ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року справа № 925/473/21(925/139/24) м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/473/21(925/139/24) за позовом комунального підприємства "ВодГео" до фізичної особи підприємця Федорова Володимира Вікторовича про стягнення 31586,22 грн.,

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "ВодГео" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою від 31.01.2023 до фізичної особи підприємця Федорова Володимира Вікторовича (далі також відповідач) про стягнення 31586,22 грн., у тому числі: 27338,04 грн. боргу за надані послуги з централізованого водовідведення, 3088,93 грн. інфляційних нарахувань та 1159,25 грн. три проценти річних.

Крім того, позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 01.01.2015 №343 щодо оплати наданих йому позивачем у період з 01.09.2022 по 29.01.2024 послуг з централізованого водовідведення.

Автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду справи за вказаним позовом комунального підприємства "ВодГео" визначила суддю Дорошенка М.В., в провадженні якого перебуває справа №925/473/21 про банкрутство комунального підприємства "ВодГео".

Ухвалою від 02.02.2024 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв позовну заяву комунального підприємства "ВодГео" до фізичної особи підприємця Федорова Володимира Вікторовича про стягнення 31586,22 грн. до розгляду, відкрив провадження у справі № 925/473/21(925/139/24), вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження в межах справи №925/473/21 про банкрутство комунального підприємства "ВодГео" без повідомлення сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалу від 02.02.2024 Господарський суд Черкаської області надіслав відповідачу 02.02.2024 за вих. №925/473/21(925/139/24)/1626/2024 за вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте відповідачу цей рекомендований лист не був вручений, він був повернутий до господарського суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

07 березня 2024 року Господарський суд Черкаської області постановив ухвалу про розміщення на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України оголошення про розгляд справи №925/473/21(925/139/24), виконав цю ухвалу і надіслав її рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу за вказаною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцепроживання. Проте відповідачу цей рекомендований лист не був вручений, він був повернутий до господарського суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України згадувані вище ухвали від 02.02.2024 і від 07.03.2024 вважаються врученими відповідачу в день проставлення у поштових повідомлень відмітки про відсутність відповідача за адресою його місцезнаходження.

Наразі відзив на позов, інші заяви і клопотання сторін до Господарського суду Черкаської області не надходили.

Дослідивши наявні у справі матеріали, господарський суд установив такі обставини.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 21.06.2007 №661"Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді" з урахуванням внесених до нього в подальшому рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 28.04.2012 №231 змін позивач був визначений виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Сміла в галузі водопостачання та водовідведення і фактично надає послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у м. Сміла як індивідуальним так і колективним споживачам.

01 січня 2015 року позивач як виробник та відповідач як споживач уклали між собою договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №343 (далі договір від 01.01.2015 №343), згідно з п. 2.2 якого виробник бере на себе зобов`язання на умовах цього договору забезпечувати споживача питною водою (ДСанПін 2.2.4-171-10) при наявності води в джерелах та технічною водою і приймати стічні води споживача.

Згідно з п. 2.5 договору від 01.01.2015 №343 споживач бере на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, які підключені до магістральних мереж виробника, через які споживачеві здійснюється подача води і проводиться водовідведення та/або які знаходяться на балансі споживача, прилади й пристрої на них у відповідності з цим договором та "Правилами користування", "Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України", "Правилами приймання стічних вод підприємств у міську систему каналізації міста Сміла", а також "Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення".

Відповідно до п. 4.2.1 договору від 01.01.2015 №343 оплата споживачем, який не є бюджетною установою, здійснюється шляхом внесення авансового платежу на розрахунковий рахунок виробника в розмірі 75% від вартості спожитих послуг за попередній місяць (який був перед звітним). Авансовий платіж вноситься споживачем до 15 числа звітного місяця. Авансовий платіж за перший місяць дії договору вноситься у фіксованій сумі і становить ___ грн. __коп. Остаточний розрахунок споживача за послуги з водопостачання та водовідведення здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання споживачем виставленого виробником рахунку за спожиті послуги, але не пізніше останнього числа місяця, наступного за розрахунковим. Звітним місяцем вважається місяць, у якому безпосередньо надавались послуги за цим договором.

Пунктом 14.1 договору від 01.01.2015 №343 передбачено, що цей договір укладається строком до 31 грудня 2015 року включно, застосовується до відносин між виробником і споживачем, діє з дати його укладення, зазначеної на першій сторінці. Цей договір вважається щороку продовженим на один рік, якщо протягом місяця до закінчення терміну від однієї із сторін в адресу іншої сторони не надійде заяви про відмову від цього договору. Продовження договору можливе при умовах, що не закінчився термін дії індивідуальних питомих норм (розрахунку нормативного водоспоживання і водовідведення) для споживача, і не закінчився строк дії дозволу на скид стічних вод споживача.

Після 31.12.2015 договір від 01.01.2015 №343 щороку автоматично продовжувався відповідно до умов його пункту 14.1.

За період з 01.07.2022 по 30.11.2023 позивач на умовах договору від 01.01.2015 №343 надав відповідачу, а останній спожив послуги з централізованого водовідведення на загальну суму 27338,04 грн. за встановленими рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 09.06.2022 №195 тарифами та наказом позивача від 13.06.2022 №71/01-03 розміром плати за абонентське обслуговування.

Відповідач вказану суму боргу за послуги з централізованого водовідведення позивачу не оплатив.

За порушення встановленого п. 4.2.1 договору від 01.01.2015 №343 строку оплати наданих послуг позивач нарахував відповідачу передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних у сумі 1159,25 грн. за період прострочення з 01.09.2022 по 29.01.2024 та інфляційні втрати за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року в сумі 3088,93 грн.

Відповідач у позасудовому порядку нараховані позивачем суми боргу, три проценти річних та інфляційних втрат позивачу не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач порушив встановлений договором від 01.01.2015 №343 строк оплати наданих позивачем послуг з централізованого водовідведення і тим самим порушив право позивача на своєчасне і повне одержання плати за надані ним послуги.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором від 01.01.2015 №343 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 27338,04 грн. боргу, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і трьох процентів річних.

Розрахунки позивача стягуваних сум інфляційних втрат та трьох процентів річних є неправильними через нарахування їх відразу на всю суму боргу 27338,04 грн. за весь вказаний в розрахунках період прострочення, незважаючи на періодичний (щомісячний) характер його (боргу) виникнення і зростання.

За результатами здійсненого господарським судом перерахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних з урахуванням щомісячного виникнення і збільшення боргу за вказаний позивачем період прострочення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, на стягнення яких з відповідача позивач має право, становлять відповідно 902,28 грн. та 609,17 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише у частині стягнення з відповідача на користь позивача 27338,04 грн. боргу за послуги з централізованого водовідведення, 902,28 грн. інфляційних втрат та 609,17 грн. три проценти річних.

За подання позову позивач за платіжною інструкцією від 30.01.2024 №4559 сплатив 3028,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог частину сплаченого позивачем за подання позову судового збору в сумі 2765,78 грн. слід покласти на відповідача, а решту в сумі 262,22 грн. - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову в сумі 262,22 грн. покласти на позивача, а в сумі 2765,78 грн. - на відповідача.

Стягнути з фізичної особи підприємця Федорова Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства "ВодГео" (провул. Якова Водяного, буд. 45, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область, 20705, ) 27338,04 грн. (двадцять сім тисяч триста тридцять вісім гривень 04 копійок) боргу за надані послуги з централізованого водовідведення, 902,28 грн. (дев`ятсот дві тисячі гривень 28 копійок) інфляційних втрат, 609,17 грн. (шістсот дев`ять гривень 17 копійок) три проценти річних та 2765,78 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят п`ять гривень 78 копійок) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко