ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 Справа № 917/1955/23

за позовною заявою Філія "Полтавське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України", вул. Лісова,1-А, с.Копили, Полтавський район, Полтавська область, 38761

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна, 23, м.Полтава, 36039

2. Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, вул.Шевченка,7-А, с.Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762

ІІІ особа Полтавська обласна військова адміністрація (вул.Соборності,45, м.Полтава, 36014, )

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Обставини справи: Філія "Полтавське лісове господарство "Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України" звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, в якому просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.08.2018 року №5697-СГ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі площею 912,4094 га на території Заворсклянської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області в частині формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:002:0043.

2. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0043 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки.

3. Витребувати з комунальної власності Терешківської селищної ради (Заворсклянська с.р.) Полтавського району Полтавської області () на користь постійного лісокористувача державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України» () земельну ділянку загальною площею 2,6973 га, з кадастровим номером :00:002:0043.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.11.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 05.12.2023.

16.11.2023 за вхід. № 14734 від відповідача - Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшов відзив. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначає, що оскільки в Державному земельному кадастрі відсутні підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043 площею 2,6973га, віднесена до земель лісогосподарського призначення, таким чином земельну ділянку було правомірно передано Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області у комунальну власність Заворсклянської сільської ради (Терешківської сільської ради).

23.11.2023 за вхід. № 15052 від відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив. Відповідач зазначає, що відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.10.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043 зазначено категорію земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу, а твердження позивача, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення є хибним. Крім того, відповідач зазначає, що він не є належним відповідачем по справі, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, а також позовні вимоги потрібно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

23.11.2023 за вхід. № 15082 від позивача надійшла відповідь на відзив Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

28.11.2023 за вхід. № 15327 від позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

05.12.2023 за вхід. № 15623 від відповідача - Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву

13.12.2023 за вхід. № 16061 від позивача надійшли додаткові пояснення.

16.02.2024 за вхід. № 2069 від третьої особи надійшли пояснення по суті спору. Третя особа підтримує позов у повному обсязі.

За ухвалою від 05.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

21.02.2012 року на підставі розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації від 29.12.2011 року №526 було видано Державний акт серії ЯЯ №228715 від 21.02.2012 року на право постійного користування земельною ділянкою Полтавському державному лісогосподарському підприємству «Полтаваоблагроліс», цільове призначення земельної ділянки - для ведення лісового господарства, кадастровий номер :00:002:0015, площа 76,6800 га (далі - Держаний акт). Державний акт, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00152.

В свою чергу, правонаступником ДП ПДЛП «Полтаваоблагроліс» наразі являється ДП «Ліси України». Так, відповідно до статуту державного підприємства «Полтавське лісове господарство», останнє є правонаступником державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «ПОЛТАВАОБЛАГРОЛІС». При цьому, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань правонаступником ДП «Полтавський лісгосп» є ДП «Ліси України», що також підтверджується пунктом 1.4.25 Статуту ДП «Ліси України». Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 04.01.2023 №205 «Про закріплення майна за філією «Полтавське лісове господарство» все майно права та обов`язки які передані за передавальним актом ДП «Полтавський лісгосп» закріплені за Філією «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Статтею 92 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 ЗК України. Однією з підстав є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій. Разом з тим, приписи підпункту «в» частини 1 статті 141 ЗК України слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення підприємства допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Тобто, наведені положення ЗК України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Подібний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 906/706/19 та від 15.11.2021 у справі №906/620/19.

Таким чином, право постійного користування зазначеною земельною лісовою ділянкою перейшло у порядку правонаступництва до ДП «Ліси України».

Позивачем встановлено, що відомості про земельну ділянку відповідно до Державного акту належним чином не внесені до Публічної кадастрової карти. При цьому дана земельна ділянка відображена на архівних шарах Публічної кадастрової карти. Причини відсутності належних даних в Публічній кадастровій карті, не відомі.

В ході з`ясування причин не внесення в установленому порядку відомостей про земельну ділянку до Публічної кадастрової карти та маючи намір з`ясувати причину не внесення земельної ділянки належним чином, позивачем було встановлено наступне.

За даними Публічної кадастрової карти (що були отримані до 24.02.2022 року), в межах земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0015 сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0043 площею 2,6973 га.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.10.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043, зареєстрована з цільовим призначенням - землі запасу; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; форма власності - комунальна; площа- 2,6973 га; місце розташування - Полтавська обл., Полтавський р- н., Заворсклянська сільська об`єднана територіальна громада; дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) 31.10.2018 року; орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) - Полтавська районна державна адміністрація.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 230762710 від 03.11.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043 площею 2,6973 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 14.08.2018 року, орган що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ у Полтавському районі Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Реєстрація права власності:28779544 від

07.11.2018 08:29:10, Котляр Ігор Віталійович, Полтавська районна державна адміністрація, Полтавська обл., індексний номер рішення:43897666.; форма власності - комунальна; власник - Територіальна громада в особі Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області (Код ЄДРП0У:21046377).

На підставі наказу Держгеокадастру державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15. 03.2018 року №45 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», включено до переліку та проінвентаризовано земельну ділянку площею 2,6973 га., яку в результаті було незаконно сформовано та вилучено із земель лісогосподарського призначення, що відповідно до державного акту перебуває у постійному користуванні ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» (наразі правонаступник - ДП «Ліси України») з подальшим присвоєно кадастровий номер :00:002:0043

Так, згідно п. 1 Наказу було доручено, провести інвентаризацію на території об`єднаних територіальних громад згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок лісогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій. Проведення інвентаризації покладено на державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» на виконання умов даного договору було розроблено «Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні в Державному земельному кадастрі на території Заворсклянської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області».

Висновком про погодження технічної документації Головного управління Держгеокадастру від 13.08.2018 №554/113-18 було погоджено зазначену документацію а наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2018 року №6567-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», передано земельну ділянку яку було сформовано за рахунок уже існуючої зареєстрованої ділянки. Відповідно до даного Наказу було передано Заворсклянській сільській об`єднаній територіальній громаді, в особі Заворсклянської сільської ради, у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1418,5358 га., які розташовані за межами населених пунктів на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району та Писарівської сільської ради Новосанжарського району, згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 року, який є невід`ємною частиною наказу від 27.09.2018р. №6567-СГ.

Так, у п.2 Акту приймання-передачі зазначено, що цей акт разом із наказом №6567- СГ є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки за Заворсклянською сільською об`єднаною територіальною громадою, в особі Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

В результаті чого земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043 площею 2,6973 га котра була сформована в межах земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0015 цільове призначення - для ведення лісового господарства, передана сільській раді як земельна ділянка сільськогосподарського призначення без проведення відповідної процедури щодо зміни цільового призначення.

Згідно пункту 66 акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018. відомості про обмеження у використанні земельної ділянки та відомості про право власності на земельну ділянку обтяжене правами інших осіб відсутні.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №571 від 13.05.2020 року «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Полтавської області», Заворсклянська сільська рада ввійшла до складу Терешківської сільської ради.

Рішенням першої сесії восьмого скликання Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 06.11.2020 «Про наміри проведення реорганізації Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області шляхом приєднання до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області» вирішено утворити комісію з реорганізації Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області; в даний час Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Заворсклянської сільської ради Полтавського району.

Так, право постійного користування та приналежність земельної ділянки до лісогосподарського призначення підтверджується Державним актом серії ЯЯ №228715 від 21.02.2012 року на право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :00:002:0015, площа 76,6800 га. До цього часу ніким не скасовувалось та не оскаржувалось, а тому наразі ДП «Ліси України» є єдиним законним постійним користувачем спірної земельної ділянки, право на яку в даний час порушено.

Дозволу на вилучення даної земельної ділянки постійний лісокористувач не надавав.

В свою чергу, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 року в справі №440/1772/21, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2018 №6567- СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі Заворсклянській сільській об`єднаній територіальній громаді, в особі Заворсклянської сільської ради, у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2,6973 га, кадастровий номер :00:002:0043, що розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району.

Зокрема, суд приймаючи рішення зазначив: «...земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043, яка передана оскаржуваним наказом з державної у комунальну власність, згідно даних Публічної кадастрової карти знаходиться в межах наданої в постійне користування Полтавському державному лісогосподарському підприємству «Полтаваоблагроліс» земельної ділянки :00:002:0015, правонаступником якого є позивач у справі, а відтак і постійним користувачем цієї земельної ділянки. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сил.

Позивач зазначає, що із рішенням звернувся до Державного кадастрового реєстратора відділу у Полтавському районі Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з заявою від 13.08.2021 №886/02-03 «Про скасування реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі.

На що, листом від 10.09.2021р. №296/42-21 було надано відповідь, що відповідно до ч.10 ст.24 Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Дана обставина і стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до положень статей 141, 149 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача.

Порядок вилучення земельних ділянок визначає стаття 149 ЗК України, за приписами якої ( в редакції на момент вилучення ділянки) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

На той час, вилучення земельних ділянок здійснювалося за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Частина 9 статті 149 ЗК України (в редакції що діяла на момент передачі, спірної ділянки у комунальну власність тобто від 01.04.2018р.) встановлює, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення

Так, зазначене вище свідчить, що при передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність територіальної громади Заворсклянської сільської ради (правонаступник Терешківська сільська рада), Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області передало земельну ділянку лісогосподарського призначення з порушенням чинного законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 року в справі №440/1772/21, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2018 №6567- СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі Заворсклянській сільській об`єднаній територіальній громаді, в особі Заворсклянської сільської ради, у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2,6973 га, кадастровий номер :00:002:0043, що розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району.

Зокрема суд приймаючи рішення зазначив: «...земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043, яка передана оскаржуваним наказом з державної у комунальну власність, згідно даних Публічної кадастрової карти знаходиться в межах наданої в постійне користування Полтавському державному лісогосподарському підприємству «Полтаваоблагроліс» земельної ділянки :00:002:0015, правонаступником якого є позивач у справі, а відтак і постійним користувачем цієї земельної ділянки. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сил.

Відповідно до ч.4. ст. 85 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 ЛК України).

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

У статті 7 ЛК України закріплено, що ліси, які знаходяться в межах територій України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власників на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (ст.63 ЛК України).

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 ЛК України).

Земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються приписами ЗК України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (частина друга статті 3 ЗК України).

Зокрема, за основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України). Крім цього, землі лісогосподарського призначення мають особливий правовий режим.

Внаслідок незаконних рішень владних органів порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена не уповноваженим органом всупереч вимог Земельного кодексу України та за відсутності згоди постійного лісокористувача.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

В свою чергу, за приписами п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 ч.6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 ч.6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Аналогічні правові висновки наведені у постанові від 13.10.2021р. у справі №911/1968/20, де Верховний Суд зазначив, що відповідно до положень ч.3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16, вирішуючи питання про належні способи захисту прав власника земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння у порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

Відповідно до статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. Наявність у діях власника волі на передачі майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту права власності.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду від 15.12.2021 року по справі №366/3242/17.

Оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0043 площею 2,6973 га., що наразі зареєстрована за Терешківською сільською радою вибула із державної власності внаслідок прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.03.2018 року №45 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» та наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2018 року №6567-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», набуте право комунальної власності є незаконним, а отже є всі правові підстави для його витребування.

Згідно із п.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі..

Судові витрати відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачвів.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.08.2018 року №5697-СГ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі площею 912,4094 га на території Заворсклянської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області в частині формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:002:0043.

3. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0043 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки.

4. Витребувати з комунальної власності Терешківської селищної ради (Заворсклянська с.р.) Полтавського району Полтавської області () на користь постійного лісокористувача державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України» () земельну ділянку загальною площею 2,6973 га, з кадастровим номером :00:002:0043.

5. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ( вул.Уютна, 23, м.Полтава, 36039, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Полтавське лісове господарство" на IBAN НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк", код ЄДРПОУ філії: 44980579, код філії: 44980579, код філії для обліку ПДВ:138) -4026,00грн. судового збору.

6. Стягнути з Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (вул.Шевченка,7-А, с.Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Полтавське лісове господарство" на IBAN НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк", код ЄДРПОУ філії: 44980579, код філії: 44980579, код філії для обліку ПДВ:138) 4026,00грн. судового збору.

Видати накази з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

У зв"язку з перебуванням судді у відпустці, повне рішення складено та підписано: 03.04.2024

Суддя Кльопов І.Г.