ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"20" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1158/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.
розглянувши заяву ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №916/1158/23
про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу
від позивача : Захандревич О.В., ордер
від відповідачів: ОСОБА_1 , посвідчення
Рішенням господарського суду Одеської області від 28.06.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2023, якою було накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме: табір праці та відпочинку загальною площею 399 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та будівлі їдальні з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 424,5 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного майна.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 18.07.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення 70350 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2024р. по справі №916/1158/23, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі № 916/1158/23 залишено без змін. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі №916/1158/23 скасовано. Справу №916/1158/23 передано до Господарського суду Одеської області для нового розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цій справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024р. справу №916/1158/23 було передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2024р. прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №916/1158/23 та призначити розгляд заяви на "20" березня 2024 р. о 11:30. Викликати учасників справи у засідання, призначене на 20.03.2024р. о 11:30.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2024р. по справі №916/1158/23 було зазначено, що усупереч положень статей 126, 129 ГПК України суд першої інстанції, з яким помилково погодився апеляційний суд, обмежившись лише посиланням на ненадання ОСОБА_1 належних доказів здійснення адвокатом Куликом С. А. адвокатської діяльності з метою представництва інтересів відповідача-2 в цій справі, фактично ухилився від вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виходити з критеріїв реальності, пропорційності, обґрунтованості та співмірності таких витрат, розумності їх розміру, дійшов помилкового висновку про недоведеність ОСОБА_1 заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу. При цьому суд не з`ясував фактичних обставин, пов`язаних з наданням адвокатом Куликом С. А. правової допомоги відповідно до договору №04/04/2023, відповідність понесених скаржником-2 витрат наявним у матеріалах справи актам виконаних робіт/наданих послуг №№ 1, 2, 3, 4 і двом платіжних інструкціям про сплату послуг адвоката на загальну суму 70 350 грн (схожий за змістом висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2023 у справі №903/657/22).

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних додаткового рішення та постанови з передачею справи № 916/1158/23 до Господарського суду Одеської області для нового розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цій справі.

Наразі судом розглядається заяви ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цій справі.

Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_1 було зазначено, що у ході розгляду справи судом ОСОБА_1 у відповідних процесуальних документах надавався як попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, так і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Загалом, за період судового процесу адвокатом Куликом С.А., що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2902/10 від 28.07.2005р, відповідно до умов Протоколу погодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги від 04.04.2023р №04/04/2023 та актів виконаних робіт/наданих послуг №1, №2, №3 та №4, було надано ОСОБА_1 послуг на загальну суму 54750,00грн, які Клієнтом і було оплачено.

Крім цього, відповідно до п. 3.3. договору про надання правової допомоги від 04.04.2023р №04/04/2023 крім оплати визначених у Протоколі погодження договірної ціни послуг у випадку винесення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до Клієнта, яке відповідає його законним інтересам, Клієнт зобов`язується сплати Адвокату гонорар успіху у розмірі 0,5% вартості нерухомого майна, придбаного відповідно до умов договору купівлі - продажу від 02.02.2023р року №283, що становить 15600,00грн та сплачено Клієнтом.

На підтвердження понесення витрат заявником надані копії наступних документів: договір про надання правової допомоги №04/04/2023 від 04.04.2023р, актів виконаних робіт/наданих послуг №1, №2, №3 та №4, платіжні інструкції АТ КБ ПРИВАТБАНК про сплату послуг адвоката у сумі 54750,00грн та у сумі 15600,00грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 70350,00 грн.

Матеріали справи містять клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ про зменшення розміру понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в якому просить відмовити ОСОБА_1 у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, заявлених у справі №916/1158/23.

В обґрунтування свого клопотання ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ посилається на те, що згідно норм ГПК України, відповідач має право подати відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. Чинним ГПК України не передбачено такого виду заяв по суті справи як заперечення на позовну заяву. Дані заперечення зводяться до копіювання норм Закону №2269, Господарського процесуального кодексу України та містять посилання на Постанови Верховного Суду України від 25.12.2013, від 01.06.2016 та 30.11.2016, висновки якого втратили свою актуальність та прийняті у правовідносинах, які взагалі не є подібними до тих, що є предметом розгляду у справі №916/1158/23.

ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ зазначає, що наведений ОСОБА_1 детальний опис робіт (наданих послуг) майже ідентичний опису робіт, наведеного ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ у позовній заяві, що свідчить про те, що цей опис був просто скопійований із позову.

У детальному описі робіт (наданих послуг) зазначається про те, що на пошук та аналіз судової практики витрачено 3 години, на формування правової позиції було витрачено 8 годин, на написання заперечення на позовну заяву 5 годин. Однак, текст заперечення та правова позиція ОСОБА_1 не відповідає заявленим часовим витратам, оскільки позиція викладена у даному заперечні зводиться лише до цитування закону №2269 та ГПК України, містяться посилання лише на Постанови Верховного Суду України від 25.12.2013р, від 01.06.2016р та 30.11.2016р, висновки якого втратили свою актуальність та прийняті у правовідносинах, які взагалі не є подібними до тих, що є предметом розгляду у справі №916/1158/23 та викладено позицію про те, що ОСОБА_2 може бути залучений до справи тільки у якості третьої особи, а не відповідача.

Окрім того, написання заперечень, де основна частина тексту - це скопійовані норми закону, не могло зайняти 5 годин. Таким чином, надані заперечення не містять ознак надання професійної правничої допомоги, а зазначений час на їх написання та формування правової позиції є максимально завищеним.

Зазначені витрати на участь представника у 3 судових засіданнях у розмірі 7500грн. та витрати на проїзд у розмірі 9000грн. ОСОБА_2 не були понесені, оскільки він особисто брав участь у судових засіданнях, без залучення представника, по відеоконференції за допомогою власних технічних засобів поза межами приміщення суду. Тому дані витрати не повинні братися до уваги. Отже, форма і зміст заперечень на позовну заяву та викладена у них правова позиція не відповідають заявленим часовим витратам, рівню кваліфікації та вартості послуг, а тому наведені витрати у розмірі 51750грн. не підлягають задоволенню.

Як вказує ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ, 24.04.2023р через Електронний суд ОСОБА_2 особисто подав процесуальний документ з двома назвами Клопотання/заява після якого йдуть реквізити сторін та ще одна назва документу Відповідь на відзив Позивача від 24.04.2023.

При цьому, згідно ст. 166 ГПК України правом на подачу відповіді на відзив наділяється саме позивач, а не відповідач. Даний документ містить 4 сторінки, 1 сторінку займають реквізити учасників справи, на 2 та 3 сторінка наводяться та цитуються позиції Верховного Суду України, викладених у постановах за 2015, 2016 та 2017 роки, на 4 сторінці зазначений детальний опис робіт та прохальна частина, яка зазначалася ОСОБА_2 у запереченнях. При цьому, ОСОБА_2 у даному процесуальному документі зазначено: Повідомляю суд, що вартість правової допомоги на підготовку відповіді на відзив позивача від 24.04.2023р у справі №916/1158/23 складає 9000грн та додатково має бути врахована у вартості судових витрат. Детальний опис робіт (наданих послуг): пошук та аналіз судової практики (3 години) * 1500 грн = 4500 грн; формування правової позицїї (3 години) * 1500 грн = 4500 гривень. Однак, за пошук судової практики Верховного Суду України за 2015-2017 року, висновки якого втратили свою актуальність та прийняті у правовідносинах, які не є подібними до тих, що є предметом розгляду у справі №916/1158/23 не може бути стягнуто взагалі ні в якому розмірі витрати на правову допомогу, такі витрати не є необхідними. Окрім того, копіювання позиції Верховного Суду України з наведених постанов за 2015-2017 роки не є формуванням правової позиції.

ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ вказує, що додані ОСОБА_2 акти виконаних робіт/наданих послуг не містять такої послуги як написання документа з назвою Клопотання/ заява. Відповідь на відзив Позивача від 24.04.2023. Таким чином, заявлені витрати на Клопотання/заява. Відповідь на відзив Позивача від 24.04.2023 у розмірі 9000грн не підлягають задоволенню, оскільки не містять ознак правничої допомоги, не є підтвердженими, а необхідність у таких витратах була відсутня.

Щодо Клопотання/заяви. Заперечення на клопотання позивача від 06.06.2023р у справі №916/1158/23 щодо зменшення судових витрат ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ зазначає, що даний документ обґрунтовано наступним: Враховуючи надане позивачем 06.06.2023р клопотання про зменшення судових витрат повідомляю суд, що всі витрати, зазначені у наданих ОСОБА_2 матеріалах у справі, обґрунтовані розрахунками. Документи, які підтверджують факт проведення розрахунків з особою, яка відповідно до договору надає ОСОБА_2 правову допомогу, як і фактичну їх вартість з урахуванням тривалості судового процесу та його складності, будуть додатково надані суду. Далі було зазначено: Повідомляю суд, що вартість правової допомоги на підготовку заперечення на клопотання Позивача від 06.06.2023р у справі №916/1158/23 складає 1500грн та додатково має бути врахована у вартості судових витрат. Детальний опис робіт (наданих послуг): формування правової позиції (1 година) * 1500 грн = 1500 гривень. За клопотання, обґрунтування якого наводиться у двох абзацах, вартість у 1500 гривень є завищеною. Окрім того, подання даного клопотання не було необхідним у даній справі, оскільки праву на заявлення витрат на правову допомогу, кореспондує право на подання клопотання про зменшення таких витрат. Тому, подання клопотання ОСОБА_2 про неврахування клопотання позивача про зменшення заявлених ОСОБА_2 витрат є необґрунтованою процесуальною дією, яка не була необхідною. Таким чином, витрата у розмірі 1500 грн. за написання даного клопотання не підлягає стягненню.

Щодо Клопотання/заява. Заперечення на клопотання позивача від 20.06.2023р у справі №916/1158/23 від 22.06.2023р ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ вказує, що 20.06.2023р ОСОБА_2 подав до суду 22.06.2023р заперечення на клопотання позивача про поновлення строку та долучення доказів, яке вже було розглянуто судом на засіданні 21.06.2023р. В даному процесуальному документі 1 сторінка займає цитування клопотання позивача та далі наводяться висновки Верховного Суду України за 2015-2017 роки. Як зазначено ОСОБА_2 Вартість правової допомоги на підготовку відповіді на клопотання Позивача від 20.06.2023р у справі №916/1158/23 складає 9 000грн та додатково має бути врахована у вартості судових витрат. Детальний опис робіт (наданих послуг): пошук та аналіз судової практики (3 години) * 1500 грн = 4500 грн; формування правової позиції (3 години) * 1500 грн = 4500 гривень.. ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ вважає, що подання даного заперечення не мало жодного наслідку, не було необхідним, вартість його написання є завищеною, тому дана витрата не підлягає стягненню.

Отже, як наполягає ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ, подання ОСОБА_2 більшості заяв та клопотань не було необхідним та не мало жодного процесуального наслідку. Окрім того, під час судових засідань у суду також виникали питання щодо назви та мети поданих ОСОБА_2 процесуальних документів. В той же час, сама заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі від 29.06.2023р не містить детального опису робіт (наданих послуг), як того вимагає ч. 3 ст. 126 ГПК України. В той же час, зазначені у Актах виконаних робіт/наданих послуг №2, №3 та №4 назви документів, не співпадають з тими назвами документів, які подавалися ОСОБА_2 у справі №916/1158/23, а тому не підтверджують реальність понесених витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тобто, з аналізу даної норми вбачається, що до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до суду повинні надатися докази, які підтверджують саме розмір судових витрат. В той же час, доказом, який підтверджує сам факт користування правничою допомогою адвоката є договір про надання правничої (правової) допомоги, який повинен подаватися в порядку та строки, визначені ст. 80 ГПК України. Як уже зазначалося, усі документи у справі №916/1158/23 підписувалися та подавалися особисто ОСОБА_2 . У судових засіданнях також ОСОБА_2 особисто брав участь без залучення представника. Тобто, у розгляді справи №916/1158/23 адвокат Кулик С.А. участі не брав. Докази того, що ОСОБА_2 користується правничою допомогою, протягом розгляду справи до суду надані не були. Самий перший попередній розрахунок судових витрат, був наведений ОСОБА_2 у запереченнях від 10.04.2023р на суму 51 750грн.: аналіз нормативної бази: Закону №2468, Закону №2269 та Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 (3 години) *1500 грн = 4 500 грн; аналіз документів, опублікованих Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях стосовно об`єкта приватизації, документів учасників аукціону, ходу аукціону (3 години 30 хвилин) *1500 грн = 5 250грн; Консультування ОСОБА_2 (1 година) * 1500 грн = 1500 грн; пошук та аналіз судової практики (3 години) * 1500= 4500грн; формування правової позицїї (8 годин) *1500 грн = 12000грн; написання заперечення на позовну заяву (5 годин) = 7500 грн; орієнтовна кількість судових засідань по справі - 3*2500 грн = 7500 грн; Витрати на проїзд 3*3000=9000гривень. В даному розрахунку не має згадки про гонорар успіху, який визначено у п. 3.3. договору про надання правової допомоги №01/04/2023 від 04.04.2023р. Тобто, на момент подання до суду попереднього розрахунку витрат на правову допомогу, ОСОБА_2 було відомо про гонорар успіху, однак він про нього суду не повідомив. Вказаний гонорар успіху не співмірний зі складністю справи та заявленими позовними вимогами, які мають немайновий характер, тобто не відповідає принципам пропорційності до предмету спору та справедливості. Також, звертаємо увагу, що доданий ОСОБА_2 ордер серії КС №700645 від 04.04.2023р ще старого зразка, який адвокатами з 01 січня 2022 року не використовуються. Окрім того, оплата за послуги правничої допомоги здійснювалася на рахунок фізичної особи-підприємця, а не адвоката.

ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Отже, заявлений ОСОБА_2 розмір витрат на правничу допомогу є надто завищеним, не відповідає критеріям розумності, виправданості та співмірності з якістю наданих послуг, їх об`ємом, фактично витраченим часом та складністю справи. Окрім того, витрати згідно Актів №2, №3 та №4 не були необхідними, не мали жодного процесуального наслідку, а їх розмір не є розумним. При цьому, адвокат участі у справі №916/1158/23 не брав, жодних документів не подавав. Таким чином, виходячи з доводів ОСОБА_2 щодо суми понесених витрат на правничу допомогу та наданих на їх підтвердження доказів, Позивач заявляє клопотання про зменшення заявленої ОСОБА_2 суми витрат до 0 грн.

ОСОБА_1 проти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ про зменшення розміру витрат на правничу допомогу заперечує, посилаючись на те, що всі витрати, зазначені у наданих ОСОБА_1 матеріалах у справі, обґрунтовані розрахунками. Документи, які підтверджують факт проведення розрахунків з особою, яка відповідно до договору надає ОСОБА_1 правову допомогу, як і фактичну їх вартість з урахуванням тривалості судового процесу та його складності, будуть додатково надані суду. Вартість правової допомоги на підготовку даних заперечень на клопотання позивача від 06.06.2023р у справі №916/1158/23 складає 1500,00грн та додатково має бути врахована у вартості судових витрат.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Матеріали справи містять Договір про надання правової допомоги №04/04/2023 від 04.04.2023р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кулік Сергієм Анатолійовичем.

За умовами Договору, адвокат зобов`язується надавати послуги правової (правничої, юридичної допомоги) спрямованої на сприяння клієнту у реалізації норм права, а саме надавати усні та письмові консультації, готувати проекти процесуальних документів для подання у суди всіх рівнів та інстанцій, правоохоронні органи, органи прокуратури при вирішенні питань пов`язаний з захистом законних інтересів клієнта під час розгляду господарським судом Одеської області справи №916/1158/23 щодо визнання недійсним результату аукціону, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду у розмірі, визначеному у Протоколі погодження договірної ціни, наведеному у Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору сторонами було узгоджено, що крім оплати визначених у Протоколі погодження договірної ціни у випадку винесення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар успіху у розмірі 0,5 % від вартості нерухомого майна, придбаного відповідно до купівлі-продажу від 02.02.2023р. №283, що становить 15600,00 грн., яку клієнт сплачує протягом 3 банківських днів з моменту ухвалення відповідного рішення суду.

Також матеріали справи містять Протокол погодження договірної ціни від 04.04.2023р., що є додатком №1 до Договору від 04.04.2023р. №04/04/2023.

ОСОБА_1 було залучено до матеріалів справи Акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 08.04.2023р. на суму 35250,00 грн., Акт виконаних робіт/наданих послуг №2 від 19.05.2023р. на суму 9000,00 грн., Акт виконаних робіт/наданих послуг №3 від 08.06.2023р. на суму 1500,00 грн., Акт виконаних робіт/наданих послуг № від 21.06.2023р. на суму 9000,00 грн.

Поряд з цим, матеріали справи містять заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269; рішення у справі Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009р., рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 р.). Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Слід зазначити, що кожна справа має свою специфіку, а тому, враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів відповідача у цій справі заявлені витрати не відповідають критеріям реальності та розумності, враховуючи не тільки характер спірних відносин, обсяг фактично виконаних адвокатським об`єднанням послуг та їх вартісну оцінку, а також необхідність всіх вказаних в актах виконаних робіт/наданих послуг витрат відповідача.

Необхідність дотримання співмірності, обґрунтованості та розумного розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону, підтримано позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 01.08.2019 року у справі №915/237/18.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналізуючи заявлені відповідачем послуги з надання правової допомоги, що визначені у Акті виконаних робіт/наданих послуг №1 від 08.04.2023р., суд вважає, що за таким актом співмірною буде сума у розмірі 20500,00 грн., а саме консультація клієнта 1500,00 грн., аналіз нормативної бази Закону №2468, Закону №2269 та Порядку проведення електронних аукціонів для продажу малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою КМУ від 10.05.2018р. №432 3000,00 грн., аналіз документів 3000,00 грн., пошук та аналіз судової практики 3000,00 грн., формування правової позиції 5000,00 грн. та підготовка заперечення на позовну заяву 5000,00 грн.

Аналізуючи заявлені послуги з надання правової допомоги, що визначені у Акті виконаних робіт/наданих послуг №2 від 19.05.2023р., суд вважає, що за таким актом співмірною буде сума у розмірі 4500,00 грн., а саме пошук та аналіз судової практики 1500,00 грн., підготовка заперечень, заяв, скарг, клопотань 3000,00 грн.

Аналізуючи заявлені послуги з надання правової допомоги, що визначені у Акті виконаних робіт/наданих послуг №3 від 08.06.2023р., суд вважає, що за таким актом співмірною буде сума у розмірі 1000,00 грн., а саме за підготовку заперечень, заяв, скарг, клопотань.

Також, аналізуючи заявлені послуги з надання правової допомоги, що визначені у Акті виконаних робіт/наданих послуг №4 від 21.06.2023р., суд вважає, що за таким актом співмірною буде сума у розмірі 4500,00 грн., а саме за аналіз розпорядчих документів, документів та доказів учасників процесу 1500,00 грн. та підготовка заперерчень, заяв, скарг, клопотань 3000,00 грн.

Таким чином, господарський суд, оцінюючи обґрунтованість заперечень позивача, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, вважає, що заявлена позивачем сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Враховуючи викладене та те, що заявлений ОСОБА_1 розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, є, на думку суду, завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в господарському суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, з огляду на заперечення останнього, підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 46100,00 грн. (сума за актами у розмірі 30500,00 грн. та гонорар успіху у розмірі 15600,00грн), яка, на думку суду, може вважатись розумною, співмірною та справедливою.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №916/1158/23 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ (65048, м.Одеса, вул. Велика Арнаутська, 23-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46100 (сорок шість тисяч сто) грн. 00 коп.

3.В іншій частині заяви відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено 21 березня 2024р.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко