ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 березня 2024 року Справа № 915/306/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9; ідентифікаційний код 39816845)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Стадника Валерія Олексійовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про: стягнення 11 157,78 грн,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2024 Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н та без дати (вх. № 3424/24 від 22.03.2024) (з додатками), в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути з ФОП Стадника В.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 11 157,78 грн;

2. Стягнути з відповідача на користь Державної служби України з безпеки на транспорті понесені судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

4. Про час та місце розгляду справи повідомити Державну службу України з безпеки на транспорті.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов висновку, що позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті б/н та без дати (вх. № 3424/24 від 22.03.2024) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за такими підставами.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Однак, по-перше, позовна заява не містить оформлених належним чином відомостей, передбачених ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме:

1) позовна заява не містить належного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, що суперечить вимогам п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України. Так, за текстом позовної заяви позивач посилається на те, що при здійсненні розрахунку нарахованої відповідачу плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, враховано пройдену відстань 256,9 км, однак не зазначає, якими доказами підтверджується вказана обставина.

2) перелік додатків до позовної заяви не відповідає фактично доданим до неї документам, зокрема, при реєстрації позовної заяви було виявлено таке:

- в п. 7 переліку додатків вказано : «Копія CMR від 20.11.2019 № 2491119», а фактично надано копію CMR, з якої неможливо встановити реквізити документу;

- в п. 14 переліку додатків вказано: «Копія графіку щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю на вересень 2019 року», а фактично надано: Копію графіку щоденної роботи пересувного пункту вагового та габаритного контролю на Листопад 2019 р.;

- в п. 16 переліку додатків вказано документ, який не додано до позовної заяви;

- до позовної заяви надано документ, який не вказано в переліку додатків, а саме: копія безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Про вказані обставини Відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено відповідний акт від 22.03.2024.

По-друге, до позовної заяви не додано документів, передбачених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

1) до позовної заяви не додано документу, який підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Так, приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028,00 гривня.

Позивачем в позовній заяві викладено одну позовну вимогу майнового характеру, а саме: щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 11 157,78 грн.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви з такими вимогами повинен складати 3028,00 грн (11 157,78 грн * 1,5%, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В якості доказів сплати судового збору позивачем надано суду копію платіжної інструкції № 5430 від 26.12.2023 на суму 2684,00 грн.

При цьому, слід зауважити, що на виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 №6-17517/18 суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання позову у справі №915/306/24, згідно з вищевказаною платіжною інструкцією.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судовий збір, сплачений позивачем у сумі 2684,00 грн за платіжною інструкцією № 5430 від 26.12.2023 зараховано за звернення до господарського суду Миколаївської області з позовом по справі № 915/4/24.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справ № 915/4/24 було повернуто Державній службі України з безпеки на транспорті позовну заяву № б/н та б/дати (вх. № 18/24 від 02.01.2024) разом з додатками.

У відповідності до ч. 5ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі повернення заяви або скарги.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України чи Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості при поданні нових позовних заяв, ураховувати платіжні доручення (квитанції) про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду, а тому після повернення позовної заяви за ухвалою суду від 09.02.2024 у справ № 915/4/24 Державна служба України з безпеки на транспорті отримала право на повернення суми судового збору, сплаченого у такій справі за платіжною інструкцією № 5430 від 26.12.2023 на суму 2684,00 грн, яка приєднана до такої справи №915/4/24, а тому така платіжна інструкція не може бути прийнята, в якості доказу сплати судового збору у цій справі № 915/306/24.

Вказане, mutatis mutandis узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.01.2021 у справі №160/5879/20.

Отже, оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає платіжну інструкцію № 5430 від 26.12.2023 на суму 2684,00 грн, як належний доказ оплати судового збору за подання Державною службою України з безпеки на транспорті позовної заяви б/н та без дати (вх. № 3424/24 від 22.03.2024).

Таким чином, всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

При цьому, суд зауважує, що за змістом ч. 2 ст. 174 ГПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, у даній справі підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

2) відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, частина з наданих до позовної заяви доказів (зокрема, копії CMR, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія) надані суду у копіях неналежної якості, які, через недоліки копіювання, не дають суду можливості встановити точний зміст відповідних документів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті б/н та без дати (вх. № 3424/24 від 22.03.2024) у справі № 915/306/24 залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Надіслати позивачу Акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 22.03.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Г. Смородінова