОЕЕ, договору та Положення, а саме за середньодобовим споживанням аналогічного періоду минулого року (липень 2022 35608 кВт/год, серпень 2022 22220 кВт/год, вересень 2022 10590 кВт/год, жовтень 2022 5260 Квт/год, листопад 2022 3634 кВт/год, грудень 2022 1888 кВт/год, січень 2023 2366 Квт/год, лютий 2023 2329 кВт/год, березень 2023 1909 кВт/год, квітень 2023 1315 кВт/год, травень 2023 2220 кВт/год). Отже, за період з лютого 2022 по травень 2023 відповідачем спожито електричну енергію обсягом 163771 кВт/год. Відповідач повністю усунувся від виконання своїх договірних зобов`язань не лише в частині розрахунків, а й надання актів про обсяги спожитої електричної енергії, що привело до застосування оператором системи порядку розрахунку, визначеного Положенням. Позовні вимоги підтримує.

Пояснення прийнято судом до розгляду.

21.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання третьої особи ПАТ Запоріжжяобленерго про залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Національної енергетичної компанії Укренерго. Обґрунтовано тим, що з урахуванням предмету та підстав позову, розгляду та дослідженню підлягають відносини у сфері купівлі-продажу електроенергії, де задіяні органи публічного та приватного сектору, які мають певні права та обов`язки, а також несуть відповідальність за свою діяльність; при розгляді справи мають досліджуватися обставини, які є наслідком реалізації повноважень відповідних органів, а також обсяг їх відповідальності.

Представник позивача проти заявленого не заперечив.

Згідно ч. 2 ст 50 ГПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

До повноважень НКРЕКП належить моніторинг ринків у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема в аспекті питань, що стосуються належності виконання учасниками енергетичного ринку своїх зобов`язань. Моніторинг виконання учасниками ринку електричної енергії своїх зобов`язань належить до безпосередніх обов`язків НКЕКП. На лист № 007-64/827 від 09.02.2023 ПАТ «Запоріжжяобленерго» Національною комісією було надано відповідь-лист від 21.04.2023 № 4316/20.5/7-23, згідно якого покази по об`єктах споживачів, розташованих на окупованих територіях, як щодо споживання, так і щодо генерації, мають прийматися рівними нулю, та вирішення питання щодо нарахувань та розрахунків за електричну енергію, зокрема, за спожиту та вироблену генеруючими установками споживачів, які знаходяться на окупованій території, має бути вирішено після деокупації території, на якій розташовані приватні домогосподарства споживачів.

ПАТ Укренерго, відповідно до чинного законодавства, як оператор системи передачі, виконує функції диспетчерського управління об`єднаної енергетичної системи України та забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку виробленої електричної енергії. Крім того, ПрАТ НЕК Укренерго, як адміністратор комерційного обліку, є останнього ланкою у формуванні сертифікованих даних комерційного обліку виробленої й відпущеної в ОЕС України електроенергії, що передаються іншим учасникам ринку, а, отже, володіє всіма необхідними даними щодо фактичного обсягу відпуску електроенергії ПАТ «Запоріжжяобленерго».

З урахуванням предмету та підстав позову, оскільки в цій справі розгляду та дослідженню підлягають відносини у сфері поставки електроенергії на тимчасову окуповану територію України, де задіяні органи публічного та приватного сектору, які мають певні права та обов`язки, а також несуть відповідальність за свою діяльність, суд вважає за необхідне клопотання ПАТ «Запоріжжяобленерго» задовольнити та залучити до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, 19, м. Київ, 03057);

- Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго (вул. Симона Петлюри, буд 25, м. Київ, 01032).

Частиною 2 статті 172 ГПК України покладається обов`язок на позивача у разі залучення судом до участі у справі третьої особи надіслати цій стороні копію позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Суд зобов`язує позивача та третю особу-1 надіслати матеріали позовної заяви разом з додатками (позивачу) та пояснення (третій особі-1) залученим третім особам. Докази надіслання надати суду в строк до 12.04.2024.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2024 у справі № 905/644/22 викладено такий правовий висновок: нормами підпунктів 1, 2 пункту 9 Положення № 148 як спеціального підзаконного нормативно-правового акта встановлено особливості правового регулювання відносин, пов`язаних із визначенням обсягів споживання електричної енергії споживачами незалежно від їх категорії (побутові, малі непобутові, інші непобутові), об`єкти яких розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях. Зазначені норми Положення № 148, на відміну від пункту 8.6.11 Кодексу КОЕЕ, поширюють необхідність застосування коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії стосовно всіх категорій споживачів (тобто не тільки стосовно індивідуальних побутових) при визначенні обсягів споживання електроенергії за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року, а такий коефіцієнт має розраховуватися для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснює розподіл електричної енергії відповідному споживачу. Водночас зі змісту абзацу 6 підпункту 2 пункту 9 Положення № 148 вбачається, що розрахунок коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи розподілу має здійснювати вказаний оператор за наявними фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Верховний Суд вважає за необхідне сформулювати такі висновки щодо застосування норм підпунктів 1, 2 пункту 9 Положення № 148 в подібних правовідносинах: "Обов`язковою передумовою для правильного визначення постачальником обсягів споживання електричної енергії будь-якими категоріями споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях, є застосування коефіцієнта приросту/зниження споживання, розрахованого для відповідного періоду електроспоживання та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснює розподіл електричної енергії відповідному споживачу. Таким чином, оператору системи розподілу належать повноваження щодо розрахунку коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи розподілу, який (оператор) має здійснювати зазначений розрахунок за наявними фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. При цьому визначення обсягів споживання електричної енергії на об`єктах таких споживачів із застосуванням відповідного коефіцієнта має відбуватися саме за даними (показниками) їх середньодобового, а не середньомісячного споживання в аналогічному періоді попереднього року, що об`єктивно може бути зумовлено непостійністю електропостачання в звітний період з причин знеструмлення або відключення електроустановок споживачів у зв`язку з пошкодженням чи руйнуванням об`єктів енергетичної інфраструктури (електричні станції, трансформаторні підстанції, лінії та вузли електромереж тощо) внаслідок ведення бойових дій під час воєнного стану. Таким чином, незастосування електропостачальником в умовах воєнного стану коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії при розрахунку обсягів електроспоживання призведе до неправильного розрахунку вартості фактично спожитої електричної енергії, а тому незалежно від причин нездійснення розрахунку відповідного коефіцієнта не може бути достатньою підставою для покладання на споживача обов`язку оплатити поставлену електроенергію лише за даними її середньодобового споживання в аналогічному періоді попереднього року, як це допускається пунктами 8.6.9, 8.6.11 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, оскільки викладене в підпункті 1 пункту 9 зазначеного Положення застереження виключає поширення норм цього Кодексу щодо такого майна, як об`єкти (електроустановки) споживачів, розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях".

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне зобов`язати ПАТ «Запоріжжяобленерго» надати суду в строк до 20.04.2024 письмове пояснення з відповідним розрахунком щодо застосування/незастосування при визначення обсягів споживання електричної енергії на об`єктах споживача (відповідача) із застосуванням відповідного коефіцієнта приросту/зниження споживання.

Предметом позову в цій справі є стягнення з відповідача 785318,87 грн. заборгованості за спожиту/використану електричну енергію за період з лютого 2022 по травень 2023; 32005,44 грн. 3% річних за період з 09.03.2022 по 15.12.2023; 79766,25 грн. інфляційних нарахувань за період з 01.04.2023 по 30.11.2023. Електроенергія поставлялася на територію, тимчасово окуповану Російською Федерацією. Як вказало ПАТ «Запоріжжяобенерго», що є адміністратором комерційного обліку електроенергії, та на підставі даних якого позивач нарахував плату відповідачу, ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювало нарахування згідно Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, та, частково, на підставі наданих відповідачем Актів про спожиту електричну енергію. При цьому, вказаних актів надати суду не може. Доступу до даних електролічильників відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» немає.

Відтак, предметом дослідження в цій справі є факт постачання позивачем та споживання в спірний період відповідачем електроенергії на об`єктах, що розташовані на тимчасово окупованій території: м. Бердянськ, Запорізької області.

При цьому, відповідно ч. 2 статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Як встановлено судом, ухвалою від 27.03.2024 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 908/1162/23 справу № 908/1162/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Передача справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зумовлена тим, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/8358/19 наголосив, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 233/2021/19 конкретизувала власні правові висновки та правові висновки Верховного Суду України щодо критеріїв встановлення подібності правовідносин, визначивши, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними в порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом.

Якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, стосовно якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність треба також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Враховуючи викладене, оскільки в справі № 908/1162/23 вирішується спір у подібних правовідносинах (постачання електроенергії на тимчасово окуповані території України), враховуючи відсутність ___ господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 908/533/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку.

Керуючись ст. 50, п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі в справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, 19, м. Київ, 03057) в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

2. Залучити до участі в справі Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюра, буд. 25) в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

3. Зобов`язати ПАТ «Запоріжжяобленерго» надати суду в строк до 20.04.2024 письмове пояснення з відповідним розрахунком щодо застосування/незастосування при визначення обсягів споживання електричної енергії на об`єктах споживача (відповідача) із застосуванням відповідного коефіцієнта приросту/зниження споживання.

4. Зобов`язати третю особу-1 невідкладно надіслати матеріали позовної заяви разом з додатками (позивачу) та пояснення (третій особі-1) залученим третім особам. Докази надіслання надати суду в строк до 12.04.2024.

5. Встановити третім особам-2,3 строк для подання до суду:

- пояснення щодо позову із доказами, що підтверджують надіслання (надання) пояснення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали;

- пояснення щодо відзиву з документами, що підтверджують надіслання пояснень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

6. Зупинити провадження у справі № 908/533/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку.

7. Зобов`язати учасників справи повідомити господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 908/533/24, у п`ятиденний строк із дня їх усунення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Повний текст ухвали складений та підписаний 04.04.2024.

Суддя О.В. Ярешко