ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/296/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08.04.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вх. № 2940/24 від 29.03.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Закладу дошкільної освіти (дитячий садок) № 2 "Малятко" Івано-Франківської міської ради заборгованості у розмірі 3915,45 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про постачання електричної енергії споживачу № 2404487 від 12.01.2023, а також 302,80 грн судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою (вх. № 2940/24 від 29.03.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із Закладу дошкільної освіти (дитячий садок) № 2 "Малятко" Івано-Франківської міської ради заборгованості у розмірі 3915,45 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про постачання електричної енергії споживачу № 2404487від 12.01.2023, а також 302,80 грн судового збору.

Розглянувши подану заяву та долучені до неї документи, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II "Наказне провадження".

Відповідно до статті 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг (виконання робіт), а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність цих вимог.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

При дослідженні матеріалів поданої заяви, судом встановлено, що в доданій до заяви копії договору про постачання електричної енергії споживачу № 2404487 від 12.01.2023 відсутні 2 з 10 сторінок, а саме: сторінка 2, сторінка 3.

Відповідно до розділу IІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, Договір про постачання електричної енергії споживачу містить такі істотні умови:

загальні положення;

предмет договору;

умови постачання;

якість постачання електричної енергії;

ціна та/або порядок її розрахунку, порядок обліку та оплати електричної енергії;

права та обов`язки споживача;

права і обов`язки електропостачальника;

відповідальність сторін;

порядок зміни електропостачальника;

порядок врегулювання спорів;

умови форс-мажорних обставин;

строк дії договору;

реквізити сторін;

порядок організації комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії відповідно до забезпечення послуг комерційного обліку;

інші умови.

Таким чином, заявником (стягувачем) додано до заяви неповний договір в якому відсутні 2 сторінки, на яких мали б бути викладені істотні умови договору про постачання електричної енергії споживачу щодо ціни та/або порядку її розрахунку, порядку обліку та оплати електричної енергії.

За наведеного, дану заяву про видачу судового наказу подано з порушеннями вимог пункту 3 частини 3 статті 150 ГПК України.

Також суд звертає увагу заявника, що вказаний в рахунку за електроенергію тариф не відповідає зазначеному в Додатку 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 2404487 від 12.01.2023.

Згідно з ч. 2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись статтями 147, 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вх. № 2940/24 від 29.03.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Закладу дошкільної освіти (дитячий садок) № 2 "Малятко" Івано-Франківської міської ради заборгованості у розмірі 3915,45 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про постачання електричної енергії споживачу № 2404487 від 12.01.2023, а також 302,80 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08.04.2024.

Суддя І.Є. Горпинюк