ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.04.2024 р. Справа № 914/155/24

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Мельник Б.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Львівської обласної прокуратури, м. Львів

в інтересах держави в особі позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські Вісті», газета захисту інтересів селян України», м. Київ

про стягнення 723456,21 грн заборгованості.

за участю представників:

прокурор: Рогожнікова Н.Б.;

від позивача: Савко Н.В.;

від відповідача :Табінський І.М., Куць В.В..

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до відповідача Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські Вісті», газета захисту інтересів селян України» про стягнення заборгованості у розмірі 723456,21 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024, справу №914/155/24 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Ухвалою від 22.01.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачеві встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У межах наданого судом строку від позивача надійшло клопотання (вх.№2851/24 від 30.01.2024), в якому зазначено запитувані відомості та до якого долучено необхідні докази.

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.02.2024.

06.02.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 06.02.2024) від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх.№3470/24).

Ухвалою від 09.02.2024 суд з власної ініціативи виправив описку, допущену в ухвалі Господарського суду Львівської області від 05.02.2024.

19.02.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 18.02.2024) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№4775/24).

19.02.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 18.02.2024) від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№4777/24).

Ухвалою від 21.02.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 21.02.2024, суд відклав підготовче засідання на 20.03.2024.

23.02.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 22.02.2024) від прокурора надійшли письмові заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№5320/24).

23.02.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 22.02.2024) від прокурора надійшла відповідь на відзив (вх.№5324/24).

26.02.2024 засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла відповідь на відзив, подана Регіональним відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (вх.№5489/24).

Ухвалою від 20.03.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 20.03.2024, суд відклав підготовче засідання на 03.04.2024.

У підготовче засідання 03.04.2024 з`явився прокурор. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував. У судовому засіданні заперечив щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, просив суд відмовити у задоволенні такого.

У підготовче засідання 03.04.2024 з`явився представник позивача. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував. У наданих у судовому засіданні поясненнях заперечив щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, просив суд відмовити у задоволенні такого.

У підготовче засідання 03.04.2024 з`явився відповідач та представник відповідача. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерували. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали раніше подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, наведених у такій. Просили суд задовольнити клопотання та залишити позовну заяву без розгляду.

У підготовчому засіданні 03.04.2024 суд розглянув клопотання Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські Вісті», газета захисту інтересів селян України» від 19.02.2024 за вх.№4777/24 про залишення позовної заяви без розгляду та повідомляє наступне.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згадане клопотання відповідача обґрунтоване тим, що у справі №914/155/24 заступник керівника Львівської обласної прокуратури не зазначив про наявність підстав для здійснення представництва в суді щодо законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу, тобто не обґрунтував належним чином «не вжиття Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях заходів щодо своєчасного стягнення нарахованих платежів за використання державного майна, у тому числі шляхом звернення до суду».

З огляду на це, відповідач вважає, що позовна заява не містить доказів та підстав для висновку про невиконання або неналежне виконання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, а отже, на думку відповідача, позивач може самостійно здійснювати представництво інтересів у суді щодо захисту своїх майнових інтересів держави.

Враховуючи викладене, відповідач переконаний, що у зв`язку із тим, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях вживалися заходи з метою приведення договірних правовідносин з ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» є належним свідченням про відсутність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури.

Відтак, відповідач вважає, що до позовної заяви прокурором не долучено жодних доказів на підтвердження доводів позивача про причину не звернення ним до суду з позовом через відсутність в останнього грошових коштів для сплати судового збору.

З вище наведеного, відповідач, покликаючись на п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», вважає, що у справі №914/155/24 прокурором належним чином не доведено підстав для представництва інтересів держави у суді.

Враховуючи викладене, ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» просить суд залишити позовну заяву заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях без розгляду, оскільки згідно з пунктом 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має процесуальної дієздатності через відсутність підстав для представництва інтересів держави.

Прокурор, заперечуючи щодо задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, скерував на адресу суду письмово обґрунтовані пояснення (вх.№5320/24 від 23.02.2024), з яких судом вбачається наступне.

На підтвердження своїх доводів, прокурор покликається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, яка урегульовує розбіжності у викладених правових позиціях та уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 16.04.2019 у справах №910/3486/18 та № 925/650/18, від 17.04.2019 та 18.04.2019 у справах №923/560/18 та №913/299/18 відповідно, від 13.05.2019 у справі №915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.10. 2019 у справі №0440/6738/18.

Відтак, прокурор просить взяти до уваги, що Велика Палата Верховного Суду пунктом 82 зазначеної постанови обґрунтувала, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Одночасно, прокурор, покликаючись на пункти 39 та 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 повідомляє про те, що така містить приписи, якими було виснувано про те, що, звертаючись до компетентного органу перед пред`явленням позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону №1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Відтак, на думку прокурора, ним було виконано вимогу ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: 09.11.2023 прокурор звернувся до Регіонального відділення з листом, у якому зазначив, що під час виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі №914/1396/22, яким частково задоволено позов заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, встановлено, що орендоване майно не було своєчасно повернуто орендодавцю.

Таким чином, прокурор зазначає, що він надав можливість Регіональному відділенню самостійно відреагувати на виявлене порушення та з`ясувати наявність заборгованості за орендну плату (пені, неустойки) за договором оренди від 22.07.2005, який був розірваний 04.05.2022 у зв`язку з відмовою орендодавця від договору на підставі ст. 782 ЦК України.

З оглядну на бездіяльність компетентного органу, прокурор вважає, що були порушені інтереси держави, однак РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях не зверталося до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Враховуючи викладене, прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з підстав його необґрунтованості.

Статтею 226 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав за якими суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності (п. 1 ч.1 ст. 226 ГПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України здійснює повноваження безпосередньо та через свої регіональні відділення (представництва).

До основних завдань Фонду державного майна України належать, зокрема, реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України»).

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Закону України « Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності. Здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна.

Згідно наказу Фонду Державного майна України №232 від 06.03.2019 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Львові, реорганізувавши шляхом злиття РВ ФДМУ по Львівській області, РВ ФДМУ по Закарпатській області, РВ ФДМУ по Волинській області.

Установлено, що РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинські областях є правонаступником майна, прав та обов`язків РВ ФДМУ по Львівській області, РВ ФДМУ по Закарпатській області, РВ ФДМУ по Волинській області.

У подальшому, наказом Фонду державного майна України №459 від 15.05.2019 визначено днем початку роботи РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 15.05.2019.

Відповідно до Положення про РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, затвердженого наказом ФДМУ від 14.03.2019 №256, РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Таким чином, РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є уповноваженим органом у сфері оренди державного майна у спірних правовідносинах.

Згідно з приписами ч.ч. 1- 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Поняття «інтереси держави» визначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.99 №3-рп/99, зазначивши, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави" може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинним законодавством передбачено обов`язок прокурора, який здійснює представництво інтересів громадянина або держави у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень, інтереси яких має намір представляти.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви Львівська обласна прокуратура вжила заходів повідомлення РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про намір здійснити представництво інтересів держави у суді, що підтверджується листом від 09.11.23 №15/4-53вих-23 та листом №15/4-37вих-24 від 11.01.24.

У відповідь на повідомлення прокуратури, РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях скерував на адресу Львівської обласної прокуратури листи №10-11-05151 від 15.11.2023 та №10-11-05612 від 15.12.2023 року, у яких зазначило про те, що ним не здійснювались заходи позовного характеру щодо стягнення заборгованості з орендної плати та пені по договору оренди від 22.07.2005 №53, оскільки на рахунку регіонального відділення недостатньо коштів для сплати судового збору.

Виходячи із аналізу норм права, які регулюють дані правовідносини, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача від 19.02.2023 за вх.№4777/24 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Оскільки, у судовому засіданні судом було відмовлено у задоволенні заявленого клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання, виходячи з основних засад (принципів) господарського судочинства, зокрема, принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З метою дотримання принципів господарського судочинства та з метою забезпечення надання можливості учасникам провадження у справі скористатися правами та обов`язками, передбаченими ГПК України, господарський суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є:остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд, з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, а також для виконання усіх завдань підготовчого провадження, дійшов висновку про необхідність продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Керуючись статтями 2, 13, 42, 177, 181, 182, 183, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські Вісті», газета захисту інтересів селян України» від 19.02.2024 за вх.№4777/24 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

2. Продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

3. Відкласти підготовче засідання на 01.05.24 об 11:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань №13 (-1 поверх).

4. Визнати явку представників учасників справи в судове засідання необов`язковою.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

У судовому засіданні 03.04.2024 підписано вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст складено 08.04.2024.

Суддя Гоменюк З.П.