ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1475/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Снігир Т. А. - адвокат, довіреність від 08.11.2023 (приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів),

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТЕХНОЛОГІЇ ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Демчин Агро Холдинг"

про стягнення 5738402,22 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5 378 402,22 грн. заборгованості, з яких: 5 380 627,26 грн. - основний борг, 357 774,96 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не оплатив товар, поставлений згідно договору № 413/к від 08.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

В послідуючому ухвалою суду від 09.02.2024 закртито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

27.02.2024 до суду повернувся примірник ухвали від 09.02.2024, який направлявся на адресу відповідача з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідача в судове засідання уповноваженого представника не направив.

На адресу Господарського суду Житомирської області повернулися конверти з ухвалами суду від 13.11.2023, 09.01.2024 та 09.02.2024, які належним чином направлялися на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-2 Правил).

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання з розгляду справи № 906/1475/23 по суті належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки.

Відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у строки, встановлені ГПК України.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Технології Груп" (Продавець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Демчин Агро Холдинг" (Покупець/Відповідач) укладено договір поставки № 413/к, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати (поставити) Покупцеві визначений згідно з Договором товар, а Відповідач зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість, в розмірі (сумі), в строки та на умовах, визначених цим договором (п.п. 1.1. договору).

Під товаром в цьому договорі розуміється сільськогосподарська техніка, найменування, специфікація, комплектації та кількість якої наведені в Специфікаціях, які є Додатками до цього договору та його невід`ємними частинами (п.п. 1.2. договору).

Згідно з п.п. 3.4. договору, сторони домовились, що для перерахунку вартості товару, ціни договору в національну валюту України та визначення валютного еквіваленту кожного гривневого платежу використовується курс продажу долара США (USD) до гривні України (UAH), встановленому на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів (далі - Міжбанківський курс) згідно з даними оприлюдненими на сайті http://minfin.com.ua/currency/mb станом на операційний день, наступний за днем зарахування гривень на банківський рахунок Позивача. У випадку, передбаченому цим пунктом Договору, укладення Сторонами будь-яких додаткових угод до Договору про зміну Вартості Товару та/ або Ціни Договору не вимагається.

Відповідно до п.п. 3.5. Договору, оплата здійснюється Відповідачем, шляхом перерахування грошових коштів в гривні України на банківський рахунок Позивача (в безготівковій формі).

Пунктом 3.5.1. Договору встановлено, що попередня оплата здійснюється Відповідачем в строк до 15.07.2021 р. в розмірі 30% від Ціни Договору як гривневий еквівалент суми в розмірі 78 000,00 доларів США (USD), у тому числі ПДВ 20%, визначеній згідно з п.п. 3.4. Договору.

Порядок проведення другої частини оплати визначений п.п. 3.5.2. Договору та здійснюється в строк до 15.08.2021 в розмірі 70% Ціни Договору як гривневий еквівалент суми в розмірі 182 000,00 долари США (USD), у тому числі ПДВ 20%, визначеній згідно з п.п. 3.4. Договору.

08.06.2021 сторонами у справі підписано Специфікацію № 1, яка є невід`ємною частиною договору, згідно якої Позивач зобов`язався поставити на Відповідачу нову (невживану) сільськогосподарську техніку: зерновий причеп, виробництва компанії J&M, моделі GC24t-1, в кількості 5 (п`ять) одиниць (шт.) (товар). Термін постачання до 15 липня за умови виконання п.п. 3.5.1. договору поставки № 413/к від 08.06.2021.

Відповідачем в свою чергу була здійснена попередня оплата:

- 11.06.2021 в сумі 350 000,00 грн., яка становила гривневий еквівалент суми в розмірі 12 994,25 доларів США, визначеної відповідно до п.п. 3.4. Договору: 26,935 грн. (UAH) за 1 долар США (USD) - Міжбанківський курс продажу долара США (USD) до гривні України (UAH), на момент закриття торгів згідно з даними оприлюдненими на сайті http://minfin.com.ua/currency/mb станом на 14.06.2021 - операційний день, наступний за днем зарахування гривень на банківський рахунок Позивача;

- 15.07.2021 в сумі 2 700 000,00 грн., яка становила гривневий еквівалент суми в розмірі 99 064,39 долари США, визначеної відповідно до п.п. 3.4. Договору: 27,255 грн. (UAH) за 1 долар США (USD) - Міжбанківський курс продажу долара США (USD) до гривні України (UAH), на момент закриття торгів згідно з даними оприлюдненими на сайті http://minfin.com.ua/currency/mb станом на 16.07.2021 р. - операційний день, наступний за днем зарахування гривень на банківський рахунок Позивача.

Загальна сума попередньої оплати склала 3 050 000,00 грн. та, виходячи із алгоритму розрахунку, передбаченого п.3.4. Договору, являла собою гривневий еквівалент суми 112 058,64 доларів США (USD) (43,1% ціни Договору).

Позивач на виконання умов договору поставив Відповідачу товар, що підтверджується:

- видатковою накладною № 946 від 15.07.2021, Актом прийому-передачі від

15.07.2021, ТТН № Р946 від 15.07.2021, довіреністю № 1 від 15.07.2021 (на отримання матеріальних цінностей) на поставку зернового причепу J&M модель GC24t, сер. №1902400;

- видатковою накладною № 947 від 16.07.2021, Актом прийому-передачі від

16.07.2021, ТТН № Р947 від 16.07.2021, довіреністю № 1 від 15.07.2021 (на отримання матеріальних цінностей) на поставку зернового причепу J&M модель GC24t, сер. №1902401;

- видатковою накладною № 948 від 19.07.2021 та Акту прийому-передачі від

19.07.2021, ТТН № Р948 від 19.07.2021, довіреністю № 1 від 15.07.2021 (на отримання матеріальних цінностей) на поставку зернового причепу J&M модель GC24t, сер. №1902402;

- видатковою накладною № 949 від 20.07.2021 та Акту прийому-передачі від

20.07.2021, ТТН № Р949 від 20.07.2021, довіреністю № 1 від 15.07.2021 (на отримання матеріальних цінностей) на поставку зернового причепу J&M модель GC24t, сер. №1902036;

- видатковою накладною № 950 від 21.07.2021 та Акту прийому-передачі від

21.07.2021, ТТН №950 від 21.07.2022, довіреністю № 1 від 15.07.2021 (на отримання матеріальних цінностей) на поставку зернового причепу J&M модель GC24t, сер. №1902280.

Матеріалами справи підтверджено, що для кінцевого розрахунку за договором Відповідач зобов`язаний був в строк до 15.08.2021 здійснити оплату суми в гривні, що є еквівалентом 147 941,36 доларів США (USD) (сто сорок сім тисяч дев`ятсот сорок один долар США 36 центів США), та являє собою 56,9% ціни договору.

Проте, в порушення п.п. 3.5.2 договору, у встановлений договором строк Відповідач не здійснив оплату другої частини вартості поставленого товару (ціни договору).

21.04.2023 Позивач звернувся до Відповідача з претензією №21/04/2023-1 в якій вимагав провести оплату поставленого товару.

Вказана претензія залишилась без відповіді та задоволення.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 5 380 627,26 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Такої позиції притримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16.

Згідно розрахунку позивача, наведеного в тексті позовної заяви, та перевіреного судом, розмір річних складає 9837,09 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 357 774,96 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Демчин Агро Холдинг" (13342, Житомирська область, Бердичівський район, с. Демчин, вул. Горячого С., 22А, ід. код 43992269)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Технології Груп" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 100, ід. код 38967010) 5 380 627,26 грн. заборгованості за поставлений товар, 357 774,96 грн. - 3% річних, а також 86076,03 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.03.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки :

1 - позивачу в Електронний кабінет;

2 - представнику позивача - адвокату Снігир Т. А. в Електронний кабінет

3 - відповідачу (рек.)