СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Харків Справа № 905/1041/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М. (вх.№129Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 06.12.2023, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Говорун О.В., повний текст рішення складено - не зазначено, у справі №905/1041/23

за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ,

до фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М., м. Краматорськ, Донецька обл.,

про стягнення 66 100, 56грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М. про стягнення 66 100, 56грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.12.2023 позов задоволено частково; стягнуто з фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М. на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитом у розмірі 52 642, 89грн та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 11 746, 93грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що в порушення вимог законодавства та умов заявки на кредит, відповідач отримані від позивача грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом та процентами в розмірі 52 642, 89грн та 11 746, 93грн відповідно.

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що заявка не містить умов щодо сплати комісії за користування кредитом; за таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати комісії за користування кредитом.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягненні заборгованості по комісії за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить розстрочити строком на 1 рік виконання судового рішення у справі №905/1041/23; затвердити графік виконання судового рішення в розмірі 5 367, 31грн від загальної суми заборгованості в розмірі 64 407, 82грн щомісяця, починаючи з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно.

Апелянт зазначає, що знаходиться в скрутному фінансовому становищі, не має доходу і можливості відповідати за кредитними зобов`язаннями, наявність яких апелянт не заперечує, і зазначає, що згодна повернути грошові кошти одразу після з`явлення такої можливості, а саме, після одужання та скасування воєнного стану в Україні та, відповідно, зникнення загрози для життя та здоров`я людей і відновлення торгівлі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М. на рішення Господарського суду Донецької області від 06.12.2023 у справі №905/1041/23 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 19.02.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 19.02.2024 для подання заяв і клопотань.

Копії ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження вручені сторонам у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачами якої сторони є.

19.02.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що суд апеляційної інстанції, який переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, оскільки вказане підлягає вирішенню судом першої інстанції за наслідком розгляду відповідного клопотання особи.

Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду від 06.12.2022 залишити без змін.

Заяв і клопотань від учасників справи не надійшло.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 10.05.2018 відповідач звернувся до позивача із заявкою на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" та Гарантовані платежі, шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок 8923; розмір відсоткової ставки 30%; термін користування кредитом 12 місяців; мінімальний розмір кредиту 10 000 грн; максимальний розмір кредиту 75 000 грн; пільговий період - 55 днів.

Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" та Гарантовані платежі була підписана з використанням електронного цифрового підпису 10.05.2018.

Згідно з довідкою позивача про розміри встановлених кредитних лімітів №80510KTT8S09E від 01.06.2023, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №8923, а саме 10.05.2018 15 000грн, 21.09.2018 25 000грн, 14.11.2018 60 000грн, 22.03.2019 10 000грн, 17.04.2019 25 000грн, 04.06.2019 20 000грн, 20.06.2019 35 000грн, 19.10.2019 35000грн, 25.11.2019 10 000грн, 12.12.2019 25 000грн. 17.01.2020 55 000грн, 27.04.2020 15 000грн, 27.05.2021 30 000грн, 08.06.2021 50 000грн, 02.12.2021 75 000грн, 01.03.2022 52 517, 89грн.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача станом на 18.07.2023 становить 66 100, 56грн і складається із: заборгованості за кредитом 52 642, 89грн, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами 11 746, 93грн, заборгованості по комісії за користування кредитом 1 710, 74грн.

Позивач свої зобов`язання за договором щодо надання відповідачу грошових коштів виконав, що підтверджується банківськими виписками по відповідному рахунку відповідача.

Відповідач отримані від позивача грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом та процентами в розмірі 52 642, 89грн та 11 746, 93грн відповідно.

Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції, вимоги позивача щодо стягнення комісії обґрунтовані тим, що згідно з заявкою, відповідач на підставі статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднався до Умов та правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" та "Гарантовані платежі", що розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк" у мережі інтернет за адресою http://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, цією заявою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Позивачем на підтвердження правомірності нарахування комісії наданий витяг з "Умов та правил банківських послуг".

Однак, доказів підписання відповідачем вказаних умов до суду не надано, а тому наданий позивачем витяг з умов суд не визнав як частину договору, яким погоджено сторонами нарахування комісії.

Анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та заява на відкриття рахунку позивачем надана не була.

Також не були надані і Умови та правила надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" та "Гарантовані платежі", що розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк" у мережі інтернет за адресою http://privatbank.ua/terms.

Сама ж заявка не містить умов щодо сплати комісії за користування кредитом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати комісії за користування кредитом.

Апеляційний господарський суд встановив, що апелянт не заперечує наявність заборгованості перед позивачем і розмір заборгованості.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Апелянт також не зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при розгляді спірних правовідносин, неповноту встановлення обставин справи чи невідповідності висновків суду обставинам справи.

Однак, апелянт, посилаючись на скрутне фінансове становище, відсутність доходу і можливості відповідати за кредитними зобов`язаннями, власний стан здоров`я і воєнний стан в Україні, просить розстрочити строком на 1 рік виконання судового рішення у справі №905/1041/23; затвердити графік виконання судового рішення в розмірі 5 367, 31грн від загальної суми заборгованості в розмірі 64 407, 82грн щомісяця, починаючи з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Статтею 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця ( у випадках, встановлених законом ), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Тобто, питання щодо розстрочення виконання рішення суду може бути розглянуто лише судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції, зокрема за заявою відповідача.

А суд апеляційної інстанції може переглянути відповідну ухвалу, яка буде постановлена судом першої інстанції за результатом розгляду такої заяви у разі незгоди однієї і сторони із ухвалою місцевого господарського суду.

Апелянт не надала доказів, що вона зверталася до суду першої інстанції з заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення і в задоволенні її заяви було відмовлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, оскільки вказане підлягає вирішенню судом першої інстанції за наслідком розгляду відповідного клопотання особи.

Жодних доводів щодо підстав скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду апелянт не наводить.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М. слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 06.12.2023 у справі №905/1041/23 без змін.

Поряд з цим, зазначене не позбавляє відповідача права звернутись з відповідним клопотанням про розстрочення/відстрочення виконання судового рішення до суду першої інстанції у порядку, визначеному законом.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Третьяченко С.М. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 06.12.2023 у справі №905/1041/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза