ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3417/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянувши подання (вх.№ 2-531/24 від 02.04.2024) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, подане у справі № 916/3417/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Нечаєва Юрія Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення 48 142,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Господарського суду Одеської області Пінтеліної Т.Г. перебувала справа № 916/3417/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" до Фізичної особи-підприємця Нечаєва Юрія Вячеславовича про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.10.2023, позов задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Нечаєва Юрія Вячеславовича заборгованість за кредитом в сумі 47 141,78 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 1 001 грн., судовий збір в сумі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн.

16.11.2023 на виконання рішення Господарського суду Одеської області видано відповідний наказ.

02.04.2024р. до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, в якому останній просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - Нечаєва Юрія Вячеславовича , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Подання обґрунтоване тим, що з дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального, фактичного виконання не вчинив.

28.12.2023 р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73691521.

Приватним виконавцем встановлено, що у банках відсутні кошти на рахунках боржника.

29.12.2023 винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України відсутні дані щодо джерел отримання доходів боржником.

Відповідно до інформації МВС за боржником зареєстрований транспортний засіб: MAZDA 626, рік виробництва: 1987, номерний знак: НОМЕР_2 , який 29.12.2023р. оголошено у розшук.

Відповідно інформації ПФУ відсутні дані про отримання доходу боржником.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що боржник в період з 28.12.2023 по: 02.04.2024 не перетинав державний кордон.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності об?єкти нерухомості не зареєстровані.

28.12.2023 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавочго провадження та виклик з?явитись до виконавця 30.01.2024 о 10:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м.Одеса, вул. Маршала Говорова,7, офіс 6-2 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

30.01.2024 на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

28.12.2023 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 02.02.2024 з 10.00 до 17.00.

02.02.2024 приватним виконавцем зроблено вихід за зазначеною адресою. Двері квартири на вимогу приватного виконавця ніхто не відчинив, доступу до квартири боржником не надано.

05.03.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавочго провадження та виклик з?явитись до виконавця 26.03.2024 о 10:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2 шодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

05.03.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 29.03.2024 з 10.00 до 17.00.

26.03.2024 на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

29.03.2024 приватним виконавцем зроблено вихід за зазначеною адресою. Двері квартири на вимогу приватного виконавця ніхто не відчинив, доступу до квартири боржником не надано.

3 дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався.

Приватний виконавець заявляє, що ним у виконавчому провадженні вжито всіх можливих заходів примусового виконання: кошти на рахунках боржника відсутні, нерухоме майно відсутне, доходи відсутні, автомобіль боржника не розшуканий.

Про обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо) або про інші підстави, внаслідок виникнення яких боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України "Про виконавче провадження" та які можуть бути підставою для відкладення виконавцем проведення виконавчих дій боржник не повідомив та з письмовими заявами до виконавця не звертався.

Зазначене у сукупності, за думкою приватного виконавця, свідчить про те, що боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

Розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, суд вказує наступне.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України, які цілком кореспондуються з положеннями ст. 18 ГПК України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Нормами ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що стаття 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачає можливість тимчасового обмеження права громадянина України, який має паспорт, на виїзд за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання таких зобов`язань. Тобто Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань та/або судового рішення, а за ухилення від їх виконання. При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, необхідно розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

При цьому, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд зауважує, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Фактичні обставини справи в сукупності свідчать про те, що державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, зокрема: приховування доходів, коштів та майна, на які можна звернути стягнення, незаконного їх відчуження.

Натомість, відсутність у боржника нерухомого та рухомого майна, а також грошових коштів на банківських рахунках, що вбачається із змісту подання та поданих приватним виконавцем документів, не може свідчити про умисне ухилення Нечаєва Юрія Вячеславовича від виконання рішення суду.

Як вже зазначалось судом, за приписами ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

В той же час відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Водночас, з огляду на неотримання боржником виклику та його повернення відправнику, що вбачається з витягу Укрпошти з відстеження поштового відправлення, нез`явлення боржника до приватного виконавця не може бути розцінено як доказ його ухилення від виконання рішення. При цьому матеріали подання не містять доказів ухилення Нечаєва Юрія Вячеславовича від отримання поштової кореспонденції, що надсилалась приватним виконавцем.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, з огляду на недоведення приватним виконавцем обставин навмисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суд вважає, що в даному конкретному випадку таке обмеження не відповідає всім вказаним критеріям, з огляду на що у задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни від 02.04.2024 № 2-531/24 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - Нечаєва Юрія Вячеславовича без вилучення паспортного документа, поданого у справі № 916/3417/23 - відмовити.

Ухвала набирає чинності 02.04.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Пінтеліна Тетяна Георгіївна