ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Справа №925/949/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін:

від позивача: Чакалов А.К.

від відповідача: Стадник П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 (повний текст складено 07.12.2023)

та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 (повний текст складено 22.12.2023)

у справі №925/949/23 (суддя Гладун А.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Попудрібка Віталія Борисовича

до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

про стягнення 555 512,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Попудрібко Віталій Борисович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") про стягнення 555 512,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з виконання договору на послуги з інкасації від 27.12.2017 №50906/05-74, внаслідок чого останній набув належні позивачу кошти в розмірі 555 512,83 грн без достатньої правової підстави.

Крім того, до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява ФОП Попудрібка В.Б. про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 57 000,00 грн.

Короткий зміст рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви їх ухвалення

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ФОП Попудрібка В.Б. 555 512,83 грн та 8 332,69 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач всупереч погодженому сторонами у договорі порядку та умов виконання зобов`язання не виконав свій обов`язок та не передав до власної каси здані позивачем під час інкасації кошти, а також не переказав отримані кошти на банківський рахунок позивача. Вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 555 512,83 грн суд першої інстанції визнав обґрунтованою, спосіб належним та ефективним, та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ФОП Попудрібка В.Б. 21 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, місцевий господарський суд дійшов встановив, що загальний розмір витрат позивача, визнаних судом фактичними та необхідними, становить 42 000,00 грн. У той же час, витрати позивача на правову (правничу) допомогу у розмірі 42 000,00 грн суд першої інстанції розподілив між сторонами у рівних частинах та поклав по 21 000,00 грн на відповідача та позивача.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконне, необґрунтоване, та ухвалено з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи.

Так, відповідач зазначає, що судом першої інстанції помилково визначена суть спору як повернення відповідачем безпідставно утримуваних коштів позивача, хоча фактично суть спору зводиться до відшкодування відповідачем суми можливих та непідтверджених збитків від ініційованого позивачем порушення умов договору інкасації.

ПАТ АБ "Укргазбанк" вказує, що протиправна поведінка позивача, який порушив умови договору та вимоги чинного законодавства, не надає йому права вимагати від відповідача відшкодування збитків, оскільки захисту підлягає лише законна та добросовісна поведінка учасника правовідносин.

Відповідач звертає увагу, що правоохоронними органами не встановлений факт привласнення або будь-яких інших правопорушень законодавства посадовими особами ПАТ АБ "Укргазбанк".

Також, скаржник зазначає, що позивачем надані копії супровідних відомостей до сумок з грошовою виручкою від 20.06.2020 №19/48, від 22.06.2020 №19/28, від 22.06.2020 №19/25, від 22.06.2020 №19/43, від 22.06.2020 №19/105, від 22.06.2020 №19/97, від 22.06.2020 №19/86, від 22.06.2020 №19/88 на загальну суму 555 512,83 грн. Будь-яких інших документів позивачем не надано. Таким чином, суд першої інстанції помилково встановив факт, що 20.06.2020 та 22.06.2020 позивач передав відповідачу в сумках та мішках 1 047 385,84 грн, при тій умові, що підтверджуючі документи у матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведений належними документами факт передачі саме грошових коштів, в розмірі заявленому у позовній заяві.

Крім того, апелянт зауважує, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ФОП Попудрібка В.Б. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що додаткове рішення суду першої інстанції незаконне, необґрунтоване, ухвалено з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та неправильністю встановлених обставин, які мають значення для справи.

Так, в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що відомості, які зазначені в документах наданих позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, не відповідають дійсності, а отже являються недостовірними та неналежними доказами.

Також, скаржник зазначає про відсутність правових підстав для надання адвокатом Чакаловим А.К. правничої допомоги ФОП Попудрібко В.Б., оскільки відсутнє рішення керуючого партнера про призначення адвоката Чакалова А.К. адвокатом позивача та те, що адвокат діяв на підставі договору від 02.01.2023.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2023 апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Владимиренко С.В., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/949/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/949/23.

29.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/949/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2024 апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 09.01.2024 апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Владимиренко С.В., Алданова С.О.

15.01.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №925/949/23. Розгляд апеляційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 призначено на 15.02.2024. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 08.02.2024.

25.01.2024, через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №925/949/23. Об`єднано апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 та апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23. Розгляд апеляційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 призначено на 15.02.2024. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 09.02.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 задоволено клопотання представника відповідача Стадника П.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено провести судове засідання у справі №925/949/23, призначене на 15.02.2024, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 задоволено заяву представника позивача адвоката Чакалова А.К. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено провести судове засідання у справі №925/949/23, призначене на 15.02.2024, в режимі відеоконференції.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024, у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. з 12.02.2024 до 16.02.2024 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 справу №925/949/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Владимиренко С.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 прийнято до провадження апеляційні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Владимиренко С.В.

У зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. (головуючий суддя (суддя-доповідач) у відпустці з 14.02.2024 до 15.02.2024, судове засідання призначене на 15.02.2024, не відбулося.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 розгляд апеляційних скарг ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 призначено на 04.03.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. з 04.03.2024 до 08.03.2024 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 справу №925/949/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 прийнято до провадження апеляційні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

У судовому засіданні 04.03.2024 оголошено перерву до 20.03.2024.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги

07.02.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 - без змін.

Так, у відзиві позивач зазначає, що невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні та не здійснення переказу отриманих від позивача коштів на його банківський рахунок порушує право позивача на вільне володіння своїм майном та позбавляє його права розпоряджатися власними коштами.

Також, позивач звертає увагу, що позивач, як сторона договору, передав представникам відповідача, а саме інкасаторам мішки (виручку) з грошовими коштами. В подальшому всю відповідальність за збереження сумок і коштів в них несуть інкасатори, тобто відповідач. Однак, інкасатори кошти в сумі 555 512,83 грн не довезли ні до каси банку, ні до каси офісу. А відтак відповідач взяв кошти у позивача та безпідставно їх утримує. При цьому, відповідач несе всю відповідальність за своїх представників (інкасаторів) в межах виконання укладених договорів на інкасацію.

07.02.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 - без змін.

У відзиві позивач, зокрема вказує, що суд першої інстанції, з урахуванням всіх обставин справи, законно вирішив витрати позивача на правову (правничу) допомогу у розмірі 42 000,00 грн розподілити між сторонами у рівних частинах та поклав по 21 000,00 на відповідача та позивача.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 20.03.2024 з`явились представники сторін.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, просив скасувати оскаржувані судові рішення суду першої інстанції.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційних скарг, просив суд апеляційної інстанції відмовити в їх задоволенні, а рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.12.2017 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (виконавець), в особі Черкаської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" та ФОП Попудрібко В.Б. (замовник) укладено договір на послуги з інкасації №50906/05-74, згідно з пунктом 1.1 якого виконавець власними силами і засобами в зазначені дні та години проводить інкасацію валютних цінностей у замовника за адресами, вказаними у даному пункті.

Відповідно до пункту 1.2 договору виконавець доставляє валютні цінності до власної каси, здійснює перерахування і забезпечує їх своєчасний переказ, не пізніше наступного після інкасації банківського дня на рахунок замовника № НОМЕР_1 , відкритий в АБ "Укргазбанк", код банку 320478, або на рахунок замовника НОМЕР_2, відкритий в АБ "Ощадбанк", код банку 354507, , а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги у визначених договором розмірах і термінах (строках) та виконані інші свої зобов`язання, визначені договором, в повному обсязі.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору виконавець зобов`язується здійснювати приймання, доставку і здавання валютних цінностей до каси виконавця в інкасаторських сумках (мішках).

Пунктом 2.1.2 договору встановлено, що інкасація валютних цінностей виконавцем проводиться шляхом приймання інкасаторами сумок з валютними цінностями безпосередньо в касі замовника за адресою, в дні та години, зазначені в пункті 1.1 цього договору.

За умовами пункту 2.2.8 договору порядок інкасації валютних цінностей, передбачений цим договором, сторонам відомий і є для них обов`язковим. Будь-які зміни повинні бути погоджені сторонами не пізніше як за 5 банківських днів до настання змін, шляхом укладання договору про внесення змін та доповнень до цього договору;

При підготовці для здавання сумки з валютними цінностями, замовник перераховуй банкноти і монети, розсортовує їх за номіналами на придатні і зношені, керуючись при цьому, ознаками і порядком визначення платоспроможності банкнот і монет, установленими нормативно правовими актами Національного банку України, обв`язує банкноти і вкладає в сумку, монети вкладає в мішечки для монет. Не дозволяється проводити обандеролювання або обв`язку банкнот у корінці по 100 аркушів, із зазначенням кількості аркушів і суми вкладених валютних цінностей (пункт 3.1 договору).

За змістом пункту 3.2 договору, перед вкладанням в сумку валютних цінностей, її здавач заповнює супровідні документи до сумки з валютними цінностями (супровідну відомість, накладну і копію супровідної відомості) до кожної сумки і підписує кожний примірник, потім вкладає перший примірник супровідної відомості в сумку з готівкою, опломбовує її і здає разом з накладною інкасатору тільки після перевірки службового посвідчення з фотокарткою, пред`явлення доручення на право приймання інкасатором виручки, а також явочної картки (всі документи повинні бути оригінальними і скріплені печаткою виконавця). Після цього здавач замовника звіряє підпис інкасатора на копії супровідної відомості із зразком його підпису на службовому посвідченні і дорученні, перевіряє наявність печатки маршруту інкасації на копії супровідної відомості та одержує від інкасатора порожню сумку, закріплену за ним замовником.

Відповідальність виконавця перед замовником за цілісність сумки починається з моменту прийняття її в установленому порядку інкасаторами від здавача валютних цінностей та закінчується після переказу валютних цінностей на поточній рахунок замовника (пункт 5.1 договору).

Згідно з пунктом 5.3 договору, у разі втрати інкасаторами сумки з валютними цінностями, а також прийняття сумки з дефектами, в якій виявиться недостача валютних цінностей, виконавець несе матеріальну відповідальність перед замовником згідно з чинним законодавством України в розмірі, зазначеному в копії супровідної відомості, що залишається у здавача валютних цінностей, але не вище фактичного розміру втрати цінностей.

На виконання умов договору, 20.06.2020 та 22.06.2020 відповідач передав позивачу мішки з грошовими коштами в сумі 555 512,83 грн, що підтверджується копіями супровідних відомостей до сумок з грошовою виручкою: від 20.06.2020 №19/48 на суму 62 100,00 грн; від 22.06.2020 №19/28 на суму 48 400,00 грн; від 22.06.2020 №19/25 на суму 67 500,00 грн; від 22.06.2020 №19/43 на суму 112 900,00 грн; від 22.06.2020 №19/105 на суму 78 212,83 грн; від 22.06.2020 №19/97 на суму 41 600,00 грн; від 22.06.2020 №19/86 на суму 27 700,00 грн; від 22.06.2020 №19/88 на суму 117 100,00 грн.

27.07.2020 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив невідкладно провести власну перевірку за фактами нестачі коштів на загальну суму 555 512,83 грн та про її результати повідомити письмово позивача.

01.11.2020 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору на послуги з інкасації від 27.12.2017 №50906/05-74, у якій домовилися про наступне:

пункт 1 - викласти пункт 4.1 Розділу 4 "Розрахунки та порядок сплати за послуги" до договору в новій редакції: "4.1. Вартість надання послуг виконавцем визначається тарифом, який встановлюється у розмірі 30 800,00 грн (тридцять тисяч вісімсот гривень 00 коп.) без ПДВ, за кожний звітний місяць (період з 01-го по останнє число кожного календарного місяця). Послуги не є об`єктом оподаткування ПДВ, згідно з п.п. 196.1.5 п. 196.1 ст. 196 Податкового кодексу України";

пункт 2 - виконавець здійснює інкасацію валютних цінностей замовника згідно з пунктом 4.1 договору з 01.11.2020;

пункт 3 - всі інші пункти договору не змінені цією додатковою угодою №1, зберігають для сторін свою юридичну силу;

пункт 4 - ця додаткова угода №1 укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

18.12.2020 позивач надіслав відповідачу вимогу від 10.12.2020 №10/12 про відшкодування завданих збитків, у якій просив у семиденний строк з дня отримання даної вимоги відшкодувати позивачу збитки, завдані внаслідок втрати інкасованих валютних цінностей у розмірі 555 512,83 грн, які перерахувати позивачу на рахунок в АТ "Ощадбанк".

17.01.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу (повторну) від 10.01.2022 №10/01 про відшкодування завданих збитків, у якій просив у семиденний строк з дня отримання даної вимоги відшкодувати позивачу збитки, завдані внаслідок втрати інкасованих валютних цінностей у розмірі 555 512,83 грн, які перерахувати позивачу на рахунок в АТ "Ощадбанк".

31.05.2022 адвокат позивача Чакалов Р.К. звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив не пізніше 5 робочих днів з дня отримання даного адвокатського запиту надати інформацію та її документальне підтвердження щодо передачі 22.06.2020 інкасаторами відповідача виручки з роздрібних магазинів позивача, яку інкасовано під час ранкової інкасації на загальну суму 161 061,50 грн та під час обідньої інкасації на суму 886 324,33 грн, всього на 1 047 385,84 грн, зокрема та невиключно супровідні відомості та/або накладні до сумок з грошовою виручкою, акти приймання-передачі грошових коштів.

07.06.2022 відповідач надіслав адвокату позивача Чакалову Ромісу відповідь №509/261/22 на адвокатський запит, у якому повідомив, що АБ "Укргазбанк", як сторона договору, не зберігає документів, які не передбачені умовами договору. Отже, надати інформацію та її документальне підтвердження про передачу 22.06.2020 інкасаторами відповідача виручки з роздрібних магазинів позивача до його офісу на заявлену суму нестачі, відповідач немає можливості. Одночасно повідомив, що здійснюється досудове розслідування за фактом розкрадання 22.06.2020 з офісу позивача коштів у розмірі 555 512,83 грн. За результатами досудового розслідування органами досудового розслідування претензій до відповідача не пред`являлось.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду першої інстанції з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 2 статті 901 ЦК України).

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (частина 2 статті 526 ЦК України

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з пунктом 16 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання здають готівкову виручку (готівку) для переказу на банківські рахунки суб`єктів господарювання до операторів поштового зв`язку, національних операторів та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку. Готівкова виручка (готівка) здається суб`єктами господарювання самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти надання фінансових послуг) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів, або через підприємства, які отримали ліцензію Національного банку України на надання банкам послуг з інкасації. Готівкова виручка (готівка) здається для зарахування на будь-який банківський рахунок суб`єкта господарювання на його вибір.

Документом, що свідчить про здавання виручки до банку та є підтвердженням оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання, є: 1) квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку (за потреби); 2) квитанція/чек банкомата чи програмно-технічного комплексу самообслуговування; 3) третій примірник "Копія супровідної відомості до сумки з готівкою", засвідчений підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача (пункт 29 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин норми частини 1 та 2 статті 1212 ЦК України, з мотивів викладених у рішенні суду першої інстанції (оскільки договірний характер правовідносин сторін виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України).

Так, судом першої інстанції встановлено, що на підставі укладеного між сторонами договору у відповідача виник обов`язок здійснювати інкасацію валютних цінностей з магазинів позивача та доставляти їх до власної каси, здійснювати перерахування і забезпечувати їх своєчасний переказ на рахунок позивача в ПАТ АБ "Укргазбанк" або АТ "Ощадбанк".

Умовами укладеного договору сторони передбачили, що перед вкладанням в сумку валютних цінностей, її здавач заповнює супровідні документи до сумки з валютними цінностями (супровідну відомість, накладну і копію супровідної відомості) до кожної сумки і підписує кожний примірник, потім вкладає перший примірник супровідної відомості в сумку з готівкою, опломбовує її і здає разом з накладною інкасатору.

Також, місцевий господарський суд встановив, що 20.06.2020 та 22.06.2020 позивач передав інкасаторам відповідача у сумках та мішках 1 047 385,84 грн.

20.06.2020 та 22.06.2020 інкасатори відповідача не здали до каси відповідача сумки з грошовими коштами в сумі 555 512,83 грн. Відповідач не переказав на банківський рахунок позивача 555 512,83 грн.

Факт здавання виручки відповідачу у сумі 555 512,83 грн доведено позивачем копіями третіх примірників "Копія супровідної відомості до сумки з готівкою", засвідчених підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача: від 20.06.2020 №19/48 на суму 62 100,00 грн; від 22.06.2020 №19/28 на суму 48 400,00 грн; від 22.06.2020 №19/25 на суму 67 500,00 грн; від 22.06.2020 №19/43 на суму 112 900,00 грн; від 22.06.2020 №19/105 на суму 78 212,83 грн; від 22.06.2020 №19/97 на суму 41 600,00 грн; від 22.06.2020 №19/86 на суму 27 700,00 грн; від 22.06.2020 №19/88 на суму 117 100,00 грн.

Суд першої інстанції визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача 555 512,83 грн обґрунтованою, спосіб захисту - належним та ефективним, та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач стверджує, що 22.06.2020 інкасатори за ініціативою позивача доставили сумки до офісу ФОП Попудрібка В.Б. Касиром в офісі позивача складено журнал обліку прийнятих сумок, один екземпляр якої передано інкасаторам.

У зв`язку з тим, що сумки до каси відповідача не надходили, зазначена інкасація проходила поза бухгалтерським обліком АБ "Укргазбанк". Відповідно документів щодо прийняття інкасаторами відповідача сумок з готівкою від позивача, щодо перерахунку готівки з сумок та підтвердження суми отриманої готівки в касі відповідача та щодо зарахування отриманої суми на рахунок позивача, у відповідача відсутні.

28.07.2020, тобто більше ніж через місяць після отримання сумок в офісі позивача та здійснення ним щоденних "зведень каси", позивач надіслав до відповідача звернення, згідно з яким, на підставі наданих співробітниками ПАТ АБ "Укргазбанк" документів, позивачем проведено перевірку відповідних касових та бухгалтерських документів за вказаний період та встановлено нестачу грошових коштів на загальну суму 555 512,83 грн. Тобто, фактично позивач встановив нестачу грошових коштів в своїй касі через місяць, після її можливого виникнення.

Також, відповідач стверджує, що у відповідь на звернення позивача повідомлено, що в разі встановлення ним факту нестачі коштів в його касі, слід звернутися до правоохоронних органів для встановлення винних у розкраданні коштів осіб. При цьому, після отримання відповідачем звернення, тобто з моменту як відповідач дізнався про порушення умов договору, подальші неправомірні інкасації сумок позивача до його офісу, обминаючи облік відповідача, були припинені.

Крім того, 01.09.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору, згідно з пунктом 3 якої, ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення підписів відбитками печаток сторін та засвідчує про відсутність претензій сторін до виконання попередніх умов договору.

Також, за твердженнями відповідача, оскільки інкасація сумок відбувалася поза умовами договору, інкасатори не були присутні ні при перерахунку готівки при отриманні сумок у позивача, ні при перерахунку готівки при передачі сумок в його офісі. Інкасація відбувалася поза обліком банку, сумки на касу відповідача не доставлялися і, відповідно, перерахунок готівки в них не проводився, а зарахування на розрахунковий рахунок позивача не відбувався. Інкасаторами здійснювалося перевезення опечатаних сумок, проте яка в них містилася сума готівки, відповідачу не відомо. У той же час, позивач доказів передачі для інкасації готівкової виручки саме в сумі 1 047 385,83 грн не надав.

Згідно з наданою позивачем касовою книгою за 22.06.2020 ним зафіксовано надходжень на загальну суму 1 695 693,92 грн, а з магазинів надійшла виручка в сумі 997 250,56 грн.

Сума грошових коштів, які надійшли з магазинів ФОП Попудрібко В.Б. в розмірі 997 250,56 грн, згідно з наданою ним касовою книгою за 22.06.2020 значно перевищує пред`явлену суму до відповідача в розмірі 555 514,83 грн.

Таким чином, дані обставини підтверджують, що позивач фактично отримав від інкасаторів сумки: від 20.06.2020 №19/48 на суму 62 100,00 грн; від 22.06.2020 №19/28 на суму 48 400,00 грн; від 22.06.2020 №19/25 на суму 67 500,00 грн; від 22.06.2020 №19/43 на суму 112 900,00 грн; від 22.06.2020 №19/105 на суму 78 212,83 грн; від 22.06.2020 №19/97 на суму 41 600,00 грн; від 22.06.2020 №19/86 на суму 27 700,00 грн; від 22.06.2020 №19/88 на суму 117 100,00 грн, оскільки касиром Мазур в касовій книзі за 22.06.2020 зафіксовано надходження грошової виручки з магазинів на суму 997 250,56 грн.

На підтвердження обставин, що інкасаторами доставлено мішки з готівковою виручкою не до каси відповідача, а до офісу ФОП Попудрібко В.Б., є журнал обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та дорожніх сумок від 22.06.2020 на суму 161 061,50 грн, де сумки прийняті касиром Мазур, та у позивача відсутні претензії, що сумки не були доставлені до каси відповідача.

Згідно з наданих копій супровідних відомостей №19/48, 19/28, 19/43 в графі "Для зарахування на рахунок" зазначено "офіс".

Тобто, ФОП Попудрібко В.Б. безпосередньо самим ініційовано порушення умов договору від 27.12.2017 №50906/05-74 на послуги з інкасації.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі слушно зазначив про відсутність вироку по кримінальному провадженню за №0002985 від 29.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, за фактом протиправних дій з боку посадових осіб ПАТ АБ "Укргазбанк".

Отже, правоохоронним органами не встановлений факт привласнення або будь-яких яких інших порушень законодавства посадовими особами відповідача.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції встановив що 20.06.2020 та 22.06.2020 позивач передав відповідачу у сумках та мішках 1 047 385,84 грн.

Разом із тим, як зазначалося вище, позивачем надані копії супровідних відомостей до сумок з грошовою виручкою: від 20.06.2020 №19/48; від 22.06.2020 №19/28; від 22.06.2020 №19/25; від 22.06.2020 №19/43; від 22.06.2020 №19/105; від 22.06.2020 №19/97; від 22.06.2020 №19/86; від 22.06.2020 №19/88 на загальну суму 555 512,83 грн.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що 20.06.2020 та 22.06.2020 позивач передав відповідачу у сумках та мішках 1 047 385,84 грн, оскільки підтверджуючі документи в матеріалах справи відсутні.

За приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведене та враховуючи, що позивач лише через місяць встановив нестачу грошових коштів в своїй касі, а також беручи до уваги те, що у пункті 3 додаткової угоди №3 до договору сторонами погоджено відсутність претензій сторін до виконання попередніх умов договору, на переконання колегії суддів, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту недоставлення до офісу позивача грошових коштів у розмірі 555 512,83 грн, а також факту нестачі грошових коштів у своїй касі саме з вини відповідача, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Щодо додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 колегія суддів зазначає таке.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 244 ГПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.

Відповідно до частини 5 статті 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, за змістом частини 5 статті 244 ГПК України оскарження додаткового рішення, ухваленого, зокрема, щодо питання про розподілу судових витрат, є правом, а не обов`язком заінтересованої сторони у справі, та реалізація такого права не залежить від оскарження первісного (основного) судового рішення у справі.

Аналогічний висновок щодо застосування норми частини 5 статті 244 ГПК України сформульований Верховним Судом у постанові від 15.05.2020 у справі №910/5410/19.

Водночас, колегія суддів зазначає, що цією постановою скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу та для здійснення, на підставі цієї заяви, розподілу на користь позивача його судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, а відповідно і для ухвалення, за правилами пункту 3 частини 1 статті 244 та пункту 2 частини 5 статті 238 ГПК України, оскаржуваного додаткового рішення, як похідного судового акта та невід`ємної складової первісного судового акта, який скасований постановою апеляційного господарського суду.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/8002/20 та від 16.10.2023 у справі №910/21662/21.

Дійшовши цього висновку, колегія суддів не враховує та не розглядає аргументи скаржника як підстави для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ АБ "Укргазбанк" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, з огляду на положення пункту 2 частини 1 статті 275, статті 277 ГПК України, дійшовши висновків про відсутність підстав для розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у цій справі та для ухвалення відповідного додаткового рішення через скасування апеляційним господарським судом первісного судового акта - відповідного рішення суду першої інстанції, оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат

Судові витрати, які складаються зі сплаченої ФОП Попудрібком В.Б. суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2023 у справі №925/949/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

3. Скасувати додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2023 у справі №925/949/23 та ухвалити нове рішення.

4. Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Попудрібка Віталія Борисовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу.

5. Матеріали справи №925/949/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 04.04.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов