ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 522/3189/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 від 11.03.2024р. за вх. №2-387/24 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу по справі №522/3189/20
до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )
про визнання недійсним договору
Від позивача: Крижевський А.С. ордер;
Від відповідача: не з`явився;
Рішенням господарського суду від 07.03.2024р. в задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мукачевський до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відмовлено повністю.

11.03.2024р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 49 661грн.

Ухвалою суду від 12.03.2024р. заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та призначено на "20" березня 2024 р. об 11:00

20.03.2024 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мукачевський надійшло клопотання про зменьшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яке по суті є запереченнями на заяву про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання щодо розподілу судових витрат у яких відповідач зазначає, що заявлена сума витрат на правову допомогу в сумі 49 661 грн., є недоведеною та не відповідає критерію розумності їхнього розміру з урахуванням чого в задоволенні заяви просить суд відмовити.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З цього приводу суд зазначає, що розмір витрат на послуги адвоката має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.126 ГПК України).

Положення п.2 ч.1, ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Між тим, як зазначила Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Так, на підтвердження вартості послуг адвоката надано адвокатом позивача до справи: договір № 30/23 про надання правничої допомоги від 04.11.2023; акт виконаних робіт №1-30/23 від 08.03.2024 до договору про надання правничої допомоги № 30/23 від 04.11.2023, додаткову угоду №1 від 08.03.2024р. до договору про надання правничої допомоги № 30/23 від 04.11.2023.

Згідно з додатковою угодою № 1 дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату за надання правничної (правової) допомоги у справі №522/3189/20 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мукачевський до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, що розглядалась Господарським судом Одеської області, в якій Адвокат здійснював представництво та захист інтересів Клієнта. Вартість послуг відповідно до акту виконаних робіт №1-30/23 від 08.02.2023р. становить 49 661грн.

При цьому судом враховано, що послання в Додатковій угоді на акт виконаних робіт №1-30/23 від 08.02.2023р., замість акту виконаних робіт №1-30/23 від 08.03.2023р. є технічною опискою, яка не впливає на суть останнього.

Згідно акту приймання-передачі виконаної роботи №1-30/23 від 08.03.2024 виконавець виконав роботи, передбачені умовами Договору та надав правничу (правову) допомогу у справі №522/3189/20 яка розглядалась в Господарському суді Одеської області.

Перелік послуг та їх вартість:

Написання та подання заяви на ознайомлення з матеріалами справи/надання доступу до Електронного суду 0,5 год. 1 005грн.; ознайомлення з матеріалами справи та визначення правової позиції, обговорення її з клієнтом 2,5 год. 5 025грн.; написання, формування та подання відзиву на позовну заяву 5 год. 10 050грн.; написання, формування та подання заперечень 4 год. 8040грн.; участь в судовому засідання 2 засідання (06.11.2023р, 25.12.2023) 6 700грн.; написання та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 0,2 год. 426грн.; ознайомлення з матеріалами справи 1 год. 2 130грн.; участь в судовому засідання 2 засідання (12.02.2024р, 07.03.2024) 7 100грн.; написання, формування пояснень 3год. 6 390грн., заява про стягнення витрат на правову допомогу 1,5 год. 3 195грн.

Вартість наданих робіт/послуг складає 49661грн.

Господарський суд вказує, що перелічені в акті окремими пунктами такі види послуг, як - написання та подання заяви на ознайомлення з матеріалами справи/надання доступу до Електронного суду 0,5 год., ознайомлення з матеріалами справи та визначення правової позиції, обговорення її з клієнтом 2,5 год., написання, формування та подання відзиву на позовну заяву 5 год. є фактично складовими однієї послуги адвоката написання, формування та подання відзиву на позовну заяву. Так само види послуг, як - написання та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 0,2 год., ознайомлення з матеріалами справи 1 год. написання, формування пояснень -3год. є фактично складовими однієї послуги адвоката написання, формування пояснень.

Крім того, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 17.01.2022р. по справі №756/8241/20 ознайомлення адвоката з матеріалами справи, зустріч з клієнтом. Погодження позиції мають організаційний характер та за своєю природою не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, а тому такі витрати не підлягають компенсації.

Щодо пунктів про участь Адвоката Приміч Д.В. у судовому засіданні Господарського суду Одеської області із розгляду справи , суд зазначає таке.

Згідно п.6.1 договору гонорар Адвоката за участь у судовому засіданні становить 0,5 мінімальної мінімальної заробітної плати встановленої на день судового засідання. У акті виконаних робіт зазначено, що адвокат приймав участь у чотирьох судових засіданнях з яких за два оплата становить 6 700 грн., та за інші два 7 100грн.

Як вбачається з протоколів судових засідань тривалість судового засідання 06.11.2023р. була 6 хв., 25.12.2023р. 15 хв. і лише два засідання 12.02.2024р. та 07.03.2024р. відбувалось протягом години, отже час втрачений на судові засідання не є тривалим, та є завишеною.

Разом з тим, суд враховує, висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), і що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином враховуючи викладене, суд зазначає, що сума за надані послуги, зазначена адвокатом у Акті виконаних робіт є завищеною та невідповідає критеріям розумності.

Отже надаючи оцінку наведеному заявником розрахунку витрат на правову допомогу, з урахуванням наданих доказів та фактичного обсягу наданих послуг правничої допомоги у суді, у відповідності до принципу диспозитивності та змагальності, суд, вважає, обґрунтованою суму витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн

На підставі вищевикладеного, враховуючи результати розгляду спору, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд, з урахуванням положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мукачевський у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь заявника додатково підлягають стягненню судові витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 25 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 254-255 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача ОСОБА_1 від 11.03.2024р. за вх. №2-387/24 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу по справі №522/3189/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мукачевський (65012, м. Одеса, провулок Мукачевський, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч)грн.

3. В іншій частині відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 25.03.2024р.

Суддя К.Ф. Погребна