РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2024Справа № 910/18538/23
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України

про стягнення 389072,51 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (далі - відповідач) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) боргу та санкцій за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №530596 від 08.08.2018 (далі - Договір), разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити поставлену йому теплоенергію у вигляді гарячої води.

Позивач зазначив, що порушуючи умови Договору, відповідач не вносив оплату за отриману теплову енергію у гарячій воді, внаслідок чого станом на 30.09.2023 у відповідача утворилась заборгованість у сумі 341336, 80 грн, 1706,68 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 1879,69 грн 3% річних, 27082,50 грн пені та 17066,84 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 відкрито провадження у справі №910/18538/23 за вказаними позовними вимогами, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Через загальний відділ діловодства суду 06.02.2024 від відповідача надійшли заява про поновлення процесуального строку для подання відзиву та відзив на позовну заяву.

У своєму відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволені заявлених до нього позовних вимог у зв`язку з тим, що прострочення зобов`язання за Договором сталося через настання форс-мажорних обставин, які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови КМУ №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", а в подальшому введенням воєнного стану в Україні, внаслідок військової агресії російської федерації на території України, що підтверджується листом ТТП України від 28.02.2024. Окрім того, у зв`язку із призначенням нового керівника на його підприємстві, відповідачу знадобилося більше часу для повного та всебічного вивчення матеріалів справи.

Також відповідач просив суд врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 КМУ заборонив нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річні на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Крім того, відповідач просив суд відстрочити сплату заявленої до стягнення заборгованості в сумі 389072,51 грн до закінчення воєнного стану в Україні.

Враховуючи те, що вказаний відзив був поданий з порушенням визначеного законом строку, відповідач разом із відзивом через канцелярію суду подав клопотання про поновлення йому цього процесуального строку. На обґрунтування поважності причин пропуску подачі відзиву відповідач зазначив, що через дію воєнного стану в Україні, постійного оголошення повітряної тривоги через агресію російської федерації, відповідач не мав змоги вчасно подати відзив. З огляду на зазначене, відповідач просить суд поновити йому процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Розглянувши вказану заяву відповідача та дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №1 36, ухвала суду від 11.12.2023 була вручена представнику відповідача 21.12.2023. Тобто, встановлений судом 15-денний строк для подання відзив на позовну заяву сплинув 05.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, розглянувши вказану заяву суд критично оцінює доводи відповідача щодо введення на території України воєнного стану та постійних оголошень про повітряну тривогу, оскільки наразі воєнний стан триває останні два роки та не є підставою для визнання причин пропуску строку поважними. Більш того, враховуючи обсяг відзиву на позовну заяву (один аркуш), на переконання суду, у відповідача була реальна можливість реалізувати своє право на подання відзиву у встановлений ухвалою строк.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин для поновлення процесуального строку для подачі відзиву, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у даній справі, а відзив Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України на позовну заяву залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

08.08.2018 між КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (постачальник) та Підприємством по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (абонент) був укладений Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530596 (далі - договір), за яким предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на у мовах, передбачених цим Договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 Договору при виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мережі, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.2.1 Договору енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до цього Договору.

Пунктом 2.3.1 Договору передбачено, що абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку №1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 30.09.2020. При цьому, керуючись ст. 631 ЦК України сторони домовились, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018 (п. 8.1, 8.2 Договору).

Позивач у позовній заяві зазначив, що 02.09.2020 відповідач звернувся до нього з листом №27 про продовження терміну дії тимчасового договору №530596.

За вищевказаним листом відповідача, Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №530596 від 08.08.2018 був продовжений з 30.09.2020 до 30.10.2023, що підтверджується листом КП "Київтеплоенерго" № 30/5/3/10770 від 12.10.2020.

Відповідно до п. 1 додатку № 3 до Договору розрахунки з Абонентом за відпущену теплову енергію енергопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами, затвердженими Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської МДА) від 23.07.2018 № 1294, за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.) без урахування ПДВ, для опалення - 1553,86 грн/Гкал.

Згідно з п. 5 додатку №4 до Договору абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК: облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

Пунктом 2 додатку №4 Договору встановлено, що Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії за розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна, згідно Закону України "Про заставу", як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 17.07.2023 між сторонами була укладена Угода №Р-530596/2023/07 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до Договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 08.08.2018 №530596, відповідно до якої споживач визнає та підтверджує заборгованість перед КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" за Договором від 08.08.2018 №530596 на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 01.07.2023 загальною сумою 341336, 80 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 1 І Угоди, споживач зобов`язується сплатити зазначену у п. 1 цієї угоди суму заборгованості протягом липня-жовтня 2023 року щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця згідно з вищевказаним договором за вказаними реквізитами та згідно тарифних груп.

Пунктом 3 Угоди передбачено, що споживач разом із сплато суми, зазначеної у п. 1 цієї угоди, зобов`язується у повному обсязі оплачувати поточне споживання згідно з Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 08.08.2018 №530596.

Тому, враховуючи вище наведене відповідач зобов`язаний був своєчасно здійснювати оплату позивачу за фактично отриману теплову енергію.

Позивачем свої обов`язки з постачання теплової енергії за Договором було виконано у повному обсязі, що відповідачем не заперечується.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що у відповідача наявна заборгованість з оплати поставленої теплової енергії за Договором, яку позивач просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 341336, 80 грн, 1706,68 грн інфляційних втрат, 1879,69 грн 3% річних, 27082,50 грн пені та 17066,84 штрафу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 1 та 2 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Постачання теплової енергії є видом житлово-комунальних послуг і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 І Угоди, споживач зобов`язується сплатити зазначену у п. 1 цієї угоди суму заборгованості протягом липня-жовтня 2023 року щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця згідно з вищевказаним договором за вказаними реквізитами та згідно тарифних груп.

Факт наявності у відповідача заборгованості станом на 30.09.2023 за вказаним Договором у сумі 341336, 80 грн за спожиту теплову енергію позивачем належним чином доведено, зокрема ці обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідачем не спростовано, а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача 341336, 80 грн основного боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7 Додатку № 4 до Договору, абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) енергопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, за прострочення строків оплати спожитої теплової енергії, позивач на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нарахував відповідачу за період з 26.07.2023 по 30.09.2023 інфляційних втрат у сумі 1706, 68 грн та 3 % річних у сумі 1879,69 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розрахунку позивача інфляційних втрат за період з 26.07.2023 по 30.09.2023 на суму 1706,68 грн, суд зазначає наступне.

Здійснивши власний перерахунок інфляційних втрат, суд встановив, що позивачем було пропущено серпень місяць у періоді нарахування, відповідно до якого індекс інфляції мав від`ємне значення, що свідчить про відсутність у позивача збитків від інфляції. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають, оскільки за спірний період інфляційних втрат не було.

Окрім того, на підставі п.8 Угоди узгоджено, що споживач зобов`язується оплатити підприємству штраф за невиконання ним Угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за Угодою позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 17066, 84 грн.

Також суд зазначає, що посилання відповідача на виникнення після 24.02.2022 форс-мажорних обставин, спричинених введенням воєнного стану в Україні, в силу вимог чинного законодавства не дають підстав для звільнення його від виконання грошового зобов`язання за Договором.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за Угодою, суд дійшов висновку, що нарахування штрафу у розмірі 17066,84 грн є обґрунтованим і арифметично правильним, а тому підлягає задоволенню.

Положеннями статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище наведене, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 86, 126, 129, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (04053, м. Київ, вул. Смірнова-Ласточкіна, буд. 21; ідентифікаційний код 32455477) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 40538421) (триста сорок одну тисячу триста тридцять шість) грн 80 коп. основного боргу, 27082 (двадцять сім тисяч вісімдесят дві) грн 50 коп. пені, 1879 (одну тисячу вісімсот сімдесят дев`ять) грн 69 коп. 3% річних, 17066 (сімнадцять тисяч шістдесят шість) грн 84.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.