Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС"
про стягнення 1 421 542,41 грн.
Представники учасників справи:
від позивача: Дзюбайло О.О.;
від відповідача: Юрченко В.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 1 421 542,41 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у порушення взятих на себе на умовах п. 19.16 Договору № 35.1-14/5-54 від 03.12.2019 зобов`язань, відповідач не продовжив строк дії банківської гарантії на термін, необхідний йому для виконання зобов`язань за Договором, що стало підставою для застосування замовником до генпідрядника визначеного умовами п. 19.16 Договору штрафу у розмірі 5 % ціни Договору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 у справі № 910/12603/23 у позові Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" про стягнення 1 421 542,41 грн. відмовлено повністю.

09.02.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

12.02.2024 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" надійшли заперечення проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12603/23 призначено на 28.03.2024.

Розглянувши у судовому засіданні 28.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає таке.

Як встановлено у ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що при ухваленні рішення за наслідками розгляду справи № 910/12603/23 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" просить стягнути з Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 41 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру відповідачем подано до суду Договір про надання правової допомоги № 1-17/05-23 від 17.05.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9388/10 від 18.09.2020, ордер серії АІ № 1463800 від 20.09.2023, Додаткову угоду № 3 від 19.09.2023 до Договору про надання правової допомоги № 1-17/05-23 від 17.05.2023, платіжну інструкцію № 3536 від 29.01.2024 на суму 41 000,00 грн., Акт № 2 приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2024, рахунок на оплату № 2 від 29.01.2024.

Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй додатковій постанові від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19.

Суд зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" не було подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Отже, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на правову допомогу покладаються на Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" у розмірі 41 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 233-235, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12603/23 - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТВІС" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 16В, офіс 66, ідентифікаційний код 38077750) 41 000 (сорок одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено на підписано 01.04.2024.

Суддя С. В. Стасюк