ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 березня 2024 року Справа № 903/88/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Дрім Таун, м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Вапно 2020, с. Пожарки, Луцький р-н., Волинська обл.

про стягнення 24 418 грн 48 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

24.01.2024 через електронний суд Товариство з обмеженою відповідальністю ЖК Дрім Таун подало до Господарського суду Волинської області позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Вапно 2020 24 418 грн 48 коп, з яких: 11 565 грн 00 коп основного боргу, 12 500 грн 00 коп штрафу, 232 грн 82 коп інфляційних втрат, 120 грн 66 коп 3% за користування грошовими коштами та судових витрат по справі. Розгляд справи просить здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовна заява обґрунтована безпідставним неповерненням відповідачем попередньої оплати за товар згідно договору №09/03/21 ДТ від 09.03.2021.

Ухвалою суду від 30.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Відповідач ухвалу суду отримав 10.02.2024 (а.с. 32).

Строк для подання відзиву по 26.02.2024.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи відсутність відзиву відповідача, закінчення строку для його подання, ст. 248 ГПК України щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у розумні строки, призначення справи без повідомлення сторін, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

09.03.2021 між ТОВ «Вапно 2020» (постачальник) та ТОВ «ЖК Дрім Таун» (покупець) укладено договір №09/03/21ДТ (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору №09/03/21ДТ від 09.03.2021.

Згідно умов договору постачальник зобов`язується передавати у власність покупця замовлений товар, а саме гашене вапно (надалі товар) згідно заявок покупця, а покупець, в свою чергу, зобов`язується оплатити та прийняти товар по кількості та цінами, передбаченими у видатковій накладній. Для уникнення будь-яких розбіжностей або неоднозначних трактувань умов цього договору, сторони домовились, що під терміном «товар» слід розуміти ту чи іншу партію товару (п. 1.1). Найменування, марка, кількість, ціна та строки поставки товару визначаються у відповідній накладній, що складається на підставі узгодженого сторонами замовлення (заявки) покупця. Замовлення покупець викладає у письмовій формі і надає їх постачальнику (факсом, електронну адресу, наручно). Постачальник розглядає заявку покупця та погоджує її, надіславши відповідне повідомлення покупцю електронною поштою (п. 1.2). Покупець оплачує поставлений товар по ціні, встановленій постачальником. Ціна за одиницю товару, що поставляється за цим договором, визначається постачальником у видатковій накладній (п. 2.1). Покупець сплачує замовлений товар протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання товару або на умовах 100% передоплати, за домовленістю сторін (п. 2.3). Поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад отримувача, у кількості та асортименті, що погоджені сторонами в замовленні. Склад отримувача (об`єкт будівництва): вулиця Привокзальна, 12, м. Луцьк, Волинська обл (п. 4.1). Поставка товару здійснюється протягом не більше ніж 5 (п`яти) календарних днів з моменту внесення покупцем передоплати або протягом 3 (трьох) днів з моменту надання заявки покупцем, залежно від того, яка з обставин настане першою (п. 4.2). Постачальник зобов`язаний складати податкові накладні/розрахунки коригування в порядку, визначеному чинним законодавством, та здійснювати їх реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, встановлені Податковим кодексом України (п. 5.5). Сторони домовились, що у разі порушення постачальником порядку складання податкової накладної/розрахунку коригування та термінів їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових, встановлених Податковим кодексом України, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі суми ПДВ, відображеної у відповідній незареєстрованій податковій накладній (розрахунку коригування). Сума ПДВ сплачується після закінчення визначеного чинним податковим законодавством України граничного строку для реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування), протягом якого зберігається право на податковий кредит. Постачальник зобов`язаний протягом 5-ти календарних днів з дати направлення йому покупцем відповідної вимоги, сплатити штраф, визначений п. 5.7 договору (п. 5.6). У випадку невиконання постачальником своїх зобов`язань, що зазначені в п.п. 5.6 та 5.7 даного договору, покупець має право на стягнення суми штрафу в судовому порядку (п. 5.7). Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до 31.12.2021, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно цього договору. Договір може бути пролонговано, що оформлюється додатковою угодою. Якщо термін дії договору сплинув, а сторони продовжують виконувати його умови без підписання додаткової угоди, що свідчить про їх бажання пролонгувати договір, він вважається пролонгованим на тих самих умовах строком на календарний рік або до моменту укладання нового договору (п. 6.1).

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Позивач згідно п. 2.3 договору сплатив відповідачу 75 000 грн 00 коп попередньої оплати за товар, що підтверджується платіжним дорученням №622 від 09.05.2022 з призначенням платежу «за вапно гашене зг. Рах. №17 від 06.05.2022, сума 75 000 грн, а ПДВ 12 500» (а.с. 11).

На виконання умов договору ТОВ «Вапно 2020» поставлено ТОВ «ЖК Дрім Таун» вапно гашене загальною вартістю 63 435 грн 00 коп, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с. 12 -21).

Докази передачі товару за договором на суму попередньої оплати 11 565 грн 00 коп в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

ТОВ «ЖК Дрім Таун» направлено на адресу ТОВ «Вапно 2020» претензію від 13.09.2023 на суму 11 565 грн 00 коп передоплати по договору від 09.03.2021 (а.с. 22-23), яка залишена без відповіді та задоволення.

Докази повернення попередньої оплати позивачу відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 11 565 грн 00 коп попередньої оплати підставні та підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідні положення Господарського кодексу України також передбачають, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання він зобов`язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню). Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання (ст. 230).

За змістом частини 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п.п. 5.5-5.7 договору сторони домовились, що у разі порушення постачальником порядку складання податкової накладної/розрахунку коригування та термінів їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених Податковим кодексом України, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі суми ПДВ, відображеної у відповідній незареєстрованій податковій накладній (розрахунку коригування). Сума ПДВ сплачується після закінчення визначеного чинним податковим законодавством України граничного строку для реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування), протягом якого зберігається право на податковий кредит. Постачальник зобов`язаний протягом 5-ти календарних днів з дати направлення йому покупцем відповідної вимоги, сплатити штраф, визначений п. 5.7 договору. У випадку невиконання постачальником своїх зобов`язань, що зазначені в п.п. 5.6 та 5.7 даного договору, покупець має право на стягнення суми штрафу в судовому порядку.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Докази реєстрації відповідачем податкової накладної/розрахунку коригування на суму 75 000 грн 00 коп у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених Податковим кодексом України відсутні, у зв`язку з чим заявлені позивачем до стягнення 12 500 грн 00 коп (розмір ПДВ) підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі п.п. 5.5-5.7 договору від 09.03.2021.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 232 грн 82 коп інфляційних втрат та 120 грн 66 коп 3% річних, нарахованих за період з 20.09.2023 по 24.01.2024.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно витягу щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" № 263, долученого позивачем, претензія відповідачем отримана особисто 19.10.2023 (а.с. 23).

У зв`язку з відсутністю визначеного у претензії строку виконання грошового зобов`язання, з врахуванням ст. 530 ЦК України, останнім днем виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати суми попередньої оплати є 26.10.2023.

Суд здійснивши власний розрахунок штрафних санкцій, дійшов висновку, що підставними та підлягають до стягнення з відповідача 186 грн 00 коп інфляційних втрат та 85 грн 49 коп 3% річних, нарахованих за період з 27.10.2023 по 24.01.2024.

У позові на суму 46 грн 82 коп інфляційних втрат та 35 грн 17 коп 3% річних слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача у визначенні початку строку нарахування.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 3 017 грн 83 коп відповідно до ст.ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вапно 2020» (вул. Центральна, буд. 1А, с. Пожарки, Луцький р-н., Волинська обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Дрім Таун" (пров. Макарова, буд. 5, м. Луцьк, )

- 11 565 грн 00 коп основного боргу, 12 500 грн 00 коп штрафу, 186 грн 00 коп інфляційних втрат, 85 грн 49 коп 3% річних та 3 017 грн 83 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 27 354 грн 32 коп (двадцять сім тисяч триста п`ятдесят чотири грн 32 коп).

4. У позові на суму 81 грн 99 коп відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук