ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024м. ХарківСправа № 922/4972/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Громова Ігора Олеговича, м. Харків
про стягнення 23898,75 грн, розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Наталія МЕРКУЛОВА (адвокат)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Громова Ігора Олеговича в якому просить:

- розірвати Договір оренди № 7176 від 20.05.2019 року року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ) та Фізичною особою підприємцем Громовим Ігорем Олеговичем ( АДРЕСА_1 ).

- зобов`язати Фізичну особу підприємця Громова Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ) нежитлові приміщення другого поверху № 1-:-24, 52-:-55 загальною площею 226,3 кв.м. у житловому будинку літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, буд. 9/11, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

- стягнути з Фізичної особи підприємця Громова Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ) 23898,75 грн. (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто вісім гривень 75 копійок), а саме, заборгованість у сумі 13861,05 грн. (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 05 копійок) та пеню у сумі 10037,70 грн. (десять тисяч тридцять сім гривень 70 копійок) за Договором оренди № 7176 від 20.05.2019 року.

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4972/23 за правилами загального позовного провадження.

14.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

29.12.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

21.02.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

21.02.2024 надійшла заява від позивача про часткове закриття провадження по справі в частині стягнення основного боргу у зв`язку зі звільненням відповідача від орендної плати за період з 24.02.2022 до 30.09.2022 включно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, у зв`язку із новим перерахунком, який зроблений на підставі рішення Харківської міської ради, у відповідача відсутня заборгованість та пеня за Договором оренди № 7176 від 20.05.2019, та наявні підстави для закриття провадження в цій частині.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви представника позивача про часткове закриття провадження по справі в частині стягнення заборгованості.

Підготовче провадження у справі №922/4972/23 було продовжено на 30 днів до 25.02.24 та відкладено підготовче засідання протокольною ухвалою суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 25.01.2024.

Підготовче засідання у справі №922/4972/23 було закрито протокольною ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 21.02.2024 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні 14.03.2024 підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про часткове закриття провадження по справі.

Представник відповідача в судове засідання 14.03.2024 не з`явився.

Про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ .

Копії ухвал суду від 27.11.2023, 14.12.2023, 25.01.2024, 21.02.2024 були повернуті до суду з довідками (відмітками) Укрпошти - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Необхідно зазначити, що існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи в господарському суді.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

20 травня 2019 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - "Позивач" або "Орендодавець") та Фізичною особою - підприємцем Громовим Ігорем Олеговичем (далі - "Відповідач" або "Орендар") був укладений Договір оренди № 7176 (далі - "Договір").

Предметом зазначеного Договору, відповідно до п. 1.1. є строкове платне користування майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що набуття Орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна.

Об`єкт оренди, визначений Договором, був переданий Орендодавцем Орендареві згідно акта приймання-передачі від 20 травня 2019 року.

На підтвердження вищезазначеного до позовної заяви додається акт приміщенням приймання-передачі нерухомого майна від 20 травня 2019 року.

Отже, Позивач, як орендодавець, свої зобов`язання за Договором виконав належним чином.

Відповідач, в порушення умов Договору, зобов`язання належним чином не виконав.

Умовами Договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу/Додаток 2 до Положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженої рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання №755/17від 20.09.2017.

Орендна плата за місяць становить 3 243,76 грн. Ставка орендної плати - 5% (п`ять відсотків).

Відповідно до п. 3.3. Договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що орендна плата за орендоване майно сплачується Орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 3.6. Договору, розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування Орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п. 11 Методики, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідач, відповідно до п. 4.4. Договору взяв на себе зобов`язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (у грошовій формі).

Відповідно до пп. 4 п. 7.2. Договору Орендодавець має право вимагати розірвання Договору та відшкодування збитків у разі внесення Орендарем 3-х орендних платежів не в повному обсязі.

Також, згідно з пп. 4 п. 7.2. Договору право вимагати розірвання Договору, також, виникає у разі, якщо Орендар не виконує пп. 3.5, 3.6, 3.7, 4.4., 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.11, 4.12, 4.13, 4.16, 4.17, 4.18, 4.20 Договору.

Відповідно до п. 10.3. Договору, договір може бути розірвано на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством та умовами цього Договору.

Відповідно до п. 10.6. Договору, дія Договору оренди припиняється, зокрема, достроково за згодою сторін або за рішенням суду.

Відповідно до п. 4.14 Договору, у разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати Орендодавцю збитки в разу погіршення стану орендованого Майна чи його втрати (повної або часткової) з вини Орендаря.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що у разі припинення цього Договору Орендар зобов`язаний повернути згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений в рішенні суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає, що після 24.02.2022 ним не сплачувалась орендна плата за вказаним договором згідно з наданим позивачем розрахунком. Відповідач не заперечує арифметичну правильність нарахування орендної плати та пені згідно з наданим позивачем розрахунком.

Відповідач визнає позовні вимоги в частині розірвання договору оренди та зобов`язання звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення другого поверху № 1-:-24, 52-:-55 загальною площею 226,3 кв.м. у житловому будинку літ. "А-5" за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, буд. 9/11 протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили. Також, відповідач додатково зазначає, що вказані приміщення ним наразі не зайняті, тобто приміщення ним не використовуються і в них відсутнє будь-яке майно, що належить відповідачу. Також відповідач зазначає, що за згодою позивача договір може бути наразі розірвано, а приміщення повернуті в позасудовому порядку за згодою сторін. Порядок і строки вирішення цього питання в позасудовому порядку - наразі узгоджуються між відповідачем та позивачем.

У додаткових поясненнях у справі, що надійшли до суду через систему "електронний суд" 20.02.24 (вх.№4765 від 21.02.24), представник відповідача вказав, що враховуючи існуючий уточнюючий перерахунок, наданий позивачем до справи, заборгованість за договором повністю відсутня, та просить суд відмовити у позові у повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України (надалі - "ГК України"), за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В силу ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч.1. ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Оскільки орендоване майно є комунальною власністю до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов`язаних з передачею державного та комунального майна в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 17 Закону України Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 3 ст. 232 ГК України передбачає, що вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Відповідно до ч. 4. ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Підпунктом 1.12. пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що відповідно до частин другої і третьої статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов`язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.291 ГК України, одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Статтею 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до ч. 1. ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині розірвання Договору оренди № 7176 від 20.05.2019 року та зобов`язання Фізичної особи підприємця Громова Ігоря Олеговича звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення другого поверху № 1-:-24, 52-:-55 загальною площею 226,3 кв.м. у житловому будинку літ. "А-5" за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, буд. 9/11, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 129, 232-235, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати Договір оренди № 7176 від 20.05.2019 року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ) та Фізичною особою підприємцем Громовим Ігорем Олеговичем ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Фізичну особу підприємця Громова Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ) нежитлові приміщення другого поверху № 1-:-24, 52-:-55 загальною площею 226,3 кв.м. у житловому будинку літ. "А-5" за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, буд. 9/11, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Громова Ігора Олеговича ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ) судовий збір в сумі 4294,40 грн.

Заяву позивача (вх.№ 4811/24 від 21.02.2024) про часткове закриття провадження по справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі № 922/4972/23 в частині позовних вимог про стягнення з Фізичної особи підприємця Громова Ігоря Олеговича на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради заборгованості у сумі 13861,05 грн та пені у сумі 10037,70 грн за Договором оренди № 771 від 25.05.2019.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "25" березня 2024 р.

Суддя Л.В. Шарко