ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2024 р. Справа № 910/3601/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 (повний текст складено та підписано 20.07.2023) (суддя Спичак О.М.)

у справі № 910/3601/23 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант"

про стягнення 28 884,72 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - ПрАТ "СК "АРКС", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ СК "Альфа-Гарант", відповідач) прo стягнення страхового відшкодування в розмірі 28 884,72 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення норм законодавства України та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов`язок із виплати страхового відшкодування у зв`язку із завданням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 водієм транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9908042, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23 позов ПрАТ "СК "АРКС" задоволено повністю; стягнуто з ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь ПрАТ "СК "АРКС" страхове відшкодування в розмірі 28 884,72 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

4. Місцевий господарський суд виходив із того, що до позивача перейшло право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9908042 у межах фактично здійснених ним витрат (58 308,16 грн) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 (58 308,16 грн). Беручи до уваги розмір франшизи за полісом № АМ/9908042 (1 000,00 грн) та ліміт відповідальності (100 000,00 грн), а також зважаючи на те, що відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування в розмірі 28 423,44 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "СК "АРКС" про стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" страхового відшкодування в розмірі 28 884,72 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

5. Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23, ТДВ СК "Альфа-Гарант" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення і відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на таке:

- в оскарженому рішенні суду жодним чином не обумовлено, яким чином карантин чи дія воєнного стану завадила позивачу подати даний позов вчасно в межах позовної давності;

- поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск та неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлено саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав;

- Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено відшкодування шкоди, пов`язаної з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, отриманої під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) (тобто на дату ДТП), з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (далі - КФЗ) та за вирахування суми ПДВ та за вирахуванням ВТВ;

- місцевий господарський суд ухвалив оскаржуване рішення без урахування КФЗ пошкодженого автомобіля.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

7. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали апеляційної скарги ТДВ СК "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23 передані колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3601/23; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду міста Києва.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 апеляційну скаргу ТДВ СК "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23 залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ СК "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 20.12.2023.

11. Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

12. Позивач не скористався своїм правом, відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13. Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 05.02.2020 у справі № 757/61143/19-п, встановлено, що 05.11.2019 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), керуючи автомобілем "Мерседес-Бенз", державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим здійснив наїзд на автомобіль "БМВ Х5", державний номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

14. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

15. 06.11.2018 між ПрАТ "СК "АРКС" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 328613а8к3, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16. Відповідно до п. 19 зазначеного договору строк його дії встановлено з 12.11.2018 по 11.11.2019.

17. Відповідно до рахунку № РМРРХ000388 від 05.11.2019, виставленого СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТ Баварія Київ", вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 58 609,38 грн.

18. Згідно з актом виконаних робіт № РМРН0000404 від 10.12.2019, складеним між СТО та замовником, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 58 308,16 грн.

19. Відповідно до звіту № 559 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Гавриловим Володимиром Володимировичем (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 730/19 від 26.09.2019), вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу становить 62 259,19 грн (Ез = 0).

20. Згідно зі страховим актом № ARX2513064 від 08.11.2019, складеним ПрАТ "СК "АРКС", сума страхового відшкодування за договором № 328613а8к3 від 06.11.2018 становить 46 887,50 грн, а згідно зі страховим актом № ARX2526064 від 11.12.2019 - сума страхового відшкодування додатково становить 11 420,66 грн.

21. Позивач 11.11.2019 здійснив виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 328613а8к3 від 06.11.2018 у розмірі 46 887,50 грн та 12.12.2019 - у розмірі 11 420,66 грн на рахунок СТО, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучено до позовної заяви (разом на суму 58 308,16 грн).

22. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ СК "Альфа-Гарант" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9908042 зі встановленим лімітом за шкоду майну - 100 000,00 грн, франшизою - 1 000,00 грн.

23. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АМ/9908042 (вих. № СУ/007858/3 від 08.01.2020) на суму 46 887,50 грн та із заявою про доплату страхового відшкодування за полісом № АМ/9908042 (вих. № СУ/007858/3/2 від 10.02.2020) на суму 11 420,66 грн.

24. 03.02.2020 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування за полісом № АМ/9908042 у розмірі 28 423,44 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6221 від 03.02.2020.

25. Оскільки відповідач не в повному обсязі здійснив виплату страхового відшкодування за полісом № АМ/9908042, позивач просив суд стягнути з відповідача частину невиплаченого страхового відшкодування в сумі 28 884,72 грн.

26. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав на необхідність застосування КФЗ при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідно до інформації з програмного комплексу Audahistory пошкоджений транспортний засіб вже ремонтувався. Відповідачем надано консультацію № 19/6268, складену аварійним комісаром Колядою В.В., в якій визначено, що КФЗ автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 46,10 %.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

27. Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 "Про страхування", який був чинний до 01.01.2024 (далі - Закон України "Про страхування"), договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується зі ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в редакції, чинній до 19.12.2021, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

28. Статтею 980 ЦК України в редакції, чинній до 19.12.2021, визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

29. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 "Про страхування", який був чинний до 01.01.2024 (далі - Закону України "Про страхування") страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

30. За змістом ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

31. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" в редакції, чинній до 19.12.2021, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

33. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

34. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

35. Статтею 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

36. Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

37. Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

38. Згідно із ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

39. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

40. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

41. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 328613а8к3 від 06.11.2018 позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

42. Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП була застрахована ТДВ СК "Альфа-Гарант" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9908042, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за полісом № АМ/9908042).

43. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , роком випуску вказаного автомобіля є 2015, отже, строк експлуатації вказаного транспортного засобу станом на дату ДТП не перевищував 7 років, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що КФЗ дорівнює "0".

44. При цьому, місцевим господарським судом враховано, що відповідно до звіту № 559 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Гавриловим В.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 730/19 від 26.09.2019), вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 62 259,19 грн (Ез = 0).

45. З приводу заперечень відповідача місцевий господарський суд зазначив таке.

46. Відповідач вказав на необхідність застосування КФЗ при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідно до інформації з програмного комплексу Audahistory пошкоджений транспортний засіб уже ремонтувався. Відповідачем надано консультацію № 19/6268, складену аварійним комісаром Колядою В.В., в якій визначено, що КФЗ автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 46,10 %.

47. Відповідно до п. 7.40 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

48. Згідно з підп. "г" п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ.

49. При огляді пошкодженого транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , експерт Гаврилов В.В. не виявив підстав для застосування КФЗ, отже, якщо навіть і були попередні ДТП із зазначеним авто, то під час відновлення були використані нові складники. Таким чином, підстави для застосування КФЗ відсутні.

50. Крім того, як вбачається з консультації № 19/6268 від 20.01.2020, вона складена аварійним комісаром Колядою В.В., який є працівником відповідача, а саме фахівцем відділу розрахунку матеріального збитку, що зазначено в страховому акті № ЦВ/19/6268 від 03.02.2020 та розрахунку страхового відшкодування.

51. Відповідно до п. 8 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 № 8 (яка діяла на момент ДТП і на день підписання аварійним комісаром Колядою В.В. згаданої вище консультації, втратила чинність 17.08.2022), аварійний комісар не може з`ясовувати обставини і причини настання страхового випадку та визначати розмір збитків: 1) на замовлення осіб, з якими він перебуває у прямих родинних стосунках або знаходиться у службовій чи іншій залежності від них; 2) на об`єктах, до яких аварійний комісар має особистий майновий інтерес; 3) за договорами із суб`єктами, в яких він є засновником, має паї, акції або бере участь в управлінні ними.

52. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки аварійний комісар Коляда В.В. перебував у службовій залежності від відповідача, він не мав підстав встановлювати будь-які обставини, в тому числі щодо наявності Ез (КФЗ), щодо ДТП, яка сталась 05.11.2019 за участю автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , та автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 .

53. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв в якості належного та допустимого доказу подану відповідачем консультацію № 19/6268 від 20.01.2020, в якій визначено наявність КФЗ автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 .

54. Отже, за висновком місцевого господарського суду, належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , є акт виконаних робіт № РМРН0000404 від 10.12.2019, складений між СТО та замовником, відповідно до якого фактична вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 58 308,16 грн.

55. Розмір франшизи за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9908042 становить 1 000,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 100 000,00 грн.

56. З урахуванням викладеного, за висновком суду першої інстанції, до позивача перейшло право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за полісом № АМ/9908042 у межах фактично здійснених ним витрат (58 308,16 грн) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 (58 308,16 грн). Відтак, взявши до уваги розмір франшизи за полісом № АМ/9908042 (1 000,00 грн) та ліміт відповідальності (100 000,00 грн), а також зважаючи на те, що відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування в розмірі 28 423,44 грн, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПрАТ "СК "АРКС".

57. Також, з огляду на положення п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, місцевий господарський суд дійшов висновків, що позовна давність продовжується на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а тому позивачем не було пропущено позовну давність для звернення з даним позовом до суду.

58. Колегія суддів апеляційної інстанції, у свою чергу, вважає за необхідне зазначити таке.

59. У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою страхового відшкодування потерпілій особі, якій було завдано шкоду в результаті настання ДТП.

60. За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

61. Відповідно до статей 2, 7, 13 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

62. Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

63. Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

64. Таким чином, обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

65. Частиною другою статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

66. Згідно із ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

67. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

68. Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

69. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про страхування" предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування та за згодою страхувальника кількома страховиками (співстрахування).

70. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

71. Згідно з п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

72. Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

73. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

74. Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

75. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що в оскарженому рішенні суду жодним чином не обумовлено, яким чином карантин чи дія воєнного стану завадила позивачу подати даний позов вчасно в межах позовної давності.

76. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами скаржника та зазначає таке.

77. В оскаржуваному рішенні не йдеться про те, що дія воєнного стану завадила позивачу подати даний позов вчасно в межах позовної давності, відтак твердження відповідача в цій частині є безпідставними.

78. Що стосується дії карантину, слід зазначити таке.

79. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

80. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

81. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

82. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

83. Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

84. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267 ЦК України).

85. Разом із тим, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, позовна давність розраховується з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

86. Вказаним Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

87. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із відповідними змінами і доповненнями) з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

88. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 08.03.2023, враховуючи початок перебігу позовної давності та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину, який тривав до 30.06.2023, таке звернення відбулось у межах позовної давності. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

89. Посилання відповідача на позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 990/102/22, відповідно до якої поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлено саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - є некоректним, оскільки та ж Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19 зазначила, що позовна давність не є інститутом процесуального права.

90. Відтак, вказаною постановою було розмежовано поняття "позовна давність" і "процесуальний строк". А тому суд апеляційної інстанції не приймає твердження відповідача про пропущення позивачем процесуального строку та, як наслідок, вважає недоречним врахування в даній справі висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених у справі № 990/102/22.

91. Крім того, колегія суддів зазначає, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

На цьому наголосив також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/8358/19.

92. Щодо визначення подібності правовідносин колегія суддів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

93. Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

94. Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, пункт 38 постанови від 25.04.2018 у справі № 925/3/7, пункт 40 постанови від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16).

95. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, п. 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г, п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

96. За таких обставин, посилання апелянта на висновки щодо застосування норм права, викладені у справі № 990/102/22, є недоречними, оскільки у вказаній справі і даній справі, що розглядається, різні предмети позову і його підстави, а також обставини виникнення спірних правовідносин.

97. Колегія суддів також зважає на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21, де зазначено, зокрема, таке: "Суд відхиляє доводи ТОВ "Енера Суми", викладені у відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про те, що для застосування пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України позивачу необхідно обґрунтувати, що продовження строків зумовлене саме дією на сторону обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином. Суд зазначає, що ні ЦК України, ані інші нормативно-правові акти, якими встановлений (продовжений) на території України карантин, продовжено строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу на строк дії такого карантину, не містять тих вимог, про які зазначає ТОВ "Енера Суми", а автоматичне продовження цих строків пов`язане саме із встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону.".

98. Близька за змістом правова позиція щодо застосування статті 258 ЦК України та пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладена в постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.

99. Відтак, у силу зазначених висновків, продовження строків позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним у силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається.

100. Також, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з посиланнями апелянта на те, що місцевий господарський суд ухвалив оскаржуване рішення без врахування КФЗ пошкодженого автомобіля, з огляду на таке.

101. Відповідно до п. 1.2, 1.3 Методики вона встановлює механізм оцінки (визначення вартості) КТЗ, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

102. У силу підп. "г" п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ.

103. Згідно з п. 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

104. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики в редакції, чинній на дату складання звіту № 559 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу від 17.11.2020).

105. Наведені вище положення Методики вказують на те, що КФЗ розраховується при визначені матеріального збитку, а результати розрахунку (визначення у тому числі КФЗ, якщо він нараховується на даному транспортному засобі) оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна, експертним дослідженням або висновком експерта.

106. Відповідно до п. 7.38 Методики, значення Ез (КФЗ) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

107. Згідно з п. 7.40 Методики, якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

108. Як встановлено судом першої інстанції і свідчать матеріали справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , роком випуску вказаного автомобіля є 2015, з огляду на що строк експлуатації вказаного транспортного засобу станом на дату ДТП не перевищував 7 років, у зв`язку із чим КФЗ дорівнює "0".

109. При цьому, місцевий господарський суд правильно зауважив, що при огляді пошкодженого транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , експерт Гаврилов В.В. не виявив підстав для застосування КФЗ, отже, якщо навіть і були попередні ДТП із зазначеним авто, то під час відновлення були використані нові складники. Таким чином, підстави для застосування КФЗ відсутні.

110. Відтак, доводи відповідача щодо необхідності застосування КФЗ не знайшли свого підтвердження та відхиляються апеляційним господарським судом.

111. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України - змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір, виходив із того, що факти, встановлені в експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

112. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

113. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

114. За таких обставин, колегією суддів апеляційної інстанції визнається правильним висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю.

115. З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення відхиляються апеляційним господарським судом як необґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження.

116. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

117. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

118. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

119. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

120. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

121. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

122. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТДВ СК "Альфа-Гарант" відсутні.

Судові витрати

123. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/3601/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська