ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року м. Дніпро Справа № 908/3468/13 (908/2161/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражного керуючого Оберемко Романа Анатолійовича

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Черкаський В.І.) від 15.08.2023р. у справі № 908/3468/13 (908/2161/22)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" (вул. Північне шосе, 20г, м. Запоріжжя, 69600, ) в особі керуючого санацією Оберемка Романа Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача 1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до відповідача 2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , представник адвокат Бобровник К.В., ІНФОРМАЦІЯ_3 )

до відповідача 3 - Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірини Іванівни ( АДРЕСА_4 , е-mаіl: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 )

до відповідача 4 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )

до відповідача 5 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 )

до відповідача 6 - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" (вул. Велика Васильківська, буд. 72, Київ, 03150, )

до відповідача 7 - Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (вул. Перемоги, буд. 97-А, м. Запоріжжя, 69005, )

до відповідача 8 - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (вул. Борщагівська, буд. 154, Київ, 03056, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ; ІПН НОМЕР_5 )

про відшкодування збитків

в межах справи № 908/3468/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", м. Запоріжжя, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022р. керуючий санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражний керуючий Оберемко Р.А. звернувся до Господарського суду Запорізької області, в межах справи № 908/3468/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірини Іванівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес", Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" збитків у розмірі 915 097,78грн. внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо незаконного продажу спірного майна - будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що арбітражний керуючий ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" ОСОБА_1. не забезпечила виконання плану санації: борги перед кредиторами не були погашені, заплановані заходи щодо здачі в оренду приміщення магазину, баз відпочинку, водної станції, будівлі товарного цеху із залізничними вагами не були виконані. В подальшому арбітражний керуючий ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" ОСОБА_1. розпродала вказане майно, що планувалось здавати в оренду. Однак, ні комітет кредиторів, ні суд не затверджував План санації, в якому б передбачалось продаж приміщення магазину, будівлі товарного цеху із залізничними вагами.

29.03.2021 Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення у справі № 908/3468/13 та визнав недійсними результати аукціонів з продажу майна ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", які відбулися на ТБ "Херсонська універсальна товарна біржа" та оформлені протоколами від 06.04.2015 за № 1_3/060415, № 3_3/060415; визнав недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталу ТОВ "Водна станція "Дніпро", укладений між ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" та ТОВ "НВФ "Орбіта" від 10.04.2015.

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.05.2021. Суд дійшов висновку, що проведення спірних аукціонів було здійснено з порушенням особливостей проведення аукціону відповідно до ст. ст. 65, 66 Закону про банкрутство, тому керуючись ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону були визнані в судовому порядку недійсними.

У відповідності до Договорів добровільного страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого, укладених: з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Юнівес" (надалі - ПрАТ "СК "Юнівес", Відповідач-6) від 08.04.2014 № 002-ОО/14/ЗП, від 07.04.2015 № 005-ОО/15/ЗП; з Приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (надалі - ПрАТ "УАСК "АСКА", Відповідач-7) від 01.04.2015 №3111602, 01.04.2017 № 339016, від 23.03.2018 № 3424654, від 25.03.2019 № 3451964, Відповідач-1 добровільно страхувала свою незалежну професійну діяльність. Предметом договорів були майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням Страхувальником заподіяної ним шкоди майновим інтересам Третій особі під час виконання ним своєї професійної діяльності. При цьому страховим випадком було законно визнаний судом факт настання відповідальності Страхувальника за шкоду, нанесену майновим інтересам Третьої особи внаслідок неумисних дій або помилок вчинених Страхувальником в межах та порядку здійснення ним незалежної професійної діяльності арбітражного керуючого під час дії цих Договорів.

Оскільки метою діяльності арбітражних керуючих ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" було не відновлення платоспроможності боржника, а лише виведення його активів, то нерухоме майно Боржника розпродавалось за безцінок пов`язаним особам. Такі правочини оформлювались приватним нотаріусом з порушенням діючих норм законодавства.

Так, за результатами аукціону від 06.04.2015 (Протокол № 3_3/060415) на других повторних відкритих торгах (аукціон) будівля магазину, (літ. Б), інв. № 790001 розташованого за адресою: АДРЕСА_8 була продана ОСОБА_2. Право власності на магазин, розташований за адресою АДРЕСА_8 , оформлювалось відповідно до вимог ст. 75 Закону про банкрутство, на підставі протоколу других повторних відкритих торгів (аукціону) № 3_3/060415 від 06.04.2015 та акту про передавання права власності на придбане нерухоме майно від 10.04.2015. На підставі вищезазначених документів Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Іриною Іванівною (надалі - Відповідач-3) видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності № 3713 від 14.04.2015 та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. 12.09.2022 був зроблений адвокатський запит, з проханням: "надати із нотаріальних справ інформацію з копіями підтверджуючих документів: які первинні документи прав власності за ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" () на будівлю магазину (літ. Б), інв. № 790001 (реєстраційний номер об`єкту № 1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер земельної ділянки під магазином № :05:008:0118, були Вам надані для реєстрації за ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_3) прав власності на вказаний об`єкт нерухомого майна". Як свідчать фактичні обставини справи, будівля магазину (літ. Б), інв. № 790001 (реєстраційний номер об`єкту № 1), розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер земельної ділянки під магазином №:05:008:0118 належала на праві власності ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" на підставі наступних документів: 1) Наказу ФДМУ від 11.03.1994 № 14 АТ; 2) Дублікату підтвердження права власності на будівлю магазину (літ. Б), інв. № 790001 (реєстраційний номер об`єкту № 1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер земельної ділянки під магазином № :05:008:0118 від 10.08.2000. Тобто право власності на магазин за ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" було зареєстровано на підставі документів, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Однак, приватний нотаріус Вовк І.І., видаючи ОСОБА_2 свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні, не витребувала документи, підтверджуючі право власності АТ "Запорізький сталепрокатний завод" на магазин (документи із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року), чим порушила вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на вказаний магазин за ОСОБА_2 .

У відповідності до Договору добровільного страхування професійної відповідальності нотаріуса, укладеного з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (надалі - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", Відповідач-8) від 22.12.2014 №87/14-оо/Зп1, Відповідач-3 добровільно застрахувала свою незалежну професійну діяльність. Предметом договору є майновий інтерес Страхувальника, що не суперечить закону, і пов`язаний з зобов`язанням по відшкодуванню третім особам збитків за претензіями та/або позовами, пред`явленими Страхувальнику в зв`язку з заподіянням ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, внаслідок настання випадків, передбаченими умовами договору страхування при виконанні Страхувальником нотаріальних дій, які відносяться до компетенції Закону України "Про нотаріат".

05.01.2017 до суду в межах справи про банкрутство ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" (№ 908/3468/13) надійшла позовна заява кредитора ФОП Руденка А.П. від 30.12.2016, в якій він просив: "Визнати недійсними результати аукціонів з продажу майна ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" (спірний магазин), які відбулися на ТБ "Херсонська універсальна товарна біржа" та оформлені протоколами від 06.04.2015року за № 1_3/060415, № 3_3/060415". Знаючи про наявність спору, що розглядається в судовому порядку в межах справи про банкрутство ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", ОСОБА_2 , яка була відповідачем у цій справі, уклала з ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу будівлі, посвідчений 09.10.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І, за реєстр. № 6868, про продаж будівлі магазину літ. Б, інв. № 790001, розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Незалежної Документ сформований в системі України/Сталеварів, 47а/2, загальною площею 88, 5 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки під магазином № :05:008:0118. А наступного дня після продажу, тобто 10.10.2017 ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 (надалі - Відповідач-5) Договір найму (оренди) будівлі від 10.10.2017 № 6913, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., у відповідності до якого будівля магазину літ. Б, інв. № 790001 була передана в оренду на 49 років за 500, 00 грн. на місяць за весь Об`єкт оренди, навіть без зазначення на кого покладається компенсація витрат на комунальні послуги. Самі по собі факти перепродажу магазину після виникнення судового процесу щодо правомірності торгів з продажу магазину, продаж магазину пов`язаним особам, які мешкають не тільки в одному будинку, але і в одній квартирі, передача майна в оренду на 49 років майже за безцінок, додатково доказує про неправомірність дій відповідачів, які були спільниками з арбітражним керуючим ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" у діях, направлених з метою виведення майна з активів Боржника. По своїй суті всі правочини, за якими права володіння, користування та розпорядження на магазин переводились на інших осіб, є фраудаторними. Судячи з поведінки учасників таких правочинів, їм було відомо про характер таких правочинів.

В подальшому, внаслідок визнання недійсним в судовому порядку результатів аукціонів з продажу майна ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", які відбулися на ТБ "Херсонська універсальна товарна біржа" та оформлені протоколами від 06.04.2015 за № 1_3/060415, № 3_3/060415, предметом якого було спірне у даній справі майно, рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.01.2022 у справі № 908/3468/13 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102727800) було визнано, що реєстрація права власності на спірне майно за ОСОБА_2 та отримання відповідного свідоцтва відбулись без наявності на це законних підстав, тому судом були визнані недійсними правочини, якими оформлювався перехід права власності від Боржника до ОСОБА_2 , від ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

З часу набрання рішення від 05.01.2022 законної сили (10.02.2022) та станом на теперішній час ОСОБА_3 продовжує розпоряджатися спірним майном, а ОСОБА_4 ним користуватись. Арбітражним керуючим ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" Оберемко Р.А. направлена претензія з проханням передати власнику спірне нерухоме майно, однак вона залишилась без реакції.

ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 за Договором найму (оренди) від 10.10.2017 № 6913 будівлю магазину літ. Б, інв. № 790001 в оренду на 49 років за 500, 00 грн. на місяць за весь Об`єкт оренди, навіть без зазначення на кого покладається компенсація витрат на комунальні послуги. Тобто розмір орендної плати не відповідає справедливій ціні. Відповідно до п. 4 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку "Об`єднання підприємств" № 19, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 07.07.1999 № 163, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.07.1999 за № 499/3792, справедлива вартість - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату. З метою встановлення справедливої ціни для розрахунку збитків був використаний механізм розрахунку, визначений на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.04.2021 № 630 (надалі - Методика).

З метою продажу магазину на торгах булла визначена його ціна незалежним оцінщиком. Згідно із звітом про незалежну оцінку майна, ринкова вартість магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 станом на 01.03.2014 складала 157 746, 00 грн. (без ПДВ), або 189 295, 20 грн. (з ПДВ). Таким чином, розрахунок місячної орендної плати станом на 10.04.2015 (дата передавального акту від ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" до ОСОБА_2 ) наступний: 157 746, 0 + 20% = 189 295, 2 * 169, 872305 % (наростаючий індекс інфляції з 01.03.2014 по 01.05.2015) = 321 560, 12 грн.*18 % / 12 = 4 823,4 грн.

З врахуванням коригуючих індексів інфляції позивачем зроблений розрахунок орендної плати за магазин помісячно та розрахунок загальної заборгованості.

Таким чином, за твердженням позивача внаслідок неправомірної діяльності відповідачів, ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" недоотримав орендної плати за магазин за період з 01.05.2015 по 01.10.2022 на загальну суму 915 097,78 грн., що і є причиною звернення з даним позовом до господарського суду

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.08.2023р. у справі № 908/3468/13 (908/2161/22) в позові відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся керуючий санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2023р. у справі № 908/3468/13 (908/2161/22) та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" в особі керуючого санацією Оберемка Романа Анатолійовича задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях арбітражного керуючого ОСОБА_1. протиправної поведінки є помилковим, оскільки суперечить висновкам, викладеним у рішенні Господарського суду Запорізької області від 29.03.2021 у справі № 908/3468/13, яким було визнано недійсними результати аукціонів з продажу майна ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", які відбулися на ТБ "Херсонська універсальна товарна біржа" та оформлені протоколами від 06.04.2015 за № 1_3/060415, № 3_3/060415 з підстав порушенням особливостей проведення аукціону відповідно до ст. ст. 65, 66 Закону про банкрутство, тобто будівля магазину, розташована за адресою: АДРЕСА_8 була продана ОСОБА_1 незаконно, внаслідок чого боржник позбувся можливості одержувати дохід від передачі в оренду вказаного магазину.

Також, апелянт вказує, що допущені арбітражним керуючим ОСОБА_1. дії та бездіяльність під час виконання повноважень керуючого санацією та ліквідатора ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" призвели до втрати майна боржника та завдання шкоди останньому, неможливості погашення вимог кредиторів, тощо.

На думку апелянта, не врахував суд першої інстанції і тих обставин, що продаж арбітражним керуючим ОСОБА_1. будівлі магазину є фраудаторним правочином, спрямованим на виведення активів боржника, а його подальший продаж та здача в оренду свідчать про протиправність дій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони вчинені з метою унеможливити виконання судового рішення з повернення магазину боржнику.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражного керуючого Оберемко Романа Анатолійовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2023р. у справі № 908/3468/13 (908/2161/22), розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.02.2024р.

В судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 19.02.2024р. по 25.03.2024р.

Керуючий санацією боржника - арбітражний керуючий Оберемко Р.А., третя особа ОСОБА_5 та його представник у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, посилаючись при цьому на те, що позивачем не доведено належними доказами підстав для покладення на неї відповідальності у вигляді стягнення збитків (упущеної вигоди) за дії пов`язані з продажем майна боржника у процедурі банкрутства, зокрема не доведено обсягу та розміру збитків, протиправної поведінки та вини ОСОБА_1

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" та Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" надіслали до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, згідно з якими проти її задоволення заперечують, вказуючи на відсутність підстав, передбачених договорами добровільного страхування, укладеними з відповідачем-1 та відповідачем-3, для стягнення зі страховиків у солідарному порядку збитків, заподіяних страхувальниками.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом участі у судовому засіданні та поданні відзивів на апеляційну скаргу, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що неявка представників інших учасників справи в судове засідання не перешкоджає апеляційному перегляду справи, а явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників інших учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 908/3468/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" порушено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.01.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" з урахуванням визнаних судом вимог та з урахуванням окремо включених до реєстру вимог ТОВ "Енергомаш-Інвест" в розмірі 6 936 888, 58 грн. (у тому числі 102 766, 83 грн. пеня), які забезпечені заставою майна боржника, а також вимог із заробітної плати працівникам в розмірі 463 481,50 грн. першої черги задоволення.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2014 року введено процедуру санації ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", встановлено строк санації у шість місяців, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Персюка Сергія Володимировича.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.03.2014 року затверджено план санації ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", який схвалено комітетом кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів б/н від 25.02.2014).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.04.2014 року затверджено зміни та доповнення до плану санації Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", схвалені комітетом кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів б/н від 17.04.2014).

Планом санації ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" передбачалось відчуження майна боржника шляхом заміщення активів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.12.2014 у справі № 908/3468/13 звільнено арбітражного керуючого Персюка С.В. від виконання обов`язків керуючого санацією ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод"; керуючим санацією ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1; зобов`язано арбітражного керуючого ОСОБА_1. здійснити та завершити процедуру санації боржника відповідно до Закону.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 30.03.2015 року Публічне акціонерне товариство "Запорізький сталепрокатний завод" визнано банкрутом, припинено процедуру санації Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Постановою Вищого господарського суду від 12.04.2016 постанову Господарського суду Запорізької області від 30.03.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 908/3468/13, в частині припинення процедури санації Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", визнання Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури залишено без змін.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2018 року на підставі ст. 325 ГПК України, тобто за нововиявленими обставинами, постанову Господарського суду Запорізької області № 908/3468/13 від 30.03.2015 року скасовано. Припинено повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" - ОСОБА_1. Відновлено процедуру санації Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" та повноваження керуючого санацією ОСОБА_1 .

Отже, у період 30.03.2015-26.03.2018 у справі про банкрутство ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" № 908/3468/13 здійснювалась процедура ліквідації боржника.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.04.2020 відсторонено арбітражного керуючого ОСОБА_1. від виконання повноважень керуючого санацією ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод". Керуючим санацією ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" призначено арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича.

Також, як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 06.04.2015 року відбувся другий повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", а саме будівлі магазину (літ. Б), інв. № 790001, розташованого за адресою, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 47а/2.

Кінцеві результати аукціону від 06.04.2015 року оформлені Протоколом № 3_3/060415 других повторних відкритих торгів (аукціону), проведеного на ТБ "Херсонська універсальна товарна біржа". Переможцем аукціону визначено ОСОБА_2.

Право власності ОСОБА_2 на магазин, розташований за адресою АДРЕСА_8 , оформлювалось відповідно до вимог ст. 75 Закону про банкрутство, на підставі протоколу других повторних відкритих торгів (аукціону) № 3_3/060415 від 06.04.2015 та акту про передавання права власності на придбане нерухоме майно від 10.04.2015 року. На підставі вищезазначених документів приватним нотаріусом Вовк І.І. видано свідоцтво про право власності № 3713 від 14.04.2015 року та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

09.10.2017 між ОСОБА_8 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу будівлі (надалі - Договір).

Відповідно до ст. 1 п. 1.1. Договору, Продавець продав (передав у власність Покупця), а Покупець купив (прийняв у власність) будівлю магазину літ. Б, інв. № 790001, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , загальною площею 88,5 кв.м., і сплатив за нього визначену за домовленістю сторін ціну.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. 09.10.2017 та зареєстрованого в реєстрі за № 6868.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 1 від 09.10.2017, Тип права власності: право власності; Дата, час державної реєстрації: 09.10.2017 16:35:07; Державний реєстратор: приватний нотаріус Вовк І.І. Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області; Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, будівлі, серія та номер: 6868, виданий 09.10.2017, видавник: Вовк І.І., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37480218 від 09.10.2017 16:43:41, приватний нотаріус Вовк І.І. Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області; Форма власності: приватна; Розмір частки: 1/1; Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_6 , виданий 15.05.1997, видавник: Заводський РВ УМВС України в Запорізькій області, країна громадянства: Україна.

10.10.2017 між гр. ОСОБА_3 (Орендодавець) та ОСОБА_4 (Орендар) укладено Договір найму (Оренди) будівлі (надалі - Договір).

Відповідно до розділу 1 п. 1.1 Договору Орендодавець зобов`язується передати, а Орендр зобов`язується прийняти в безстрокове платне користування (оренду) нерухоме майно - будівлю магазину літ. Б, інв. № 790001, загальною площею 88, 5 кв.м. (надалі в тексті "Об`єкт оренди"), який належить Орендодавцю на підставі Договору купівлі-продажу будівлі, посвідченого Вовк І.І. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 09.10.2017 року за р. 6868.

Право власності на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

Адреса Об`єкту оренди: АДРЕСА_8 , будівля магазину літ. Б, інв. № 790001 (ч. 1 п. 1.1.1. Договору).

29.03.2021 Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення у справі № 908/3468/13, яким, зокрема, позов фізичної особи - підприємця Руденка Анатолія Петровича (вх. № 08-06/229 від 05.01.2017) задовольнив частково. Визнав недійсними результати аукціонів з продажу майна Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", які відбулися на товарній біржі "Херсонська універсальна товарна біржа" та оформлені протоколами від 06.04.2015 року за № 1_3/060415, № 3_3/060415. Вказане рішення суду набрало законної сили 02.05.2021.

При ухваленні рішення від 29.03.2021 суд дійшов до висновку, що проведення спірних аукціонів було передчасним та здійснено з порушенням особливостей проведення аукціону відповідно до ст.ст. 65, 66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.01.2022 № 908/3468/13 (908/1681/21) було визнано недійсним Свідоцтво від 14.04.2015 № 3713, яке видане на підставі акту про передавання права власності на куплене нерухоме майно від 10 квітня 2015 і протоколу про проведення аукціону, складеного Товарною біржею "Херсонська універсальна біржа" від 06 квітня 2015 № 3_3/060415, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., на підставі якого ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 , податковий номер за ДРФОПП НОМЕР_2 ) належить право власності на нерухоме майно, що складається з будівлі магазину літ. Б, інв. № 790001, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 .

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу будівлі, укладений між ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 , податковий номер за ДРФОПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 , податковий номер за ДРФОПП НОМЕР_3 ) та посвідчений 09.10.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І, за реєстр. № 6868, будівлі магазину літ. Б, інв. № 790001, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , загальною площею 88,5 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки під магазином № :05:008:0118.

Скасовано Рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. від 09.10.2017 індексний № 37480218 про державну реєстрацію права власності на будівлю магазину (літ. Б), інв. № 790001 (реєстраційний номер об`єкту № 1), розташованої за адресою АДРЕСА_8 , кадастровий номер земельної ділянки під магазином № :05:008:0118, з одночасним припиненням речового права власності ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 , податковий номер за ДРФОПП НОМЕР_3 ) на зазначене майно.

Витребувано ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" будівлю магазину (літ. Б), інв. № 790001 (реєстраційний номер об`єкту № 1), яка розташована за адресою АДРЕСА_8 , кадастровий номер земельної ділянки під магазином № :05:008:0118.

Відповідно до відповіді № 178079 від 09.08.2023 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" на підставі рішення від 05.01.2022 № 90/3468/13 (908/1681/21) зареєстровано на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_8 , будівля магазину літ. Б, інв. № 790001, загальною площею 88, 5 кв.м. - 02.03.2023, 14:01:19.

У жовтні 2022р. керуючий санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражний керуючий Оберемко Р.А. звернувся до Господарського суду Запорізької області, в межах справи № 908/3468/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірини Іванівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес", Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" збитків у розмірі 915 097,78грн. внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо незаконного продажу спірного майна - будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

Позивач вважає, що існують підстави для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди з відповідачів 1-8, зокрема, з:

- відповідача-1, враховуючи її неналежне виконання обов`язків керуючого санації (не виконання плану санації, затвердженого судом у справі про банкрутство № 908/3468/13 в частині здачі в оренду магазину та не отримання доходу в інтересах кредиторів боржника/позивача) та ліквідатора (продаж майна позивача на аукціоні від 06.04.2015, результати якого визнані судом недійсним у справі № 908/3468/13, рішення від 29.03.2021);

- відповідача-2, враховуючи її недобросовісну поведінку при укладанні з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будівлі, посвідченого 09.10.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І, за реєстр. № 6868;

- відповідача-3, враховуючи порушення ним порядку видачі свідоцтва про право власності № 3713 від 14.04.2015, порядку державної реєстрації прав на об`єкт нерухомості придбаного відповідачем 2 на аукціоні від 06.04.2015, результати якого визнані судом недійсним у справі № 908/3468/13, рішення від 29.03.2021;

- відповідача-4, враховуючи продовження розпорядження ним майном позивача, реалізованого на аукціоні від 06.04.2015, результати якого визнані судом недійсним у справі № 908/3468/13, рішення від 29.03.2021 та рішення від 05.01.2022 № 90/3468/13 (908/1681/21);

- відповідача-5, враховуючи користування ним майном позивача, реалізованого на аукціоні від 06.04.2015, результати якого визнані судом недійсним у справі № 908/3468/13, рішення від 29.03.2021 та рішення від 05.01.2022 № 90/3468/13 (908/1681/21));

- відповідача-6, враховуючи страхування ним відповідальності відповідача-1;

- відповідача-7, враховуючи страхування ним відповідальності відповідача-1;

- відповідача-8, враховуючи страхування ним відповідальності відповідача-3.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, зокрема виходив з недоведення позивачем протиправної поведінки відповідача-1, в частині невиконання плану санації боржника, оскільки у період виконання відповідачем-1 повноважень керуючого санацією 05.12.2014-29.03.2015 судом не розглядались скарги на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого ОСОБА_1., а при винесенні постанови від 30.03.2015 суд установив, що "суду представлено звіт керуючого санацією, згідно з яким план санації виконано не в повному обсязі, залишок нереалізованих активів боржника в будь-якому разі не надасть можливості повністю розрахуватися за планом, платоспроможність боржника за обставин, що об`єктивно склалися, відновити неможливо", "При призначенні ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1. судом враховано, що вона належним чином виконувала функції керуючого санацією боржника, є детально обізнаною у справах підприємства боржника, має відомі суду гідні професійні характеристики, достатній досвід у діяльності арбітражного керуючого, позитивні результати в роботі, необхідні організаційно-технічні можливості і це дозволяє дійти висновку, що арбітражний керуючий ОСОБА_1. здатна належним чином виконувати обов`язки ліквідатора боржника".

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції безпідставним та помилковим.

Так, як вбачається з матеріалів справи, результати аукціону з продажу будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , замовником проведення якого була керуючий санацією боржника арбітражний керуючий ОСОБА_1., були визнані недійсними рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.03.2021 у справі № 908/3468/13 внаслідок його передчасності та порушення особливостей проведення аукціону відповідно до ст.ст. 65, 66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», норми якого були чинними на час виникнення спірних правовідносин, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; 3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; 4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством; 5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства; 6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; 7) у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; 71) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту; 8) надсилати органам внутрішніх справ чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку; 9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», керуючий санацією, зокрема зобов`язаний: прийняти до господарського відання майно боржника та організувати проведення його інвентаризації; відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами; розробити та подати до суду у випадках, передбачених цим Законом, план санації, погоджений з комітетом кредиторів; забезпечити ведення боржником бухгалтерського і статистичного звіту та фінансової звітності; здійснювати заходи щодо стягнення на користь боржника дебіторської заборгованості, а також стягнення заборгованості з осіб, які несуть з боржником відповідно до закону або договору субсидіарну чи солідарну відповідальність; забезпечувати визначення початкової вартості майна шляхом проведення незалежної оцінки в разі відчуження майна у процедурі санації в порядку, установленому законодавством про оцінку майна, майнові права та професійну оціночну діяльність.

За ч. 4 ст. 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», початкова вартість майна боржника, що виставляється на аукціон, визначається відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та інших нормативно-правових актів.

З рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2021 у справі № 908/3468/13, зокрема вбачається, що початкова вартість лоту № 3_3 відліковувалася від оціночної вартості, визначеної незалежним експертом у відповідності до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Згідно із звітом про незалежну оцінку майна, ринкова вартість магазину, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (Незалежної України)/Сталеварів, 47а/2 станом на 01.03.2014 року складала 157 746, 00 грн. (без ПДВ), або 189 295, 20 грн. (з ПДВ).

Згідно з ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктами 23 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року за № 1891, передбачено, що висновок про вартість майна, складений для цілей приватизації майна шляхом викупу або продажу конкурентними способами (для договору купівлі-продажу, оголошення умов продажу, у тому числі повторного продажу), дійсний протягом шестимісячного строку від дати його затвердження.

Таким чином, початкова вартість лоту № 3_3 магазину, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (Незалежної України)/Сталеварів, 47а/2, виставленогого на аукціон 06.04.2015 року не відповідала вимогам законодавства, оскільки термін дії висновку про вартість майна перевищує шестимісячний строк від дати затвердження звіту.

Отже, продаж майна боржника, зокрема магазину за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України/вул. Сталеварів, буд. 47а/2 відбувся з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що свідчить про неналежне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1. повноважень керуючого санацією, тобто наявність протиправної поведінки під час продажу вказаного майна, адже саме на керуючого санацією покладений обов`язок виконання плану санації, ефективного використання майна боржника, забезпечення продажу майна боржника в процедурі санації за найвищою ціною.

Водночас колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не обґрунтував належними доказами обсягу доходів, які б могли бути реально отримані при належному виконанні арбітражним керуючим ОСОБА_1. (відповідачем-1) обов`язків ліквідатора (період 30.03.2015-26.03.2018), керуючого санацією (періоди: 05.12.2014-29.03.2015, 27.03.2018 - 13.04.2020) у період травня 2015 року - вересня 2022 року та реальну можливість отримання визначених ним доходів, а також не довів, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача-1 стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За змістом ст. 25 Кодексу України з процедур банкрутства, шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого, відшкодовується відповідно до закону, а заподіяна особі внаслідок неумисних дій або помилки арбітражного керуючого - за рахунок страхування його професійної відповідальності. Шкода, заподіяна особі внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючим.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування збитків (шкоди) є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил ст.ст. 22, 1166 ЦК України, адже ними визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.

За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає (див. висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14).

У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється втрата або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотньо спричинила шкоду. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків.

Водночас зі змісту частини другої статті 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №753/7281/15-ц. Тому спростування цієї вини є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності випливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем заявлені до стягнення збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 915 097,78грн. внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо незаконного продажу спірного майна - будівлі магазину, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (Незалежної України)/Сталеварів, 47а/2.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом цивільних відносин певних грошових сум, якби заподіювач шкоди не допустив правопорушення.

Враховуючи, що за правилами статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання, звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Також позивач має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)).

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).

При розрахунку розміру збитків у сумі 915 097,78грн., яка становить орендну плату за магазин за період з травня 2015р. по вересень 2022р., збільшену на індекс інфляції, позивач виходив зі звіту про незалежну оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 станом на 01.03.2014 року складала 157 746, 00 грн. (без ПДВ), або 189 295, 20 грн. (з ПДВ).

Втім, як вже вище зазначалось, вказаний звіт був дійсним протягом шестимісячного строку від дати його затвердження, тобо не міг використовуватися у 2015р., а у період 30.03.2015-26.03.2018 у справі про банкрутство ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" № 908/3468/13 здійснювалась процедура ліквідації боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Таким чином, в боржника була відсутня можливість та підстави для продовження чи передачі в оренду магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 в період з 30.03.2015-26.03.2018, а відтак і реальна можливість отримання доходу від його оренди.

Щодо визначення розміру збитків після відновлення у справі процедури санації боржника, то апеляційний суд відзначає, що здійснений позивачем розрахунок не враховує реального стану магазину та його реальної вартості у цей період, тобто позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами можливості передачі магазину в оренду після 26.03.2018 та отримання за нього орендної плати у заявленому розмірі.

Отже, матеріалами справи не підтверджується заподіяння позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди у заявленому розмірі, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача-1 з продажу магазину та неотриманням позивачем доходів від його оренди, адже його передача в оренду у період з травня 2015 по по вересень 2022р., виходячи з обставин перебування боржника в процедурі банкрутства, навіть у випадку залишення магазину у власності боржника, не була реальною, передбачуваною та неминучою.

Тобто з обставин даної справи не вбачається, що саме лише неправомірні дії відповідача-1 з продажу магазину і стали єдиною та достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати прибуток від здачі його в оренду.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що правові підстави для притягнення відповідача-1 до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків (упущеної вигоди) відсутні.

З огляду на наведене та приписи ст. 1190 ЦК України відсутні підстави для притягнення до такої відповідальності і інших відповідачів у справі.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність в діях інших відповідачів протиправної поведінки пов`язаної з продажем магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

Так, в діях відповідача-2, як переможця аукціону з продажу магазину, відсутня протиправна поведінка щодо недотримання вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при організації та проведенні цього аукціону, а матеріали справи не містять доказів, які-б підтверджували подальше відчуження відповідачем-2 магазину на користь відповідача-4 з метою ухилення від виконання судового рішення. Так само відсутні такі докази і по відношенню до відповідачів-4,5.

До того-ж, відповідні судові рішення набули законної сили у 2021 та 2022 роках, а позивачем заявлено вимоги до відповідачів-2,4,5 у солідарному порядку, тобто у тому ж обсязі, що і до відповідача-1.

Щодо дій відповідача-3, то державна реєстрація права власності на спірний магазін за ОСОБА_2 була здійснена ним на підставі відповідного протоколу аукціону та акту про передавання права власності на куплене нерухоме майно, що відповідає ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Скасування ж в подальшому свідоцтва про право власності на магазин та визнання недійсними відповідних реєстраційних дій в судовому порядку відбулось внаслідок визнання недійсними результатів аукціону з продажу магазину, до організації та проведення, якого відповідач-3 не має жодного відношення.

Щодо відповідачів-6,7,8, які є страховиками професійної відповідальності відповідачів-1,3, то позивачем також не подано доказів, які-б підтверджували настання страхового випадку у відповідності до норм Закону України «Про страхування» та умов договорів страхування, укладених відповідачами-1,3, тобто не доведено наявності підстав для виплати страхового відшкодування та відшкодування збитків, заподіяних страхувальниками.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскаржуване рішення в цілому відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2023р. у даній справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 20 589,70грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражного керуючого Оберемко Романа Анатолійовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2023р. у справі № 908/3468/13 (908/2161/22) - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2023р. у справі № 908/3468/13 (908/2161/22) - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" арбітражного керуючого Оберемко Романа Анатолійовича.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 01.04.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль