ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024м. ДніпроСправа № 904/55/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфудкомпані", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімаріус", м. Дніпро

про стягнення 23 600,38 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрфудкомпані" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімаріус" заборгованості в сумі 23600,38 грн, з яких: 21422,88 грн основний борг, 1847,65 грн пеня, 158,47 грн відсотки за користування грошовими коштами, 171,38 грн інфляційні втрати.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати товару, поставленого йому за договором поставки № 14 від 27.12.2022 у період з травня по серпень 2023 року.

У прохальній частині позовної заяви позивачем викладено клопотання щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

У клопотанні, поданому до суду 23.01.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС, відповідач повідомив, що ним вирішується питання укладення мирової угоди з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрфудкомпані", тому відзив на позов не подається.

Від позивача 01.02.2024 засобом поштового зв`язку надійшло клопотання, в якому зазначається про те, що відповідач до нього з питань укладення мирової угоди у справі №904/55/24 не звертався й у разі отримання такої пропозиції в укладенні мирової угоди буде відмовлено у зв`язку з незначною сумою заборгованості.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрфудкомпані" (далі позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прімаріус" (далі відповідач, покупець) укладено договір поставки № 14 від 27.12.2022 з протоколом розбіжностей від 27.12.2022 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язаний поставити та передати у власність покупцеві товари (далі товар) в асортименті, упаковці та за цінами, зазначеними у специфікації та/або видатковій накладній, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Поставка товару проводиться відповідно до заявок, які узгоджуються сторонами в усному порядку або на вимогу однієї із сторін можуть бути узгоджені у письмовій формі (п. 1.2 договору).

Партією товару вважається його кількість, указана у видатковій накладній (п. 1.3 договору).

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що ціна на товар встановлюється в гривнях і узгоджується в підписаній обома сторонами специфікації. До ціни включається вартість упаковки.

Загальна сума цього договору обумовлюється сумами, зазначеними у видаткових накладних на товар, що був поставлений за цим договором (п. 2.3 договору).

За змістом абзацу першого пункту 2.4 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 27.12.2022) сторони можуть укласти нову специфікацію, яка набирає чинності з дати її підписання, якщо інше не зазначено у самій специфікації. З набранням чинності нової специфікації попередня специфікація втрачає чинність.

Згідно з пунктом 3.1 договору поставка товару зі складу постачальника на склад покупця здійснюється силами та за рахунок постачальника. Постачальник зобов`язаний надати товар не пізніше 5 днів з моменту узгодження заявки покупця (якщо інше не погоджено сторонами). Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад покупця) в розумінні термінів Інкотермс у редакції 2010 року, якщо інші умови поставки окремих партій товару не визначені сторонами у письмовій формі.

Датою поставки вважається дата підписання покупцем видаткових накладних на товар (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 27.12.2022) визначено, що при поставці кожної партії товару постачальник повинен надати покупцю: накладну на товар та рахунок, підписані повноважною особою постачальника та скріплену печаткою постачальника; товарно-транспортну накладну; інші супровідні документі на товар, якщо наявність таких документів передбачена чинним законодавством України (на вимогу покупця). При поставці першої партії товару постачальник повинен надати покупцю: сертифікат якості виробника; висновки санітарно-гігієнічної експертизи (у випадку, якщо товар підпадає під таку експертизу).

За умовами пункту 4.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 27.12.2022) покупець зобов`язаний сплачувати постачальнику грошові кошти за товар у строк, що не перевищує 21 день. Строк оплати починає відраховуватися з дня підписання видаткової накладної.

У випадку порушення строку оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 8.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023 (п. 10.1 договору).

Якщо жодна зі сторін протягом місяця до завершення цього договору не заявить письмово про його розірвання, він вважається продовженим на кожен наступний рік на тих самих умовах (п. 10.5 договору).

Підписаних сторонами специфікацій та письмових заявок покупця на поставку товару матеріали справи не містять.

Водночас у період з 16.05.2023 по 31.08.2023 позивач на виконання договору поставив відповідачу товар на загальну суму 76025,88 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які підписані сторонами без зауважень (а.с. 28 - 171).

Згідно з інформаційними повідомленнями про зарахування коштів № 05/06/2023132 від 05.06.2023 на суму 4276,08, № 07/06/2023138 від 07.06.2023 на суму 3330,00 грн, №23/06/2023162 від 23.06.2023 на суму 13642,56 грн, № 27/06/2023168 від 27.06.2023 на суму 6513,48 грн, № 03/07/2023180 від 04.07.2023 на суму 7230,60 грн, № 19/07/2023264 від 19.07.2023 на суму 16579,44 грн, № 04/08/2023296 від 04.08.2023 на суму 3030,84 грн відповідач здійснив часткову оплату отриманого за договором товару в загальній сумі 54603,00 грн (а.с. 172 - 181).

Залишок не сплачених відповідачем коштів за поставлений позивачем товар становить 21422,88 грн (76025,88 54603,00 = 21422,88), що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2023 (а.с. 23).

В укладеному договорі сторони не визначили черговість погашення заборгованості за поставлений товар.

Що до цього Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.12.2019 у справі № 911/2630/18, з посиланням на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18, виклав наступну правову позицію.

У випадку, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж тощо, то такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситися на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення (п.п. 45, 49).

Відтак, з урахуванням хронологічного порядку віднесення здійснених відповідачем платежів у рахунок наявних у нього перед позивачем грошових зобов`язань, заборгованість у сумі 21422,88 грн складається із сум заборгованості за наступними видатковими накладними (далі ВН):

75,24 грн залишок заборгованості за ВН № 1-5030727 від 18.07.2023 на суму 829,44 грн (а.с. 129);

754,20 грн заборгованість за ВН № 3-6052685 від 18.07.2023 (а.с. 131);

613,44 грн заборгованість за ВН № 3-6053972 від 19.07.2023 (а.с. 133);

693,36 грн заборгованість за ВН № 3-6058598 від 25.07.2023 (а.с. 135);

829,44 грн заборгованість за ВН № 1-5033461 від 25.07.2023 (а.с. 137);

2050,56 грн заборгованість за ВН № 1-5033467 від 25.07.2023 (а.с. 139);

438,48 грн заборгованість за ВН № 3-6063724 від 01.08.2023 (а.с. 141);

577,80 грн заборгованість за ВН № 3-6063725 від 01.08.2023 (а.с. 143);

414,72 грн заборгованість за ВН № 3-6063792 від 01.08.2023 (а.с. 145);

565,92 грн заборгованість за ВН № 1-5000462 від 01.08.2023 (а.с. 147);

761,40 грн заборгованість за ВН № 3-6063827 від 01.08.2023 (а.с. 149);

2843,64 грн заборгованість за ВН № 3-6062908 від 01.08.2023 (а.с. 150);

1294,56 грн заборгованість за ВН № 3-6062909 від 01.08.2023 (а.с. 152);

3881,88 грн заборгованість за ВН № 3-6070022 від 08.08.2023 (а.с. 154);

1251,72 грн заборгованість за ВН № 3-6070061 від 08.08.2023 (а.с. 156);

469,44 грн заборгованість за ВН № 1-5003201 від 08.08.2023 (а.с. 158);

346,68 грн заборгованість за ВН № 1-5003285 від 08.08.2023 (а.с. 160);

808,92 грн заборгованість за ВН № 3-6070271 від 08.08.2023 (а.с. 162);

693,36 грн заборгованість за ВН № 1-5003305 від 08.08.2023 (а.с. 164);

693,36 грн заборгованість за ВН № 3-6071026 від 09.08.2023 (а.с. 166);

530,28 грн заборгованість за ВН № 3-6071027 від 09.08.2023 (а.с. 168);

834,48 грн заборгованість за ВН № 3-2002308 від 31.08.2023 (а.с. 170).

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією № 25 від 14.09.2023 про сплату боргу в сумі 21422,88 грн за договором (а.с. 24 - 25).

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав претензію 21.09.2023 (а.с. 26), утім на вимогу позивача не відреагував, заборгованість у сумі 21422,88 грн не сплатив, що й стало причиною спору.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Положення аналогічного змісту викладені в частині першій статті 712 Цивільного кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За приписом частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на пункт 4.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 27.12.2022) та нормативні приписи статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строків, відповідач повинен був оплатити вартість товару, поставленого за видатковими накладними від 18.07.2023 не пізніше 08.08.2023, за видатковою накладною від 19.07.2023 - не пізніше 09.08.2023, за видатковими накладними від 25.07.2023 не пізніше 15.08.2023, за видатковими накладними від 01.08.2023 не пізніше 22.08.2023, за видатковими накладними від 08.08.2023 не пізніше 29.08.2023, за видатковими накладними від 09.08.2023 не пізніше 30.08.2023 та за видатковою накладною від 31.08.2023 не пізніше 21.09.2023.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За наявними у справі доказами позивач своє зобов`язання з поставки товару за договором виконав належним чином. Однак, відповідач своєчасної та повної оплати його вартості не здійснив. Заборгованість відповідача становить 21422,88 грн.

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів сплати заборгованості за отриманий товару в сумі 21422,88 грн.

Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 21422,88 грн є законними та обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України). При цьому за приписом пункту 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 1847,65 грн розрахована із заборгованості в сумі 21422,88 грн за загальний період з 22.09.2023 по 20.12.2023, тобто в межах можливого строку, визначеного законом.

За результатом перевірки розрахунку порушень не встановлено.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані нормами статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в сумі 171,38 грн за жовтень 2023 року та 3% річних у сумі 158,47 грн за період з 22.09.2023 по 20.12.2023 розраховані із заборгованості в сумі 21422,88 грн.

Перевіркою розрахунків порушень не встановлено.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфудкомпані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімаріус" про стягнення заборгованості в сумі 23600,38 грн, з яких: 21422,88 грн основний борг, 1847,65 грн пеня, 158,47 грн відсотки за користування грошовими коштами, 171,38 грн інфляційні втрати задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімаріус" (ідентифікаційний код 44498304; місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Грушевського Михайла, буд. 11) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфудкомпані" (ідентифікаційний код 42104161; місцезнаходження: 69013, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 3) основний борг у сумі 21422,88 грн, пеню в сумі 1847,65 грн, інфляційні втрати в сумі 171,38 грн, 3% річних у сумі 158,47 грн, судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.03.2024.

Суддя І.І. Колісник