ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Справа№ 927/1252/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Макарчук Р.С.

від відповідача: Хомин О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І."

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023

у справі №927/1252/23 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД"

до Фермерського господарства "Тимошенко Н.І."

про стягнення 4 965 318,84 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНАД" звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." 4965318,84 грн, в тому числі: штрафу в сумі 2016000,00 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних; збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних; збитків у вигляді втраченої вигоди в сумі 1008000 грн та коштів в сумі 829039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, які безпідставно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І." з 02.11.2020, а також інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох відсотків річних за неповернення коштів в сумі 53906,24 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" неустойку у вигляді штрафу в сумі 2016000,00 грн та 24192,48 грн судового збору. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1008000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване наступним, що позивачем не доведено протиправність утримування коштів відповідачем у сумі 645000,00 грн, а отже відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача коштів в сумі 829039,42 грн, за курсом НБУ станом на 15.08.2020, отже і відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох процентів річних в сумі 53906,24 грн, нарахованих на суму 645000,00 грн. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1008000 грн, то судом було закрито провадження у цій частині, оскільки дана вимога яка була предметом розгляду у справі №911/683/21, рішення якого набрало законної сили.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНАД" подало апеляційну скаргу, в якій просить прийняти цю апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження; дослідити зазначені в пунктах 7.1., 7.2. та 7.3 цієї апеляційної скарги докази; рішення Господарського суду Чернігівської області від 25 грудня 2023 року частково скасувати в частині: - закриття провадження у справі стосовно позовних вимог про стягнення 1008000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди; - відмови в задоволенні позовної вимоги про стягненні збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних; - відмови в задоволенні позовної вимоги стягнення коштів в сумі 829039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, які безпідставно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І. " з 02.11.2020, а також інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох відсотків річних за неповернення коштів в сумі 53906,24 грн У цій частині ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." (, вул. Вишнева, буд. 8, с. Махнівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" (, вул. Центральна, 34, с. Засупоївка, Яготинський район, Київська область, 07714): 1 008 000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди; 748 831,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних; 829 039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, які безпідставно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І. " з 02.11.2020, а також інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох відсотків річних за неповернення коштів в сумі 53906,24 грн; 35 392,52 грн сплаченого ТОВ "Манад" судового збору за подання позову. В іншій частині судове рішення залишити без змін. Судові витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги в тому числі зі сплати судового збору, покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначав, що рішення суду від 25 грудня 2023 року в частині стягнення ФГ "Тимошенко Н.І." (далі - Відповідач або Постачальник) на користь ТОВ "МАНАД" неустойки у вигляді штрафу в сумі 2016000,00 грн ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно таке рішення є законним і обґрунтованим, як того вимагає ст. 236 ГПК України, та відповідає й вимогам ст. 238 ГПК України. Рішення Суду від 25 грудня 2023 року в частині закриття провадження у справі та відмови в решті позовних вимог є незаконним і необґрунтованим, не повністю відповідає й вимогам ст. 238 ГПК України. Відповідно, воно підлягає скасуванню та виникає необхідність в постановленні нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог виходячи із наступного.

Позивач зазначав, що пунктом 7.8. Договору установлено, що збитки у вигляді втраченої вигоди відшкодовуються у розмірі 10% від суми договору, а тому ця заявлена позовна вимога в розмірі 1 008 000,00 грн, так як відповідно до п. 4.2. Договору загальна сума з ПДВ по Договору складає 10 080 000,00 грн. Такий договірний розмір збитків відповідає вимогам закону, є господарською санкцією, та спрямований, зокрема, на забезпечення виконання п. 3.1., 6.1. договору і забезпечення виконання мети договору - отримання доходу (прибутку) від реалізації товару, що буде поставлений відповідачем.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу позивача просив суд, апеляційну скаргу ТОВ «Манад» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на користь ТОВ «Манад» збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних; збитків у вигляді втраченої вигоди в сумі 1008000 грн та коштів в сумі 829039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, які безпідставно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І." з 02.11.2020, а також інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох відсотків річних за неповернення коштів в сумі 53906,24 грн залишити без змін.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 16.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" у справі №927/1252/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду (через електронний суд).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1252/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №927/1252/23.

Також, не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНАД" подало апеляційну скаргу, в якій просило прийняти цю апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження; дослідити зазначені в пунктах 7.1., 7.2. та 7.3 цієї апеляційної скарги докази; рішення Господарського суду Чернігівської області від 25 грудня 2023 року частково скасувати в частині: - закриття провадження у справі стосовно позовних вимог про стягнення 1008000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди; - відмови в задоволенні позовної вимоги про стягненні збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних; - відмови в задоволенні позовної вимоги стягнення коштів в сумі 829039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, які безпідставно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І. " з 02.11.2020, а також інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох відсотків річних за неповернення коштів в сумі 53906,24 грн У цій частині ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" 1 008 000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди; 748 831,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних; 829 039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, які безпідставно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І. " з 02.11.2020, а також інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох відсотків річних за неповернення коштів в сумі 53906,24 грн; 35 392,52 грн сплаченого ТОВ "Манад" судового збору за подання позову. В іншій частині судове рішення залишити без змін. Судові витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги в тому числі зі сплати судового збору, покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що господарський суд першої інстанції прийняв рішення у справі, без належного аналізу фактичних обставин справи, умов укладеного Договору, а також комплексного аналізу норм господарського та податкового законодавства, застосовуючи при цьому надмірно формальний підхід до вирішення спору та тлумачення норм матеріального права, обмежуючись категорією «свобода договору».

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу відповідача просив суд апеляційну скаргу ФГ «Тимошенко Н.І.» залишити без задоволення а оскаржуване рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 в частині стягнення з ФГ «Тимошенко Н.І.» штрафу в сумі 2016000,00 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, залишити без змін.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 16.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" у справі №927/1252/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду (через електронний суд).

Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №927/1252/23.

22.02.2024 на адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційним скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення Господарського Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення Господарського Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення Господарського Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 призначено на 20.03.2024.

14.03.2024 через електронний суд від позивач надійшов відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив суд прийняти відповідь ТОВ «Манад» на відзив ФГ «Тимошенко Н.І.» та приєднати до матеріалів справи. Доводи та аргументи наведені у відзиві ФГ «Тимошенко Н.І.» вважати спростованими. Апеляційну скаргу ТОВ «Манад» задовольнити повністю

У судове засідання, яке відбулося 20.03.2024 з`явились усі учасники справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде установлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів після проведення наради у нарадчій кімнаті оголосила вступну та резолютивну частину постанови, якою апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення суду Господарського Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи убачається наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манад" (Покупець) та Фермерським господарством "Тимошенко Н.І." (Постачальник) укладено договір поставки № 249 від 12.10.2020 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року, насипом (далі товар), а покупець зобов`язався здійснити приймання та оплату товару (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору кількість товару 1600 метричних тонн +/- 10% за вибором покупця. Зазначена кількість може змінюватись за згодою сторін з оформленням відповідної додаткової угоди до цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору ціна товару за договором становить 5250,00 грн без ПДВ за 1 тонну, ПДВ складає 1050 грн за 1 тонну, всього з ПДВ - 6300,00 грн за 1 тонну, за умови, що якість та кількість товару відповідає вимогам, встановленим в п. 2.1 та п. 3.1 даного договору. За погодженням сторін ціна може бути переглянута, що затверджується письмово додатковою угодою до даного договору, що є його невід`ємною частиною.

Умовами п. 4.2 договору установлено, що загальна сума з ПДВ Договору складає 10080000 грн, з яких 1680000 грн ПДВ, +/- 10% в опціоні покупця в залежності від фактично поставленої кількості товару.

У відповідності до п. 5.1 договору оплата за товар здійснюється покупцем в українській гривні, шляхом перерахування суми на банківський рахунок постачальника у спосіб і порядок, встановлений у п. 5.2 цього договору.

За змістом п. 5.2 договору оплата за товар здійснюється покупцем у два етапи наступним чином: 83,33% вартості товару покупець оплачує на підставі рахунку-фактури та заявки постачальника (форма заявки на оплату наведена у додатку № 1 до цього договору), отриманих за правилами згідно п. 11.4 цього договору протягом 5-ти банківських днів з дня, що слідує за днем надання документів для оплати; 16,67% вартості товару покупець оплачує після приймання товару згідно п. 2.1, п. 2.2, п. 3.1, п. 4.1, дотримання вимог п.п. 6.1, 6.2, 6.9, 6.10, 11.3 цього договору, надання товарно-транспортних видаткових накладних та реєстрації ПН/РК у ЄРПН згідно з пп. 1.5.5 цього договору, протягом 5-ти банківських днів, з дня надання квитанції про реєстрацію ПН/РК у ЄРПН за правилами згідно п. 11.4 цього договору або через систему електронного документообігу "M.E.D.o.c" або в паперовій формі.

Пунктом 5.3. Договору сторони передбачили, що постачальник зобов`язується протягом 5-ти робочих днів відповідно до підпунктів 1.5.5. пункту 1.5. Договору вчинити дії спрямовані на реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Відповідно п. 5.6. договору, у разі порушення (часткового або повного невиконання та/або неналежного виконання) умов п.п.1.1 - 1.2; п. 1.5 (в частині реєстрації ПН/РК в ЄРПН), п. 2.1. - 2.3; п. 3.1.; п. 5.3.; п. 6.1. - 6.4., п.6.7., 11.1 Договору Покупець має право затримати оплату Товару до моменту належного виконання в повному обсязі Постачальником умов п.п.1.1 - 1.2; п. 1.5 (в частині реєстрації ПН/РК в ЄРПН) а також п. 2.1.- 2.3; п. 3.1.; п. 5.3.; п. 6.1. - 6.4., п. 6.7., 11.1 Договору.

Згідно з п. 6.1 договору постачальник зобов`язаний поставити товар у повному обсязі та якості згідно п. 1.1, 2.1, 3.1 цього договору у строк з 12 жовтня 2020 по 30 листопада 2020 року включно.

Відповідно до п. 6.2 договору, товар поставляється на умовах FCA франко-автомобіль та/або франко-вагон (Правила Інкотермс 2010), за вибором покупця.

У пункті 7.1. договору Сторони домовились, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню входять витрати, понесені Покупцем або неналежного виконання Постачальником своїх зобов`язань за договором ,втрата, не поставка, недопоставка, прострочення поставки., поставка неякісного Товару визначеного у п. 1.1., п.2.1, п.3.1, 6.1 Договору, пошкодження майна покупця, витрати здійснені постачальником у т.ч. сплата податкових нарахувань та штрафів, штрафних санкцій іншим контрагентам, вартість додаткових робіт, витрачених матеріалів, а також неодержані доходи, у т.ч. кошти податкового кредиту/ бюджетного відшкодування ПДВ, які він одержав би, якби зобов`язання Постачальника за цим Договором були виконані останнім належним чином.

У пункті 7.8 договору сторони погодили, що у разі невиконання Постачальником умов пунктів 2.1, 2.2, 3.1, 6.1, 6.2, 7.1, 11.1 Договору Постачальник відшкодовує Покупцю втрачену вигоду в розмірі десять відсотків від суми договору, зазначеної в п. 4.2 Договору , а за порушення вимог п. 1.5.4-1.5.7 п.1.5 Договору в сумі втраченого податкового кредиту.

У пункті 8.1. Договору сторони дійшли згоди про те, що у разі порушення вимог пп1.58.5 Договору (щодо строків реєстрації ПН/РК) та п.1.5.7 (щодо оскарження рішень про зупинення реєстрації ПН/РК п.1.5 цього Договору, порушення та/або настання обставин , передбаченихп.7.2 Договору, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі двадцяти відсотків від суми , зазначеної в п. 4.2 Договору.

У пункті 8.2. Договору сторони дійшли згоди про те, у випадку настання обставин, передбачених підпунктом б) пп.1.5.6 п.1.5 Договору а частині зупинення реєстрації ПН/РК у ЄРПН до Постачальника застосовується штрафна санкція в сумі 20%, що дорівнює сумі ПДВ, сплаченої Покупцем та яка зазначена в ПН/РК реєстрацію якої зупинено в ЄРПН та яку Постачальник зобов`язується повернути Покупцю на банківський рахунок протягом 5 робочих днів з дня зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. У разі прийняття рішення податковим органом про реєстрацію ПН/РК, сплачена/повернута сума Постачальником, підлягає поверненню Покупцем на банківський рахунок Постачальника протягом5-тиробочихднів з дня отримання від Постачальника підтвердження про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. У випадку невиконання Постачальником цих вимог, штрафна санкція підвищується кожного п`ятого дня простроченняна 10% порівняно із попереднім періодом, протягом якого сума мала бути сплачена Постачальником.

У пункті 8.3 Договору сторони визначили, що у разі порушення та/або настання обставин, передбачених підпунктами а), б) п.п.п1.5.6., п.1.5.4, 1.5.7, п.7.3, 7.8 Договору, Постачальник додатково сплачує Покупцю неустойку у вигляді штрафу в сумі п`ятдесяти відсотків суми коштів податку на додану вартість, яку Покупцем не було включено та/або за рахунок якої неможливо сформувати /віднести до податкового кредиту.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 11.2 договору).

Сторони погодили, що зміни і доповнення вносяться до договору за взаємно згодою сторін шляхом оформлення додаткової угоди до договору (п.11.5).

Отже, звертаючись із позовом Товариство зазначало, що право вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в сумі 2 016 000,00 грн виникло за наступних обставин.

16.10.2020 у відповідача виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 437 500,00 грн за фактом отримання від ТОВ "Манад" коштів в сумі 2 625 000,00 грн у розмірі 83,33% вартості товару, сплачених за 500,00м/т. кукурудзи, платіжним дорученням №611 від 16.10.2020 на підставі рахунку-фактури №3 від 16.10.2020.

18.10.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 245,64м/т. на суму 1 547 532,00 грн, у т.ч. ПДВ 257 922,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №3 від 18.10.2020, товарно-транспортними накладними №417157, №417155, №417156, №417158, №417075, №417154, №417074.

19.10.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 245,98м/т. на суму 1 549 674,00 грн у т.ч. ПДВ 258 279,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №4 від 19.10.2020, товарно-транспортними накладними №417168, №417165, №417167, №417164, №417166, №417163, №417162.

За правилом першої події (оплата платіжним дорученням №611 від 16.10.2020) відповідачем було складено податкову накладну №1 від 16.10.2020 на кількість товару 416,666м/т. на суму 2 625 000,00 грн у т.ч. ПДВ 437 500,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 19.10.2020 по 23.10.2020.

Податкову накладну №1 від 16.10.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН (Єдиному реєстрі податкових накладних) - 26.10.2020 з простроченням реєстрації на 2 календарні дні.

19.10.2020 у відповідача виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 78 701,00 грн за фактом відвантаження товару згідно видаткової накладної №3 від 18.10.2020 та видаткової накладної №4 від 19.10.2020. Відповідачем було складено податкову накладну №2 від 19.10.2020 на кількість товару 74,953т. на суму 472 206,00 грн у т.ч. ПДВ 78 701,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 20.10.2020 по 26.10.2020.

Податкову накладну №2 від 19.10.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН 28.10.2020 з простроченням реєстрації на 1 календарний день.

02.11.2020 ТОВ "Манад" платіжним дорученням №705 від 02.11.2020 було сплачено відповідачу кошти за 500,00 м/т. в розмірі 16,67% вартості в сумі 525 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 87 500,00 грн

02.11.2020 відповідачем за правилом першої події (отримання коштів згідно платіжного доручення №705 від 02.11.2020) було складено податкову накладну №2 від 02.11.2020 на кількість товару 83,33 т. на суму 525 000,00 грн у т.ч. ПДВ 87 500,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 03.11.2020 по 09.11.2020.

Податкову накладну №2 від 02.11.2020, відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 17 календарних днів.

У подальшому, відповідачем до податкової накладної №2 від 02.11.2020 було складено розрахунок коригування №5 від 01.12.2020, який зареєстровано в ЄРПН 16.12.2020 на зменшення суми ПДВ на 64 371,00 грн

20.10.2020 у відповідача виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 105 000,00 грн за фактом отримання від ТОВ "Манад" коштів оплати за товар у кількості 120,00м/т. в сумі 2 625 000,00 грн в розмірі 83,33% вартості товару, сплачених платіжним дорученням №624 від 20.10.2020 на підставі рахунку-фактури №4 від 20.10.2020.

26.10.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 105,40 м/т. на суму 664 020,00 грн у т.ч. ПДВ 110 670,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №5 від 26.10.2020, товарно-транспортними накладними №417265, №417264, №417262.

За правилом першої події (оплата платіжним дорученням №624 від 20.10.2020) відповідачем було складено податкову накладну №3 від 20.10.2020 на кількість товару 100,00 м/т. на суму 630 000,00 грн у т.ч. ПДВ 105 000,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 21.10.2020 по 27.10.2020.

Податкову накладну №3 від 20.10.2020, відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 06.11.2020 з простроченням реєстрації на 9 календарних днів.

У подальшому, відповідачем до податкової накладної №3 від 20.10.2020 було складено розрахунок коригування №1 від 01.12.2020, та зареєстровано в ЄРПН 16.12.2020 із зменшенням суми ПДВ на 78 701,00 грн

За правилом першої події (відвантаження товару згідно видаткової накладної №5 від 26.10.2020), постачальником було складено податкову накладну №4 від 26.10.2020 на кількість товару 5,4т. на суму 34 020,00 грн у т.ч. ПДВ 5 670,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 27.10.2020 по 02.11.2020.

Податкову накладну №4 від 26.10.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 06.11.2020 з простроченням реєстрації на 3 календарних дні.

У подальшому, відповідачем до податкової накладної №4 від 26.10.2020 було складно розрахунок коригування №2 від 01.12.2020, та зареєстровано в ЄРПН 16.12.2020 на збільшення суми ПДВ на 78 701,00 грн.

16.12.2020 (в один день) відповідачем коригувались податкова накладна №3 від 20.10.2020 на зменшення суми ПДВ в розмірі 78 701,00 грн та податкова накладна №4 від 26.10.2020 на збільшення суми ПДВ в розмірі 78 701,00 грн.

02.11.2020 ТОВ "Манад" здійснило остаточний розрахунок за рахунком №4 від 26.10.2020 за 120,00м/т. в розмірі 16,67% вартості товару, про що свідчить оплата платіжним дорученням №706 на суму 120 000,00 грн у т.ч. ПДВ 20 000,00 грн.

За правилом першої події (оплата згідно платіжного доручення №706 від 02.11.2020), постачальником було складено податкову накладну №1 від 02.11.2020 на кількість товару 19,047619м/т. на суму 120 000,00 грн у т.ч. ПДВ 20 000,00 грн.

Податкову накладну №1 від 02.11.2020 відповідач зареєстрував в ЄРПН 06.11.2020 без прострочення реєстрації.

Однак, у подальшому 16.12.2020 відповідачем до податкової накладної №1 від 02.11.2020 було складено розрахунок коригування №4 від 01.12.2020, який зареєстровано в ЄРПН 16.12.2020 на зменшення суми ПДВ на 20 000,00 грн.

02.11.2020 у відповідача виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 428 750,00 грн за фактом отримання від ТОВ "Манад" коштів оплати за товар у кількості 490,00м/т. в сумі 2 572 500,00 грн в розмірі 83,33% вартості товару, сплачених платіжним дорученням №707 від 02.11.2020 на підставі рахунку-фактури №5 від 02.11.2020.

04.11.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 210,46 м/т. на суму 1 325 898,00 грн у т.ч. ПДВ 220 983,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №4 від 04.11.2020, товарно-транспортними накладними №417389, №417392, №417391, №417390, №417388, №417387.

05.11.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 140,340 м/т. на суму 884 142,00 грн у т.ч. ПДВ 147 357,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №7 від 05.11.2020, товарно-транспортними накладними №417394, 417393, №417396, №417395.

06.11.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 175,54 м/т. на суму 1 105 902,00 грн у т.ч. ПДВ 184 317,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №8 від 06.11.2020, товарно-транспортними накладними №417213, №417211, №417212, №417210, №417209.

02.11.2020 відповідачем за правилом першої події (отримання коштів згідно платіжного доручення №707 від 02.11.2020) було складено податкову накладну №3 від 02.11.2020 на кількість товару 408,3333т. на суму 2 572 000,00 грн у т.ч. ПДВ 428 750,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 03.11.2020 по 09.11.2020.

Податкову накладну №3 від 02.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 17 календарних днів.

За правилом першої події (відвантаження товару згідно видаткової накладної №8 від 06.11.2020), відповідачем було складено податкову накладну №4 від 06.11.2020 на кількість товару 15,625т. на суму 98 442,00 грн у т.ч. ПДВ 16 407,00 грн яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 09.11.2020 по 13.11.2020.

Податкову накладну №4 від 06.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 13 календарних днів.

У подальшому, відповідачем до податкової накладної №4 від 06.11.2020 було складено розрахунок коригування №3 від 01.12.2020, який зареєстровано в ЄРПН 16.12.2020 на збільшення суми ПДВ на 84 371,00 грн.

18.11.2020 у відповідача виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 288 750,00 грн за фактом отримання від ТОВ "Манад" коштів оплати за товар у кількості 330,00м/т. в сумі 1 725 500,00 грн у розмірі 83,33% вартості товару, сплачених платіжним дорученням №812 від 18.11.2020 на підставі рахунку-фактури №6 від 18.11.2020.

23.11.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 210,78 м/т. на суму 1 327 914,00 грн у т.ч. ПДВ 221 319,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №9 від 23.11.2020, товарно-транспортними накладними №483131, №483130, №483129, №483127, №483126, №483128.

02.12.2020 постачальником здійснено поставку кукурудзи в кількості 105,88 м/т. на суму 667 044,00 грн у т.ч. ПДВ 111 174,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №10 від 02.12.2020, товарно-транспортними накладними №483210, №483211, №483212.

За правилом першої події (оплата платіжним дорученням №812 від 18.11.2020) було складено податкову №5 від 18.11.2020 на кількість товару 179,020952 м/т. на суму 1 127 832,00 грн у т.ч. ПДВ 187 972,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 19.11.2020 по 25.11.2020.

Податкову накладну №5 від 18.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 15.12.2020 з простроченням реєстрації на 19 календарних днів.

За правилом першої події (відвантаження товару згідно видаткової накладної №9 від 23.11.2020), постачальником було складено податкову накладну №6 від 23.11.2020 на кількість товару 31,759047т. на суму 200 082,00 грн у т.ч. ПДВ 33 347,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 24.11.2020 по 30.11.2020.

Податкову накладну №6 від 23.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 15.12.2020 з простроченням реєстрації на 14 календарних днів.

За правилом першої події (відвантаження товару згідно видаткової накладної №10 від 02.12.2020), постачальником було складено податкову накладну №1 від 02.12.2020 на кількість товару 105,88 т. на суму 667 044,00 грн у т.ч. ПДВ 111 174,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН з 03.12.2020 по 09.12.2020.

Податкову накладну №1 від 02.12.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 24.12.2020 з простроченням реєстрації на 14 календарних днів.

Судом було установлено, що Господарським судом Київської області ухвалено рішення у справі № 911/683/21 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" до Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." про стягнення 2093053,04 грн, з яких: з яких 536583,60 грн неустойки у вигляді штрафу, 1008000 грн збитки у вигляді втраченої вигоди, 548469,44 грн збитки у вигляді додаткових витрат унаслідок заміщення недоспоставленого товару аналогічним.

У рішенні від 27.09.2022 у справі №911/683/21 Господарським судом Київської області установлено обставини сплати ТОВ "Манад" та обставини поставки ФГ "Тимошенко Н.І." товару за договором поставки кукурудзи № 249 від 12.10.2020 з посиланням на платіжні доручення та видаткові накладні.

Так, Господарський суд Київської області у рішенні у справі № 911/683/21 установив, що на виконання умов договору постачальник - ФГ "Тимошенко Н.І.", виставило покупцю ТОВ "Манад" рахунок №3 від 16.10.2020 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 500 м/т на суму 3150000 грн ТОВ "Манад" на підставі платіжного доручення від 16.10.2020 № 611 здійснило оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 16.10.2020 № 3 в сумі 2625000 грн ФГ "Тимошенко Н І" на підставі накладної від 18.10.2020 № 3 поставив позивачу кукурудзу в кількості 245,64 м/т вартістю 1547532 грн та на підставі накладної від 19.10.2020 № 4 поставив кукурудзу в кількості 245,98 м/т вартістю 1549674 грн Позивач на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 705 здійснив оплату 16,67 % вартості товару згідно рахунку від 16.10.2020 № 3 в сумі 525000 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок №4 від 20.10.2020 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 120 м/т на суму 756000 грн. Позивач на підставі платіжного доручення від 20.10.2020 № 624 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 20.10.2020 № 4 в сумі 630000 грн. Відповідач на підставі накладної від 26.10.2020 № 5 поставив позивачу кукурудзу в кількості 105,4 м/т вартістю 664020 грн. Позивач на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 706 здійснив оплату 16,67 % вартості товару згідно рахунку від 20.10.2020 № 3 в сумі 120000 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок від 02.11.2020 № 5 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 490 м/т на суму 3087000 грн. Позивач на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 707 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 02.11.2020 № 5 в сумі 2572500 грн. Відповідач на підставі накладної від 04.11.2020 № 6 поставив позивачу кукурудзу в кількості 210,46 м/т вартістю 1325898 грн, на підставі накладної від 05.11.2020 № 7 поставив кукурудзу в кількості 140,34 м/т вартістю 884142 грн та на підставі накладної від 06.11.2020 № 8 поставив кукурудзу в кількості 175,54 м/т вартістю 1105902 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок від 18.11.2020 № 6 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 330 м/т на суму 2079000 грн. Позивач на підставі платіжного доручення від 18.11.2020 № 812 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 18.11.2020 № 6 в сумі 1732500 грн. Відповідач на підставі накладної від 23.11.2020 № 9 поставив позивачу кукурудзу в кількості 210,78 м/т вартістю 1327914 грн, на підставі накладної від 02.12.2020 № 10 поставив кукурудзу в кількості 105,88 м/т вартістю 667044 грн.

Всього відповідачем в період з 18.10.2020 по 02.12.2020 на підставі перелічених вище накладних поставлено позивачу кукурудзу обсягом 1440,02 м/т на суму 9072126 грн.

Всього позивачем на підставі перерахованих вище платіжних доручень сплачено на користь відповідача позовом 8205000 грн за поставлений товар.

Позивач зазначав, що за його вибором кількість товару, який мав бути йому поставлений, становить 1600 м/т + 10%, тобто 1760 м/т, що передбачено п. 3.1 договору, а відтак ФГ "Тимошенко Н І" припинивши подальшу поставку товару, недопоставило, на думку ТОВ "Манад", кукурудзу в обсязі 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т - до кількості 1600,00 м/т та 160,00 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ "Манад" як покупця товару.

У зв`язку із не виставленням ФГ "Тимошенко Н І" рахунків-фактур для здійснення подальшої поставки товару до обсягу 1760 м/т, ТОВ "Манад" платіжним дорученням № 888 було здійснено оплату за 160 м/т кукурудзи в розмірі 83,33% вартості товару в сумі 840000 грн. Указані кошти, як стверджує ТОВ "Манад" були перераховані постачальнику для здійснення наступних поставок товару (кукурудзи) у відповідності до вимог п. 3.1 договору, з урахуванням свого права опціону на вибір +10% (+160 м/т) для досягнення остаточної кількості товару в обсязі 1760 м/т.

ФГ "Тимошенко Н І" повернуло отримані кошти ТОВ "Манад" із призначенням платежу: "повернення надлишково перерахованих коштів за кукурудзу 160 тон (83,33% вартості товару) зг. дог. 249 від 12.10.2020, що підтверджується банківською випискою за 01.12.2020.

ТОВ "Манад" листом від 19.01.2021 № 35/01-2021 звернулося до ФГ "Тимошенко Н. І." з вимогою щодо здійснення поставки кукурудзи у кількості 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т - до кількості 1600 м/т та 160 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ "Манад" як покупця товару до обсягу 1760 м/т.

У відповідь на вказаний лист було направлено листа № 1 від 25.01.2021, в якому вказано, що для подальшого отримання 160 м/т кукурудзи 3 класу, ТОВ "Манад" має сплатити на користь ФГ "Тимошенко Н І" заборгованість за поставлені 1440,02 м/т товару у розмірі 867126 грн та виставлено рахунок-фактуру № 1 від 25.01.2021 на оплату 160 м/т в сумі 1008000 грн.

ТОВ "Манад" листом від 02.02.2021 № 38/02-2021 звернулося до ФГ "Тимошенко Н.І." із вимогою здійснення поставки кукурудзи у кількості 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т - до кількості 1600 м/т та 160 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ "Манад" як покупця товару до обсягу 1760 м/т, на протязі 7 календарних днів з дня отримання листа. Також ТОВ "Манад" вказало, що у зв`язку з недопоставкою товару в кількості 319,98 м/т та порушення ФГ "Тимошенко Н І" умов п. 3.1 договору з урахуванням права ТОВ "Манад" на вибір +10% постачання товару до кількості 1760 м/т, як передбачено у п. 3.1 договору, наявні підстави для притримання здійснення оплати за товар у відповідності до п. 5.6 договору за порушення умов договору, що виразилось у недопоставці 319,98 м/т, у зв`язку з чим, ТОВ "Манад" з моменту усунення ФГ "Тимошенко Н.І." допущеного порушення, здійснить остаточну плату в розмірі 16,67% вартості товару за вже отриманий товар та остаточну плату за 319,98 м/т кукурудзи.

ТОВ "Манад" листом від 03.02.2021 № 42/02-2021 звернулося до ФГ "Тимошенко Н.І." із пропозицією надати графік відвантаження кукурудзи в кількості 319,98 м/т.

У відповідь на вказаний лист, ФГ "Тимошенко Н.І." направило лист від 08.02.2021 № 2, в якому зазначило, що для подальшого отримання 160 м/т кукурудзи 3 класу ТОВ "Манад" має сплатити на рахунок ФГ "Тимошенко Н.І." заборгованість за поставлені 1440,02 м/т товару у розмірі 867126 грн та 1008000 грн на підставі виставлено рахунку-фактури № 1 від 25.01.2021.

Позивач, звертаючись із позовом зазначав, відповідач під час виконання Договору порушив зобов`язання зі своєчасної реєстрації податкових накладних, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати стягнення неустойки у вигляді штрафу за в сумі 2 016 000,00 грн.

Отже, на думку позивача, ТОВ "Манад" понесло збитки у вигляді додаткових витрат в сумі 748 831,00 грн, пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, зумовлених несвоєчасною реєстрацією податкових накладних.

Як зазначає позивач, відповідач поставив лише 1440,02 м/т товару, тобто недопоставив 319,58 м/т товару, оскільки позивач скористався правом опціону +10% від 1600 м/т товару. Внаслідок цього позивач поніс збитки у вигляді втраченої вигоди, розмір якої становить 1 008 000,00 грн.

Позивач також стверджує, що відповідач безпідставно набув помилково сплачені позивачем 645 000,00 грн, які зобов`язаний повернути з урахуванням курсової різниці долара США, що становить станомм на 15.08.2023 суму 829039,42 грн, а також сплатити на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 405 270,47 грн та 3% річних в розмірі 67 447,65 грн

З матеріалів справи та зі змісту апеляційної скарги відповідача можна дійти висновку, що відповідач проти позовних вимог заперечує у повному обсязі, і просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі в частині стягнення збитків у вигляді втраченої вигоди у розмірі 1008000 грн.

За п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України установлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не установлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Згідно із положеннями ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 669 Цивільного кодексу України установлено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Статтею 663 ЦК України установлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що між сторонами укладено договір поставки № 249 від 12.10.2020, за умовами якого ФГ "Тимошенко Н.І." здійснювало поставку товару - кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року, насипом, а ТОВ "Манад" - приймало та оплачувало товар.

За умовами п. 1.5.5. Договору Постачальник зобов`язався скласти ПН/РК на дату виникнення податкових зобов`язань, згідно п.187.1, ст.187, п. 198.2, ст.198 ПКУ, у день виникнення таких податкових зобов`язань та зареєструвати ПН та/або РК в ЄРПН протягом 5-ти робочих днів із обов`язковим зазначенням коду Товару згідно з УКТ ЗЕД та обов`язковим наданням покупцю ПК/РК та підтвердження про їх реєстрацію в ЄРПН. У разі порушення цього пункту, Постачальник несе відповідальність згідно п.8.1 цього Договору.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що податкову накладну №1 від 16.10.2020 відповідач направив та зареєстрував в ЄРПН - 26.10.2020, тобто з простроченням на 2 календарні дні.

Податкову накладну №2 від 19.10.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 28.10.2020, з простроченням реєстрації на 1 календарний день.

Податкову накладну №3 від 20.10.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 06.11.2020 з простроченням реєстрації на 9 календарних днів.

Податкову накладну №4 від 26.10.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 06.11.2020 з простроченням реєстрації на 3 календарні дні.

Податкову накладну №1 від 02.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 06.11.2020, вчасно.

Податкову накладну №3 від 02.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 17 календарних днів.

Податкову накладну №4 від 06.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 13 календарних днів.

Податкову накладну №5 від 18.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 15.12.2020 з простроченням реєстрації на 19 календарних днів.

Податкову накладну №6 від 23.11.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 15.12.2020 з простроченням реєстрації на 14 календарних днів.

Податкову накладну №1 від 02.12.2020 відповідач направив і зареєстрував в ЄРПН - 24.12.2020 з простроченням реєстрації на 14 календарних днів.

Судом установлено, що під час розгляду справи Господарським судом Київської області № 911/683/21 у рішенні від 27.09.2022, яке набрало законної сили, судом установлено обставини сплати ТОВ "Манад" та обставини поставки ФГ "Тимошенко Н.І." товару, що є підставами виникнення у відповідача податкових зобов`язань з ПДВ та початку перебігу строку для реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої установлено ці обставини, якщо інше не установлено законом.

Отже, за умовами договору, ФГ "Тимошенко Н.І." зобов`язано було з дня отримання коштів або з дня відвантаження товару, протягом 5 робочих днів здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд констатує, що відповідач здійснював реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків, передбачених укладеним сторонами договором.

Умови договору поставки №249 від 12.10.2020 містять положення, які визначають/регулюють зобов`язання сторін щодо податкових застережень та визначають право покупця на формування податкового кредиту для зменшення податкових зобов`язань покупця перед державою, тобто унормовано взаємовідносини, які випливають як із господарського зобов`язання, так і з господарської діяльності обох учасників - ТОВ "МАНАД" і ФГ "Тимошенко Н.І.".

Підпунктом 1.5.4 п. 1.5 договору сторони визначили, що податковий кредит (п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України) для покупця з точки зору цивільного законодавства є грошовими коштами (об`єктом цивільних прав) згідно з ст. 192 ЦК України, та визначається як сума коштів, на яку покупець має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначену згідно з розділом V Податкового кодексу України або поповнити свої обігові кошти за рахунок бюджетного відшкодування від`ємного значення з ПДВ.

Водночас, за умовами пп. 1.5.5 п. 1.5 договору сторони домовились про скорочені строки реєстрації.

Слід зазначити, що згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частинами 1 та 2 ст. 217 ГК України установлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частиною 1 ст. 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності з пп. 1.5.5 п. 1.5 договору сторони домовились про скорочений строк реєстрації податкових накладних протягом 5-ти робочих днів з дня виникнення податкових зобов`язань та передбачили, що у випадку порушення цього пункту договору постачальник несе відповідальність згідно з п. 8.1 договору.

Пунктом 8.1 договору сторони передбачили, що у разі порушення вимог пп. 1.5.5 (щодо строків реєстрації ПН/РК) та пп. 1.5.7 (щодо оскарження рішень про зупинення реєстрації ПН/РК) п. 1.5 цього договору, порушення та/або настання обставин, передбачених п. 7.2 цього договору, постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі двадцяти відсотків від суми, зазначеної у п. 4.2 цього договору.

Судом установлено, що відповідач заперечуючи проти позову в частині стягнення договірної неустойки (штрафу) в сумі 2016000,00 грн за прострочення постачальником реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначав безпідставною, оскільки реєстрація відбулася у строки, передбачені законодавством.

Суд зауважує, що свобода договору є одним з основоположних принципів цивільного права.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України зазначено, що сторони, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорі поставки № 249 від 12.10.2020 сторони визначили умови, які стосуються їх зобов`язань в частині податкових застережень.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано те, що податкові накладні №1 від 16.10.2020, №2 від 19.10.2020, №2 від 02.11.2020, №3 від 20.10.2020, №4 від 26.10.2020, №1 від 02.11.2020, №3 від 02.11.2020, №4 від 06.11.2020, №5 від 18.11.2020, №6 від 23.11.2020 були зареєстровані із порушенням 5 денного строку, передбаченого договором, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування передбаченого сторонами у договору штрафу в розмірі 20 % від суми зазначеної у п.4.2.Договору, що становить 2016000,00 грн.

Сторони під час укладення договору поставки передбачили такий вид відповідальності, як штраф за порушення строків реєстрації постачальником податкових накладних, передбачених договором. Договір в цій частині не визнаний недійсним, факт порушення строків реєстрації, передбачених умовами договору підтверджується матеріалами справи, а тому суд доходить висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог в частині щодо стягнення 20% штрафу в сумі 2016000,00 грн з відповідача за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Щодо стягнення збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді додаткових витрат, пов`язаних із поповненням електронного рахунку суд зазначає таке.

Як зазначає позивач, що він поніс збитки сумі 105000,00 грн у вигляді додаткових витрат, пов`язаних із поповненням електронного рахунку.

Так, 20.10.2020 у ФГ "Тимошенко Н.І." виникли податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 105 000,00 грн за фактом отримання коштів сплачених згідно з платіжним дорученням №624 від 20.10.2020 за 120м/т. у розмірі 83,33%, та у подальшому було складено податкову накладну № 3 від 20.10.2020 яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН у строк з 21.10.2020 по 27.10.2020, однак фактично зареєстрував лише 06.11.2020 з простроченням реєстрації на 9 календарних днів.

ТОВ "Манад" у строк по 27.10.2020 очікувало реєстрацію податкової накладної №6 від 20.10.2020 від ПП "Рассвет" на загальну суму ПДВ в розмірі 770 000,00 грн, згідно податкової накладної №6 від 20.10.2020.

Таким чином, ТОВ "Манад" мало б отримати в СЕА кошти податку на додану вартість на загальну суму 875 000,00 грн з яких 105 000,00 грн у строк по 27.10.2020, та за наслідками б реєстрації вказаних податкових накладних на загальну суму 875 000,00 грн ТОВ "Манад" у відповідності до вимог 2001.1., 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України, отримав би збільшення свого реєстраційного ліміту (складова частина податкового кредиту), що відповідно б дало можливість використання отриманих коштів ПДВ у господарській діяльності ТОВ "Манад" зокрема для реєстрації вже своїх податкових накладних, без поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ.

26.10.2020 у ТОВ "Манад" за правилом першої події - відвантаження, у зв`язку із постачанням 2 311,02 м/т. кукурудзи покупцю ДП ІІ "Сантрейд", виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 3 062 101,50 грн, що підтверджується видатковою накладною №84 від 26.10.2020 та залізничною накладною №33800236 від 26.10.2020.

Згідно з пунктом 5.5. договору поставки №60442433 від 26.10.2020 укладеного із ДП ІІ Санрейд, остаточна кількість поставленого товару визначається у пункті поставки та визначаються згідно даних вантажоодержувача (ТОВ Грінтур-Екс) згідно реєстру вивантаження транспортних засобів.

У відповідності до п. 6.1., п. 6.1.2. договору поставки №60442433 від 26.10.2020 укладеного із ДП ІІ Санрейд, передбачено оплату за поставлений товару у спосіб і порядок, який передбачає оплату за товар у розмірі 80% вартості з моменту завантаження товару у транспортні засоби (залізничні вагони) а 20% вартості товару після отримання товару в пункті поставки, складення Акту фіксації остаточної кількості партії товару, реєстрації розрахунку коригування за результатами визначення остаточної кількості товару та після реєстрації в ЄРПН податкової накладної, перевірки правильності її реєстрації.

27.10.2020 ТОВ "Манад" отримало від ДП ІІ Сантрейд оплату в розмірі 80% вартості товару (2311,02м/т. кукурудзи) в сумі 14 698 087,20 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №135 від 26.10.2020 та платіжним дорученням №20103565 від 27.10.2020.

Згідно Акту фіксації остаточної ваги від 29.10.2020 №84 складеного за результатами вивантаження товару із залізничних вагонів у пункті поставки - ТОВ "Грінтур-Екс", кількість поставленого товару/кукурудзи склала 2312,86 м/т.

Таким чином, ТОВ "Манад" для отримання остаточної плати в розмірі 20% за поставку 2312,86 м/т. кукурудзи, мало зареєструвати в ЄРПН податкову накладну із розрахунком коригування для приведення своїх податкових зобов`язань у відповідність із умовами господарської операції в залежності від даних в Акті фіксації остаточної кількості товару.

Станом на 27.10.2020, 20:54 год реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ складав 712 118,20 грн, станом на 28.10.2020, 20:54 год реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ ТОВ "Манад" складав 1 248 291,17 грн, а для реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд необхідно було суму реєстраційного ліміту в розмірі достатньому для реєстрації податкової накладної в сумі ПДВ 3 062 101,50 грн, що підтверджується записами у витягах з ЄРПН №0163119 за 27.10.2020, №0163133 за 28.10.2020.

29.10.2020 у зв`язку із недостатністю сум ПДВ на реєстраційному ліміті, зокрема для реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд і отримання коштів остаточної оплати за поставлений товар, ТОВ "Манад" платіжним дорученням №687 від 29.10.2020 із свого банківського рахунку обіговими коштами поповнило електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 1 510 124,00 грн для збільшення реєстраційного ліміту і можливості реєстрації податкової накладної, чим досягнуло реєстраційного ліміту достатнього для реєстрації податкових накладних в розмірі - 2 758 415,17 грн, (13:25 год), що підтверджується записами у рядку 1 гр. 6,7 витягу з ЄРПН №0163189 за 29.10.2020, однак вказаної суми не були достатньо для реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд на суму ПДВ 3 062 101,50 грн.

Протягом 30.10.2020 ТОВ "Манад" здійснило реєстрацію податкових накладних на загальну суму ПДВ 409 635,00 грн і станом на 30.10.2020 о 19:00 год досягнуто реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ в розмірі 3 235 343,68 грн, що підтверджується записами у рядку 4 гр.7 витягу з ЄРПН №0163190 за 30.10.2020.

31.10.2020 після достатності суми на реєстраційному ліміті для реєстрації податкових накладних, ТОВ "Манад" в 11:31 год в ЄРПН зареєстровано податкову накладну №25 від 26.10.2020 для ДП ІІ Сантрейд на суму податкових зобов`язань 3 062 101,50 грн, що підтверджується податковою накладною №25, квитанцією про реєстрацію № та записами у рядку 1 гр. 6 витягу з ЄРПН №0163134 за 31.10.2020.

03.11.2020, після реєстрації податкової накладної №25 від 26.10.2020 на суму 3 062 101,50 грн а також розрахунку коригування №27 від 29.10.2020 до податкової накладної №25 від 26.10.2020 у зв`язку із приведенням розрахунком коригування кількості товару згідно з Актом фіксації остаточної кількості товару, ДП ІІ Сантрейд на підставі рахунку фактури №135 від 26.10.2020 здійснено доплату за товар в сумі 21 544,50 грн та згідно рахунку-фактури №137 від 29.10.2020 здійснено остаточний розрахунок за товар у розмірі 20% від фактично поставленої кількості товару 2312,86м/т. в сумі 3 667 605,30 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №20106361 та №20106360 від 03.11.2020.

За твердженням позивача, за умови належного виконання ФГ "Тимошенко Н.І." та ПП "Рассвет" зобов`язань із реєстрації податкових накладних у строк по 27.10.2020, ТОВ "Манад" мав би отримати в СЕА ПДВ - 875 000,00 грн з яких 105 000,00 грн по ФГ "Тимошенко Н.І.". та реєстраційний ліміт з урахуванням вже облікованої суми станом на 27.10.2020 становив би 1 587 118,00 грн (712 118,20 /сума залишку ПДВ на ліміті/ + 875 000,00 /сума ПДВ що мала надійти/ з них 105 000,00 грн по ФГ "Тимошенко Н.І.

На думку позивача, у зв`язку із тим, що ФГ "Тимошенко Н.І." у строк по 27.10.2020 не здійснено реєстрацію податкової накладної №3 від 20.10.2020 на суму ПДВ 105 000,00 грн, що вплинуло відсутність суми ПДВ в розмірі 105 000,00 грн в СЕА ПДВ, ТОВ "Манад" мало власними обіговими коштами зі свого поточного банківського рахунку поповнити електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 1 510 124,00 грн, для збільшення реєстраційного ліміту але б при умові реєстрації ФГ "Тимошенко Н.І." в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ 105 000,00 грн у ТОВ "Манад" для отримання остаточної оплати від ДП ІІ Санрейд виникла б необхідність у поповненні реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ лише в сумі 1 405 124,00 грн а не 1 510 124,00 грн тобто в сумі меншій на 105 000,00 грн.

За твердженням позивача, ТОВ "Манад" поніс додаткові витрати в сумі 105 000,00 грн на поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ у зв`язку із порушенням ФГ "Тимошенко Н.І." своїх зобов`язань з реєстрації в ЄРПН податкової накладної №3 від 20.10.2020 на суму ПДВ 105 000,00 грн, які б ТОВ "Манад" не поніс, за умови реєстрації ФГ "Тимошенко Н.І." у період з 21.10.2020 по 27.10.2020 податкової накладної.

Щодо збитків в сумі 516 250,00 грн суд зазначає наступне.

02.11.2020 у ФГ "Тимошенко Н.І." виникли податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 87 500,00 грн за фактами отримання коштів платіжними дорученнями №705 від 02.11.2020 та у подальшому було складено податкову накладну №2 від 02.11.2020 на суму ПДВ 87 500,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН у строк з 03.11.2020 по 09.11.2020, однак фактично зареєстрував лише 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 17 календарних днів.

02.11.2020 у ФГ "Тимошенко Н.І." виникли податкові зобов`язання на суму ПДВ 428 750,00 грн, за фактом отримання оплати згідно з платіжним дорученням №707 від 02.11.2020, та у подальшому було складено податкову накладну №3 від 02.11.2020, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН у строк з 03.11.2020 по 09.11.2020, однак фактично зареєстрував лише 27.11.2020, з простроченням реєстрації на 17 календарних днів.

Аналогічно ТОВ "Манад" очікувало реєстрації податкових накладних:

а). від ТОВ "Ічня Екопродукт" на суму 1 221 906,00 грн за податковими накладними №1 від 01.11.2020 на суму ПДВ 62 531,00 грн, яка мала бути зареєстрована у строк по 06.11.2020, податковою накладною №2 від 02.11.2020 на суму ПДВ 1 159 375,00 грн яка мала бути зареєстрована у строк по 09.11.2020;

б). від ПП "Рассвет" на суму 1 583 750,00 грн за податковими накладними №7 та №8 від 02.11.2020, які мали бути зареєстровані в ЄРПН у строк по 09.11.2020.

За твердженням позивача, ТОВ "Манад" мав би отримати податку на додану вартість на загальну суму 3 321 906,00 грн з яких 516 250,00 грн від ФГ "Тимошенко Н.І." та за наслідками реєстрації вказаних податкових накладних на загальну суму 516 250,00 грн ТОВ "Манад" отримав би збільшення свого реєстраційного ліміту (складова частина податкового кредиту), що відповідно б дало можливість використання отриманих коштів ПДВ у господарській діяльності ТОВ "Манад" зокрема для реєстрації своїх податкових накладних, без поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ.

27.10.2020 у ТОВ "Манад" за правилом першої події - відвантаження, перед ДП ІІ "Сантрейд", у зв`язку із постачанням 2 241,74м/т. кукурудзи, виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 2 970 305,50 грн, що підтверджується видатковою накладною №85 від 27.10.2020 та залізничними накладною №33817214, №33817222 від 27.10.2020.

Згідно з пунктом 5.5. договору поставки №60442433 від 26.10.2020 укладеного із ДП ІІ Санрейд, остаточна кількість поставленого товару визначається у пункті поставки та визначаються згідно даних вантажоодержувача (ТОВ Грінтур-Екс) згідно реєстру вивантаження транспортних засобів.

У відповідності до п. 6.1., п. 6.1.2. договору поставки №60442433 від 26.10.2020 укладеного із ДП ІІ Сантрейд, передбачено оплату за поставлений товару у спосіб і порядок, який передбачає оплату за товар у розмірі 80% вартості з моменту завантаження товару у транспортні засоби (залізничні вагони) а 20% вартості товару після отримання товару в пункті поставки, складення Акту фіксації остаточної кількості партії товару, реєстрації розрахунку коригування за результатами визначення остаточної кількості товару та після реєстрації в ЄРПН податкової накладної, перевірки правильності її реєстрації.

28.10.2020 ТОВ "Манад" отримало від ДП ІІ Сантрейд оплату в розмірі 80% вартості товару (2241,74м/т. кукурудзи) в сумі 14 257 466,66 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №136 від 27.10.2020 та платіжним дорученням №20104367 від 28.10.2020.

Згідно з Актом фіксації остаточної кількості партії товару від 31.10.2020 №85 складеного за результатами вивантаження товару із залізничних вагонів у пункті поставки - ТОВ "Грінтур-Екс", кількість поставленого товару/кукурудзи склала 2243,78 м/т.

Однак, від факту реєстрації податкової накладної в ЄРПН, у ТОВ "Манад" залежало отримання від ДП ІІ Сантрейд остаточної плати за поставлений товар у розмірі 20% від 2241,74 м/т., а так як у ТОВ "Манад" податкові зобов`язання виникли після 16-го числа жовтня, відповідно останній граничний строк для реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд припадав на 15.11.2020.

Реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних станом на 09.11.2020 о 20:49 год у ТОВ "Манад" складав - 1 122 484,06 грн що підтверджується витягом з ЄРПН №2663089 за 09.11.2020.

Для реєстрації ТОВ "Манад" своїх податкових зобов`язань і отримання остаточної плати за товар у розмірі 20% від кількості 2243,78 м/т., необхідно було щоб на реєстраційному ліміті в СЕА ПДВ обліковувались сума достатня для реєстрації податкової накладної на суму податкових зобов`язань 2 970 305,50 грн при тому, що внаслідок відсутності реєстрації ТОВ "Ічня Екопроудкт", ПП "Рассвет" та ФГ "Тимошенко Н.І." податкових накладних на реєстраційному ліміті в СЕА ПДВ обліковувались лише сума 1 122 484,06 грн якої не було достатньо для реєстрації податкових зобов`язань ТОВ "Манад" на суму 2 970 305,00 грн.

10.11.2020 у зв`язку із недостатністю коштів ПДВ на реєстраційному ліміті в СЕА ПДВ, ТОВ "Манад" платіжним дорученням №764 від 10.11.2020 із свого банківського рахунку обіговими коштами, поповнило електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 1 850 525,00 грн для збільшення реєстраційного ліміту і можливості реєстрації податкової накладної, чим досягнуто реєстраційного ліміту достатнього для реєстрації податкових накладних в розмірі - 2 973 009,06 грн, (11:40 год), що підтверджується записами у рядку 1 гр.7 витягу з ЄРПН №2563081 за 10.11.2020.

10.11.2020 після достатності суми на реєстраційному ліміті для реєстрації податкових накладних, ТОВ "Манад" в 16:06год. в ЄРПН зареєструвало податкову накладну №26 від 27.10.2020 для ДП ІІ Сантрейд на суму податкових зобов`язань 2 970 305,50 грн, що підтверджується податковою накладною №26, квитанцією про реєстрацію № та записами у рядку 3 гр. 6 витягу з ЄРПН №2563081 за 10.11.2020.

11.11.2020 після реєстрації податкової накладної №26 від 27.10.2020 на суму ПДВ 2970 305,50 грн а також розрахунку коригування №28 від 31.10.2020 до податкової накладної №26 від 27.10.2020 у зв`язку із приведенням розрахунком коригування кількості товару згідно з Актом фіксації остаточної кількості товару, ДП ІІ Сантрейд на підставі рахунку фактури №138 від 31.10.2020 здійснено остаточний розрахунок за товар у розмірі 20% від фактично поставленої кількості товару 2243,78 м/т. в сумі 3580 584,34 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №20111198 та №20111199 від 11.11.2020.

Отже, на думку позивача, за умови належного виконання зобов`язань із своєчасної реєстрації податкових накладних ФГ "Тимошенко Н.І." ПДВ на суму 516 250,00 грн , ПП "Рассвет" ПДВ на суму 1 583 750,00 грн , ТОВ "Ічня Екопродукт" ПДВ на суму 1 221 906,00 грн, (всього ПДВ- 3 321 906,00 грн) у строк по 09.11.2020. у ТОВ "Манад" станом на 09.11.2020 реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ з урахуванням вже облікованої суми становив би 4 444 390,06 (1 122 484,06 /сума залишку ПДВ на ліміті/ + 3 321 906,00 /сума ПДВ що мала надійти/ з яких 516 250,00 грн по ФГ "Тимошенко Н.І. ), і таким чином у ТОВ "Манад" не виникло необхідності у поповненні обіговими коштами електронного рахунку в СЕА ПДВ зокрема для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ і отримання остаточної оплати від ДП ІІ Сантрейд.

ТОВ "Манад" зазначає, що поніс додаткові витрати в сумі 516 250,00 грн на поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ у зв`язку із порушенням ФГ "Тимошенко Н.І." своїх зобов`язань із реєстрації в ЄРПН податкових накладних №2 від 02.11.2020 на суму ПДВ 87 500,00 грн, податкової накладної №3 від 02.11.2020 на суму ПДВ 428 750,00 грн а всього на суму 516 250,00 грн.

Збитки в сумі 16 407,00 грн.

06.11.2020 у ФГ "Тимошенко Н.І." виникли податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 16 407,00 грн за фактом здійснення постачання кукурудзи в кількості 175,54м/т. згідно видаткової накладної №8 від 06.11.2020, та у подальшому було складено податкову накладну №4 від 06.11.2020 на суму ПДВ 16407,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН у строк з 09.11.2020 по 13.11.2020, однак фактично зареєстрував лише 27.11.2020 з простроченням реєстрації на 13 календарних днів.

ТОВ "Манад" від ТОВ "Ічня Екопродукт" очікувало надходження суми ПДВ в розмірі 242 921,00 грн за податковою накладною №5 від 04.11.2020, яка мала бути зареєстрована в ЄРПН у строк з 05.11.2020 по 11.11.2020.

Таким чином, ТОВ "Манад" мав би отримати податку на додану вартість на загальну суму 259 528,00 грн з яких 16 607,00 грн у строк по 13.11.2020 а 242 921,00 грн у строк по 11.11.2020, та за наслідками б реєстрації вказаних податкових накладних на загальну суму 259 528,00 грн ТОВ "Манад" отримав би збільшення свого реєстраційного ліміту, що відповідно б дало можливість використання отриманих коштів ПДВ у господарській діяльності ТОВ "Манад" зокрема для реєстрації вже своїх податкових накладних, без поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ з банківського рахунку.

12.11.2020 у ТОВ "Манад" за правилом першої події-відвантаження, перед ДП ІІ "Сантрейд", у зв`язку із постачанням 2 312,15 м/т. кукурудзи, виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 3 044 329,29 грн, що підтверджується видатковою накладною №88 від 12.11.2020 та залізничною накладною №34062810 від 12.11.2020.

Згідно з пунктом 5.5. договору поставки №60446124 від 12.11.2020 укладеного із ДП ІІ Сантрейд, остаточна кількість поставленого товару визначається у пункті поставки та визначаються згідно даних вантажоодержувача (ТОВ Грінтур-Екс) згідно реєстру вивантаження транспортних засобів.

У відповідності до п. 6.1., п. 6.1.2. договору поставки №60446124 від 12.11.2020 укладеного із ДП ІІ Санрейд, передбачено оплату за поставлений товару у спосіб і порядок, який передбачає оплату за товар у розмірі 80% вартості з моменту завантаження товару у транспортні засоби (залізничні вагони) а 20% вартості товару після отримання товару в пункті поставки, складення Акту фіксації остаточної кількості партії товару, реєстрації розрахунку коригування за результатами визначення остаточної кількості товару та після реєстрації в ЄРПН податкової накладної, перевірки правильності її реєстрації.

13.11.2020 ТОВ "Манад" отримав від ДП ІІ Сантрейд оплату в розмірі 80% вартості товару (2312,15м/т. кукурудзи) в сумі 14 612 780,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №139 від 12.11.2020 та платіжним дорученням №20112502 від 13.11.2020.

Згідно Акту фіксації остаточної ваги від 17.11.2020 №88 складеного за результатами вивантаження товару із залізничних вагонів у пункті поставки - ТОВ "Грінтур-Екс", кількість поставленого товару/кукурудзи склала 2316,770м/т.

ТОВ "Манад" для отримання остаточної плати в розмірі 20% за поставку 2316,770м/т. кукурудзи, необхідно було в ЄРПН зареєструвати податкову накладну із розрахунком коригування для приведення своїх податкових зобов`язань у відповідність із умовами господарської операції в залежності від даних в Акті фіксації остаточної кількості товару.

На кінець дня 18.11.2020 реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ по ТОВ "Манад" складав 1 488 480,07 грн, що підтверджується записом по рядку 7 гр. 7 витягу з ЄРПН №2663091 за 18.11.2020 а для реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд необхідно було суму реєстраційного ліміту в розмірі достатньому для реєстрації податкової накладної в сумі ПДВ 3 044 329,29 грн.

Такими чином станом на 18.11.2020 ТОВ "Манад" необхідно було забезпечити наявність сум ПДВ в СЕА ПДВ як по реєстраційному ліміту так і на електронному рахунку в СЕА ПДВ у зв`язку із необхідністю реєстрації податкової накладної для ДП II Сантрейд на суму 3044 329,00 грн.

У зв`язку із необхідністю реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд та з метою отримання коштів в розмірі 20% вартості від поставленого товару у кількості 2316,770м/т., у ТОВ "Манад" виникла необхідність поповнити свій електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 1 555 850,00 грн для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ.

19.11.2020 ТОВ "Манад" платіжним дорученням №814 від 19.11.2020, обіговими коштами з власного поточного банківського рахунку поповнило електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 1 555 850,00 грн.

19.11.2020 після достатності суми на реєстраційному ліміті для реєстрації податкових накладних, ТОВ "Манад" в 15:17год. в ЄРПН зареєстровано податкову накладну №1 від 12.11.2020 для ДП ІІ Сантрейд на суму податкових зобов`язань ПДВ 3 044 329,29 грн, що підтверджується податковою накладною №1, квитанцією про реєстрацію № та записами у рядку 3 гр. 6 витягу з ЄРПН №2563083 за 19.11.2020.

20.11.2020, після реєстрації податкової накладної №1 від 12.11.2020 на суму ПДВ 3 044 329,29 грн а також розрахунку коригування №3 від 17.11.2020 до податкової накладної №1 від 12.11.2020 у зв`язку із приведенням розрахунком коригування кількості товару згідно з Актом фіксації остаточної кількості товару, ДП ІІ Сантрейд на підставі рахунку фактури №141 від 17.11.2020 здійснено оплату за Актом фіксації остаточної кількості товару в сумі 37603,98 грн та остаточний розрахунок за товар у розмірі 20% від фактично поставленої кількості товару 2316,770м/т. в сумі 3 652 089,16 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №20115751 та №20115750 від 20.11.2020.

Отже, на думку позивача, за умови належного виконання ФГ "Тимошенко Н.І.", ТОВ "Ічня Екопродукт" зобов`язань із реєстрації податкових накладних у строк по 13.11.2020. на суму 259 528,00 грн з них 16 407,00 грн по ФГ "Тимошенко Н.І.", реєстраційний ліміт ТОВ "Манад" в СЕА ПДВ з урахуванням вже облікованої суми станом на 18.11.2021 становив би 1 748 105,07.

У зв`язку з тим, що ФГ "Тимошенко Н.І." у строк по 13.11.2020 не здійснило реєстрацію податкової накладної №4 від 06.11.2020 на суму ПДВ 16 407,00 грн, що вплинуло на відсутність суми ПДВ в розмірі 16 407,00 грн в СЕА ПДВ, ТОВ "Манад" змушений був із свого банківського рахунку обіговими коштами поповнювати електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 1 555 850,00 але за умови реєстрації ФГ "Тимошенко Н.І." в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ 16 407,00грн у ТОВ "Манад" для отримання остаточної оплати від ДП ІІ Санрейд виникла б необхідність у поповненні реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ в сумі меншій на 16 407,00 грн.

ТОВ "Манад" вважає, що понесло додаткові витрати в сумі 16 407,00 грн на поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ з причин необхідності отримання коштів від ДП ІІ Сантрейд, у зв`язку із порушенням ФГ "Тимошенко Н.І." своїх зобов`язань із реєстрації в ЄРПН податкової накладної №4 від 06.11.2020 на суму ПДВ 16 407,00 грн.

Збитки в сумі 111 174,00 грн.

02.12.2020 у ФГ "Тимошенко Н.І." виникли податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 111 174,00 грн за фактом здійснення постачання кукурудзи в кількості 105,88 м/т. згідно видаткової накладної №10 від 02.12.2020, та у подальшому було складено податкову накладну №1 від 02.12.2020 на суму ПДВ 111 174,00 грн, яку відповідач зобов`язаний був зареєструвати в ЄРПН у строк з 03.12.2020 по 09.12.2020, однак фактично зареєстрував лише 24.12.2020 з простроченням реєстрації на 14 календарних днів.

ТОВ "Манад" законно очікував реєстрацію податкових накладних від ПП "Рассвет" на загальну суму ПДВ в розмірі 701 568,00 грн, згідно податкової накладної №13 від 02.12.2020 на суму ПДВ 258 531,00 грн, (строк реєстрації по 09.12.2020), податкової накладної №14 від 04.12.2020 на суму ПДВ 221 592,00 грн (строк реєстрації по 11.12.2020), податкової накладної №15 від 09.12.2020 на суму ПДВ 221 445,00 грн (строк реєстрації по 16.12.2020).

ТОВ "Манад" стверджує, що мало б отримати в СЕА ПДВ податку на додану вартість на загальну суму 812 742,00 грн з яких 111 174,00 грн у строк по 09.12.2020 від ФГ "Тимошенко Н.І" та 701 568,00 грн у строк по 16.12.2020 від ПП "Рассвет", та за наслідками б реєстрації вказаних податкових накладних на загальну суму 812 742,00 грн ТОВ "Манад", отримав би збільшення свого реєстраційного ліміту (складова частина податкового кредиту) в СЕА ПДВ, що відповідно б дало можливість використання отриманих коштів ПДВ у господарській діяльності ТОВ "Манад" зокрема для реєстрації вже своїх податкових накладних, без поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ.

03.12.2020 у ТОВ "Манад" за правилом першої події - відвантаження, перед ДП ІІ "Сантрейд", у зв`язку із постачанням 1 892,40 м/т. кукурудзи, виникли податкові зобов`язання з ПДВ на суму 2 397 038,74 грн, що підтверджується видатковою накладною №96 від 03.12.2020 та залізничною накладною №34378927 від 03.12.2020.

Згідно з пунктом 5.5. договору поставки №60449045 від 25.11.2020 укладеного із ДП ІІ Санрейд, остаточна кількість поставленого товару визначається у пункті поставки та визначаються згідно даних вантажоодержувача (ТОВ Грінтур-Екс) згідно реєстру вивантаження транспортних засобів.

У відповідності до п. 6.1., п. 6.1.2. договору поставки №60449045 від 25.11.2020 укладеного із ДП ІІ Сантрейд, передбачено оплату за поставлений товару у спосіб і порядок, який передбачає оплату за товар у розмірі 80% вартості з моменту завантаження товару у транспортні засоби (залізничні вагони) а 20% вартості товару після отримання товару в пункті поставки, складення Акту фіксації остаточної кількості партії товару, реєстрації розрахунку коригування за результатами визначення остаточної кількості товару та після реєстрації в ЄРПН податкової накладної, перевірки правильності її реєстрації.

04.12.2020 ТОВ "Манад" отримав від ДП ІІ Сантрейд оплату в розмірі 80% вартості товару (1892,40м/т. кукурудзи) в сумі 11 505 785,94 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №147 від 03.12.2020 та платіжним дорученням №20122041 від 04.12.2020.

Згідно Акту фіксації остаточної ваги №96 від 07.12.2020 складеного за результатами вивантаження товару із залізничних вагонів у пункті поставки - ТОВ "Грінтур-Екс", кількість поставленого товару/кукурудзи склала 1898,560м/т.

ТОВ "Манад" для отримання остаточної плати в розмірі 20% за поставку 1898,560м/т. кукурудзи, необхідно було в ЄРПН зареєструвати податкову накладну із розрахунком коригування для приведення своїх податкових зобов`язань у відповідність із умовами господарської операції в залежності від даних в Акті фіксації остаточної кількості товару.

На кінець дня 17.12.2020 (20:38год). реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ ТОВ "Манад" складав 1 765 196,48 грн, що підтверджується записом по рядку 4 гр. 7 витягу з ЄРПН №2663104 за 17.12.2020 а для реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд необхідно було суму реєстраційного ліміту в розмірі достатньому для реєстрації податкової накладної в сумі ПДВ 2 397 038,00 грн.

Станом на 18.12.2020 ТОВ "Манад" необхідно було забезпечити наявність сум ПДВ в СЕА ПДВ як по реєстраційному ліміту так і на електронному рахунку в СЕА ПДВ у зв`язку із необхідністю реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд на суму 2 397 038,00 грн для отримання остаточної плати в розмірі 20% за поставлений товар в кількості 1898,560м/т., у зв`язку із необхідністю реєстрації податкової накладної для ДП ІІ Сантрейд для отримання остаточної плати за товар, виникла необхідність поповнити свій електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 2 086 000,00 грн, що зокрема у відповідності до 2001.1., 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України дало можливість збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ.

18.12.2020 ТОВ "Манад" платіжним дорученням №999 від 18.12.2020 із свого банківського рахунку обіговими коштами поповнило електронний рахунок в СЕА ПДВ на суму 2 086 000,00 грн що зокрема у відповідності до 2001.1., 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України дало можливість збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ і таким чином досягнуто реєстраційного ліміту достатнього для реєстрації податкових накладних в розмірі - 4 204 514,94 грн, (15:30 год), що підтверджується записами у рядку 5 гр.6,7 витягу з ЄРПН №2663105 за 18.12.2020.

18.12.2020 після достатності суми на реєстраційному ліміті для реєстрації податкових накладних, ТОВ "Манад" в 18:54 год в ЄРПН зареєстровано податкову накладну №2 від 03.12.2020 для ДП ІІ Сантрейд на суму податкових зобов`язань 2 397 038,74 грн, що підтверджується податковою накладною №2, квитанцією про реєстрацію № та записами у рядку 7 гр. 6 витягу з ЄРПН №2663105 за 18.12.2020.

21.12.2020, після реєстрації податкової накладної №2 від 03.12.2020 на суму ПДВ 2 397 038,74 грн а також розрахунку коригування №5 від 07.12.2020 до податкової накладної №2 від 03.12.2020 у зв`язку із приведенням розрахунком коригування кількості товару згідно з Актом фіксації остаточної кількості товару, ДП ІІ Сантрейд на підставі рахунку фактури №150 від 07.12.2020 здійснено оплату за Актом фіксації остаточної кількості товару в сумі 46 815,88 грн та остаточний розрахунок за товар у розмірі 20% від фактично поставленої кількості товару 1898,560м/т. в сумі 2 876 446,49 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №20128783 та №20128784 від 21.12.2020.

Отже, за твердженням позивача, за умови належного виконання ФГ "Тимошенко Н.І.", ПП "Рассвет" зобов`язань із реєстрації податкових накладних у строк по 09.12.2020 та по 16.12.2020, ТОВ "Манад" мало б отримати на свій електронний рахунок в СЕА ПДВ - 812 742,00 грн з яких 111 174,00 грн по ФГ "Тимошенко Н.І.". та реєстраційний ліміт з урахуванням вже облікованої суми станом 17.12.2020 становив би 2 577 938,48 (1 765 196,48 /сума залишку ПДВ на ліміті/ + 812 742,00 /сума ПДВ що мала надійти) і таким чином у ТОВ "Манад" виникла б необхідність у поповненні електронного рахунку в СЕА ПДВ зокрема для збільшення реєстраційного ліміту і отримання остаточної оплати від ДП ІІ Сантрейд в сумі меншій на 812 742,00 грн з яких 111 174,00 грн, по ФГ "Тимошенко Н.І" які по суті виведені із свого банківського рахунку та відповідно із господарської діяльності виключно внаслідок неналежного виконання ФГ "Тимошенко Н.І." своїх зобов`язань із своєчасної реєстрації податкових накладних.

ТОВ "Манад" стверджує, що поніс додаткові витрати в сумі 111 174,00 грн на поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ з причин необхідності отримання коштів від ДП ІІ Сантрейд, у зв`язку із порушенням ФГ "Тимошенко Н.І." своїх зобов`язань із реєстрації в ЄРПН податкової накладної №1 від 02.12.2020 на суму ПДВ 111 174,00 грн

З листа ГУ ДПС у Київської області від 28.04.2021 №93/ЗПІ/10-3618-03 та додатків до листа ДПС України від 28.04.2021 №869/ЗПІ/99-00-18-03-04-10 убачається, що реєстрації податкових накладних від ТОВ "Манад" на ДП ІІ Сантрейд передувало поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ а саме:

29.10.2020 поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ в сумі 1 510 124, 00 грн;

10.11.2020 поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ в сумі 1 850 525,00 грн;

19.11.2020 поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ в сумі 1 555 850,00 грн;

18.12.2020 поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ в сумі 2 086 000,00 грн.

За твердженням позивача, кошти сплачені ТОВ "Манад" на електронний рахунок в Держказначействі (СЕА ПДВ) не повертались ТОВ "Манад", тобто суми, зокрема 748 831,00 грн у причино-наслідковому зв`язку із несвоєчасною реєстрацією ФГ "Тимошенко Н.І." податкових накладних №3 від 20.10.2020 на суму ПДВ 105 000,00 грн, №2 від 02.11.2020 на суму 87 500,00 грн, №3 від 02.11.2020 на суму 428 750,00 грн, №4 від 06.11.2020 на суму ПДВ 16 407,00 грн, які ТОВ "Манад" сплатив із свого банківського рахунку, повернуться на банківський рахунок ТОВ "Манад" та не можуть бути використані у господарській діяльності.

Позивач зазначав, що умови укладеного договору, механізм збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ за умови своєчасної реєстрації податкових накладних відповідачем, а також дотримання постачальником умов Договору, мало призвести до відсутності у ТОВ "Манад" необхідності здійснювати будь-які витрати пов`язані з податком на додану вартість в СЕА ПДВ, а натомість несвоєчасна реєстрація податкових накладних призвела до значних витрат ТОВ "Манад" у вигляді - сплати коштів на електронний рахунок в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту, тим самим зменшуючи наявність обігових коштів на своєму банківському рахунку.

Кошти, які сплачені ТОВ "Манад" платіжними дорученнями №687 від 29.10.2020, №764 від 10.11.2020, №814 від 19.11.2020, №999 від 18.12.2020, на електронний рахунок відкритий в Держказначействі, відповідно до приписів п. 200-1.5 статті 200-1, п. 200-1.7. ст. 2001 Податкового кодексу України, можуть бути використані для перерахування коштів до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду (тобто сплати ПДВ, після подання декларації з ПДВ та якщо формується сума позитивного значення з ПДВ, що підлягає сплаті до держбюджету).

ФГ "Тимошенко Н.І." не здійснило вчасну реєстрацію податкових накладних, внаслідок чого ТОВ "Манад" поніс додаткові витрати в сумі 748 831,00 грн на електронний рахунок в Держказначействі для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ для можливості реєстрації своїх податкових накладних для отримання від ДП ІІ Сантрейд остаточної оплати за товар в розмірі 20% вартості на загальну суму 13 776 725,29 грн.

Пунктом 7.1. Договору, зазначено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню, входять витрати понесені Покупцем внаслідок невиконання або неналежного виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором, втрата, не поставка, недопоставка, прострочення поставки, поставка неякісного Товару визначеного у п.1.1., п. 2.1., п. 3.1., 6.1., цього Договору, пошкодження майна Покупця, витрати здійсненні Постачальником у т.ч. сплата податкових нарахувань та штрафів, штрафних санкцій іншим контрагентам, вартість додаткових робіт, витрачених матеріалів а також не одержані доходи у т.ч. кошти податкового кредиту/бюджетного відшкодування ПДВ, які він одержав би, якби зобов`язання Постачальника за цим Договором були виконані останнім належним чином.

Позивач вважає, що зазнав збитків внаслідок порушення зобов`язання відповідачем, в даному випадку вимушена сплата обігових коштів в сумі 748 831,00 грн з банківського рахунку на електронний рахунок в Держказначействі для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних.

Відповідач заперечив проти позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 748831,00 грн, оскільки на його думку, це є додатковими витратами і зарахування власних обігових коштів для збільшення свого ж власного реєстраційного ліміту в СЕА за будь-яких обставин не може вважатися збитками в розумінні ст. 225 Господарського кодексу України.

Суд, розглянувши позовні вимоги в цій частині дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді витрат, пов`язаних з поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних з огляду на таке.

Умовами укладеного між сторонами договору поставки № 249 від 12.10.2020 не передбачено такого виду відповідальності як відшкодування постачальником збитків у вигляді витрат покупця внаслідок поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ через несвоєчасну реєстрацію постачальником у ЄРПН податкових накладних.

З урахуванням зазначеного, позивач повинен довести заподіяння йому відповідачем збитків у загальному порядку.

Так, частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Окрім того, відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

За змістом ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Отже, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Поряд з цим, повноту дослідження обставин справи забезпечує принцип змагальності, який передбачає покладення тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та установленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема, в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 19.01.2022 у справі 910/20686/20.

Отже, дослідивши наявні у справі докази та позиції сторін, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності зазначеного вище повного складу цивільного правопорушення, зокрема, в частині наявності безпосередньо збитків у вигляді зроблених товариством витрат чи втрат майна, позаяк поповнення власного електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту не є незворотними витратами чи втратою майна (грошових коштів), оскільки такі кошти у подальшому використовуються платником ПДВ у формуванні власних податкових зобов`язань.

Також судом було ураховано ту обставину, що забезпечення виконання постачальником умов договору в частині скорочених строків реєстрації податкових накладних було передбачено в п. 8.1 договору у вигляді штрафу, а пункт 7.1 договору, який передбачає відшкодування витрат, понесених покупцем, як збитків визначає, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню, входять витрати, понесені покупцем внаслідок невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором, втрата, непоставка, недопоставка, прострочення поставки, поставка неякісного товару, визначеного у п.п. 1.1, 2.1, 3.1, 6.1 цього договору, пошкодження майна покупця, витрати, здійснені постачальником, у т.ч. сплата податкових нарахувань та штрафів, штрафних санкцій іншим контрагентам, вартість додаткових робіт, витрачених матеріалів, а також не одержані доходи, у тому числі кошти податкового кредиту/бюджетного відшкодування ПДВ, які він одержав би, якби зобов`язання за цим договором були виконані останнім належним чином.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, установленою п. 193.1 ст. 193 ПКУ, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг, в даному випадку це операція з придбання товару/зерна кукурудзи.

Згідно з абз. 3 п. 198.6 ст. 198, абз. 2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН), для отримувача товарів/послуг (покупця - ТОВ "МАНАД") є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до положень п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 2001.1. ст. 200 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 2001.3. ст. 2001 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку.

Невід`ємним елементом у системі адміністрування ПДВ та набуття права на податковий кредит є реєстрація постачальником податкових накладних в ЄРПН, при цьому за фактом реєстрації податкових накладних відбувається рух коштів в системі електронного адміністрування ПДВ (надалі скорочено - СЕА ПДВ).

Таким чином, суми ПДВ, зазначені у податковій накладній, після реєстрації податкової накладної в ЄРПН: формують податковий кредит (об`єкт цивільних прав) на підставі зареєстрованих податкових накладних; збільшують реєстраційний ліміт покупця (ТОВ "МАНАД") (п.п. 200-1 ст. 200-1 ПКУ); сума реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ (невід`ємна складова частина податкового кредиту), яка формується за наслідками реєстрації податкових накладних, може бути використана отримувачем ПДВ (ТОВ "МАНАД") для реєстрації вже свої податкових накладних в ЄРПН по своїх податкових зобов`язаннях без поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту; беруть участь у формуванні податкового кредиту для зменшення податкових зобов`язань за наслідками подання декларації з ПДВ (тобто сплата податку на додану вартість у меншому розмірі).

У відповідності до абз.14 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.

У відповідності до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого рахунку у банку/небанківському надавачу платіжних послуг на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Таким чином, обов`язок перерахування коштів в СЕА (поповнення рахунку) закон пов`язує з дотриманням строків реєстрації податкових накладних, які встановлені цим кодексом, а не договором.

Пункт 200.1.5 Податкового кодексу України передбачає, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Кошти, що надійшли на рахунки, визначені у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня.

Так як кошти з рахунку позивача в СЕА не мають обов`язково повертатись на його рахунок, а витрачаються на сплату його ПДВ за результатом звітного податкового періоду і повертаються на його рахунок у банку лише у випадку, коли їх більше, ніж сума податкового зобов`язання, яка підлягає сплаті.

Таким чином, основними вихідними даними для використання коштів СЕА є виключно механізм адміністрування ПДВ, який визначений виключно Податковим кодексом України і повністю виключає додаткове регулювання шляхом укладення договірних відносин, а саме:

- податкове зобов`язання і податковий кредит визначаються на підставі податкових накладних, які надаються у граничні строки, передбачені Податковим кодексом України, а не договором;

- податкова декларація подається протягом 20 днів по закінченню календарного місяця, тобто в цей проміжок 20 днів входять також граничний строк реєстрації податкових накладних, виданих з 16 по останній день календарного місяця;

- кошти на рахунку в СЕА використовуються для погашення загального податкового боргу за звітний місяць, на розрахунок якого не впливає скорочений строк реєстрації податкової накладної, передбачений сторонами в договорі.

На відміну від відповідальності у вигляді договірної неустойки за порушення договірних строків реєстрації податкових накладних, яка залежить лише від умов, передбачених договором, відповідальність у вигляді збитків внаслідок поповнення рахунку СЕА напряму залежить виключно від дотримання строків реєстрації, які встановлені Податковим кодексом України.

Також, суд зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів неотримання покупцем податкового кредиту у зв`язку з діями постачальника, пов`язаними з реєстрацією податкових накладних у строки, понад визначені договором.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено фактичного понесення збитків в сумі 748831,00 грн у вигляді витрат, пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних.

Ураховуючи зазначене можна дійти висновку, що вимога позивача про стягнення збитків у сумі 748831,00 грн у вигляді витрат, пов`язаних із поповненням електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних є недоведеною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення збитків у вигляді втраченої вигоди в сумі 1008000,00 грн суд зазначає наступне.

У п. 7.1. договору сторони передбачили, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню, входять, зокрема, не одержані доходи, які він одержав би, якби зобов`язання Постачальника за цим Договором були виконані останнім належним чином.

У п. 7.8. Договору, сторони погодили, що у разі невиконання Постачальником умов, зокрема пункту 7.1. та 11.1. цього Договору, Постачальник відшкодовує Покупцю втрачену вигоду в розмірі десять відсотків від суми договору зазначеної у п. 4.2. цього Договору.

Як убачається з п. 11.1. договору, метою договору для ТОВ "Манад" є отримання доходу (прибутку) внаслідок отримання товару від ФГ "Тимошенко Н.І." і наміру на його реалізацію.

Договір №249 від 12.10.2020, був спрямований на настання реальних наслідків, які мали б привести до зміни в структурі активів та зобов`язань обох учасників господарської операції - ФГ "Тимошенко Н.І." та ТОВ "Манад" і за умовами договору, ТОВ "Манад" мав би отримати вигоду (дохід) від реалізації всього обсягу кукурудзи згідно п. 3.1. договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що господарське зобов`язання, яке виникло на підставі договору, укладеного між сторонами, має бути спрямоване на досягнення економічного результату для його сторін, тобто мати реальний характер та опосередковувати рух капіталів, товарів, робіт чи послуг, що є об`єктами відповідної господарської операції.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а в даному випадку у зв`язку із порушенням ФГ "Тимошенко Н.І." умов п. п. 3.1., п. 6.1., п. 11.1. договору, до ТОВ "Манад" не перейшло право власності на 319,58 м/т. кукурудзи на суму 2 015 874,00 грн, і ФГ "Тимошенко Н.І." над цим обсягом не втратило контроль.

Сторони у п. 3.1. договору визначили кількість 1600,00м/т. +/-10% за вибором ТОВ "Манад" і п. 3.1. кореспондує п. 4.2. договору, яким визначено загальну суму вартості товару ( 10 080 000,00) +/-10% в опціоні покупця.

З боку відповідача не вчинено всіх дій для повного і реального виконання зобов`язання з поставки кукурудзи у повному обсязі у відповідності до умов договору, як того вимагають приписи ч. 1 ст. 526 ЦК України та ч.1,2 ст. 193 ГК України.

Відповідач протиправно обравши опціон -10% (менше на 160,00м/т.) від кількості 1600,00т. згідно п.3.1. договору, не забезпечивши наявності кукурудзи на ТОВ "Комбікормник" та не виставивши рахунків для оплати за решту товару, отримав від ТОВ "Манад" протягом 30.11.2020 кошти в сумі 840 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №888, та вказаний платіж був здійснений ТОВ "Манад" у відповідності до положень ч. 2 ст.689, ч. 1 ст. 693 ЦК України.

01.12.2020 ФГ "Тимошенко Н.І." повернуло отримані кошти в сумі 840 000,00 грн сплачені ТОВ "Манад" за наступне постачання 160,00 м/т. кукурудзи в розмірі 83,33% вартості з призначенням платежу: "...повернення надлишково перерахованої оплати за кукурудзу 160 тон (83,33% вартості) зг.дог.249 від 12.10.2020.".

Позивач вважає, що ФГ "Тимошенко Н.І." умисно порушило право ТОВ "Манад" на отримання кукурудзи з урахуванням права на вибір опціону +10% поставивши тільки 1440,02м/т. кукурудзи, самостійно обравши опціон -10% (менше на 160т від 1600,00т) що призвело до неотримання ТОВ "Манад" 319,98 м/т. кукурудзи на суму 2 015 874,00 грн і тим самим ТОВ "Манад" не досяг мети договору - отримання доходу, як то передбачено п. 11.1. договору - реалізувати товар з метою отримання доходу (прибутку).

В період поставки ФГ "Тимошенко Н.І." кукурудзи, зазначений товар було продано ДП ІІ Сантрейд і ТОВ "Манад" з ДП ІІ Сантрейд уклало 25.11.2020 контракт №60449045 за яким ТОВ "Манад" зобов`язався поставити 9100,00м/т. кукурудзи +/-2% за своїм вибором, за ціною 7600,00 грн з ПДВ за 1 м/т. кукурудзи, на суму 69 159 963,00 грн, строк поставки з 25.11.2022 по 15.12.2020.

Позивач вважає, що ФГ "Тимошенко Н.І." недопоставило 319,98 м/т. кукурудзи за ціною 6300,00 грн з ПДВ, на суму 2 015 874,00 грн а ТОВ "Манад" не отримав контроль над цією кількістю і до ТОВ "Манад" не перейшли ризики стосовно цієї кількості.

ТОВ "Манад" за умови поставки кукурудзи в обсязі 319,98 м/т, могло реалізувати вказану кількість за ціною 7600,00 грн по контракту 25.11.2020 №60449045 ДП ІІ Сантрейд та отримати 2 431 846,72 грн доходу.

Різниця між сумою не отриманої кукурудзи 319,98м/т. на суму 2 015 874,00 і сумою реалізації на користь ДП ІІ Сантрейд становить 415 972,72 грн.

Керуючись п. 7.1., п. 7.8. договору, п.3.1, п. 11.1. договору, на підставі ч. 3 ст. 22 ЦК України, ТОВ "Манад" заявило до ФГ "Тимошенко Н.І." позовну вимогу про стягнення 1 008 000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди.

Судом було установлено, що платіжним дорученням №611 від 16.10.2020, ТОВ "Манад" сплатило 2 625 000,00 грн у розмірі 83,33% вартості за поставку згідно рахунку №3 від 16.10.2020, в якому було вказано кількість кукурудзи 500,00 м/т., ФГ "Тимошенко Н.І." поставило лише 491,62 м/т. кукурудзи, що підтверджується видатковими накладними №3 від 18.10.2020 та №4 від 19.10.2020. Платіжним дорученням №705 від 02.11.2020 на користь ФГ "Тимошенко Н.І." було сплачено 525 000,00 грн як 16,67% вартості за поставку 500,00 м/т. кукурудзи.

Платіжним дорученням №624 від 20.10.2020, ТОВ "Манад" сплатило 630 000,00 грн у розмірі 83,33% вартості за поставку згідно рахунку №4 від 16.10.2020, в якому було вказано кількість кукурудзи 120,00м/т. а ФГ "Тимошенко Н.І." поставило лише 105,40 м/т. кукурудзи, що підтверджується видатковою накладною №5 від 26.10.2020. Платіжним дорученням №706 від 02.11.2020 на користь ФГ "Тимошенко Н.І." було сплачено 120 000,00 грн як 16,67% вартості за поставку 120,00 м/т. кукурудзи;

За твердженням позивача, загальна сума сплачених коштів в розмірі 16,67% вартості становить - 645 000,00 грн за поставлені 597,02 м/т. кукурудзи.

Як стверджує позивач, за умовами п. 3.1. договору, до постачання підлягало 1760, 00м/т. з яких 160,00м/т. як опціон +10% за вибором ТОВ "Манад" і ФГ "Тимошенко Н.І." було обізнане з обов`язком поставити саме 1760,00м/т.

ФГ "Тимошенко Н.І." здійснило поставку лише 1440,02м/т. кукурудзи та відповідно непоставлено 319,98 м/т. кукурудзи, з яких 159,98м/т. кукурудзи до кількості 1600,00м/т.. передбачаеної умовами договору поставки та 160,00м/т. як опціон +10% за вибором ТОВ "Манад" до кількості 1760,00м/т.

Рішенням у справі № 911/683/21 від 14.06.2021, яке набрало законної сили, установлено, що обсяг недоспоставленої кукурудзі за договором поставки № 249 від 12.10.2020 становить 159,98 м/т, а не 319,98 м/т, як зазначає ТОВ "Манад" у позові.

Крім того, ТОВ "Манад" заявляє вимогу про стягнення з ФГ "Тимошенко Н.І. збитків у вигляді втраченої вигоди в розмірі 1008000,00 грн посилаюсь на п. 7.8, п.7.1 Договору за порушення п. 3.1., п.п. 6.11.2 п. 6.11., п. 11.1. та на підставі ч. 3 ст. 22 ЦК України, ч. 2 ст. 217, ч. 3 ст. 225, ГК України.

Судом було установлено, що рішенням у справі № 911/683/21 від 27.09.2022, яке набрало законної сили, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги за зустрічним позовом щодо стягнення з ФГ "Тимошенко Н.І." на користь ТОВ "Манад", зокрема, збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1008000 грн.

У підставу позовної вимоги за зустрічним позовом у справі № 911/683/21 про стягнення збитків у вигляді втраченої вигоди в розмірі 1008000 грн ТОВ "Манад" посилалося на те, що зазнало збитків у зв`язку з тим, що ФГ "Тимошенко Н.І." прострочило виконання зобов`язань щодо поставки кукурудзи в установлені договором строк і обсязі та зазначало п.7.1., 7.8, 11.1 Договору поставки № 249 від 20.10.2020, тобто ті ж пункти договору поставки № 249, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди і у даній справі.

Згідно зі статтею 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Аналогічне зазначено у постанові Верховного Суду у справі № 902/560/20(902/301/21) від 17.02.2023.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України підставою для закриття провадження у справі є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

З зазначених норм убачається, що закриття провадження у справі можливе за умови, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку.

При цьому, суд зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного зі згаданих вище умов не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору на загальних підставах.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд має установити наявність рішення господарського суду або іншого органу, прийнятого у справі: між тими ж сторонами; про той же предмет; з тих же підстав.

Отже, проаналізувавши зміст позовної вимоги щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1008000 грн, яка є предметом розгляду у даній справі та зміст позовної вимоги, яка була предметом розгляду у справі №911/683/21, суд дійшов висновку про те, що склад сторін, предмет та підстави такої позовної вимоги є тотожними. При цьому рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/683/21 суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків у вигляді втраченої вигоди в розмірі 1008000,00 грн, зазначене набрало законної сили.

Суд зауважує, що доводи позивача про те, що підстави позову у даній справі є іншими з посиланням на інші обставини, не знаходять свого обґрунтування і є спробою переглянути існуюче судове рішення.

Ураховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що провадження у справі в частині стягнення 1008000,00 грн підлягає закриттю.

Щодо позовної вимоги про стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 829039,42 грн, які протиправно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І." та підлягають поверненню, та нарахованих на зазначену суму інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та 3% річних в сумі 53906,24 грн суд зазначає таке.

Позивач стверджує, що платіжним дорученням №611 від 16.10.2020, ТОВ "Манад" сплатило 2 625 000,00 грн - 83,33% вартості за поставку згідно рахунку №3 від 16.10.2020, в якому було вказано кількість кукурудзи 500,00 м/т., тоді як ФГ "Тимошенко Н.І." поставило лише 491,62 м/т. кукурудзи, що підтверджується видатковими накладними №3 від 18.10.2020 та №4 від 19.10.2020. Платіжним дорученням №705 від 02.11.2020 на користь ФГ "Тимошенко Н.І." було сплачено 525 000,00 грн як 16,67% вартості за поставку 500,00 м/т. кукурудзи.

Платіжним дорученням №624 від 20.10.2020, ТОВ "Манад" сплатило 630 000,00 грн - 83,33% вартості за поставку згідно рахунку №4 від 16.10.2020, в якому було вказано кількість кукурудзи 120,00м/т., тоді як ФГ "Тимошенко Н.І." поставило лише 105,40 м/т. кукурудзи, що підтверджується видатковою накладною №5 від 26.10.2020. Платіжним дорученням №706 від 02.11.2020 на користь ФГ "Тимошенко Н.І." було сплачено 120 000,00 грн як 16,67% вартості за поставку 120,00 м/т. кукурудзи;

А отже, за твердженням позивача, загальна сума сплачених коштів в розмірі 16,67% вартості становить - 645 000,00 грн за поставлені 597,02 м/т. кукурудзи.

Умови оплати за товар передбачені п. 5.2. договору:

Оплата за товар Покупцем здійснюється у два етапи:

- 83,3 % вартості товару покупець оплачує на підставі рахунку-фактури та заявки Постачальника, отриманих за правилами згідно п. 11.4 договору протягом 5 банківських днів, з дня, що слідує за днем надання документів для оплати;

- 16,67% вартості товару Покупець оплачує після приймання товару згідно п. 2.1, п.2.2, п.3.1, п.4.1, дотримання вимог 6.1,6.2,6.9, 6.10, 11.3 Договору , надання товарно-транспортних, видаткових накладних та реєстрації ПН/РК у ЄРПН згідно з п.п. 1.5.5. договору протягом 5 - ти банківських днів, з дня надання квитанції про реєстрацію ПК/РК в ЄРПН за правилами згідно п.11.4 Договору.

За твердженням позивача, до постачання підлягало 1760,00м/т. з яких 160,00м/т, як опціон +10% за вибором ТОВ "Манад". ФГ "Тимошенко Н.І." здійснило поставку лише 1440,02м/т. кукурудзи, непоставлено 319,98 м/т. кукурудзи, з яких: 159,98м/т. кукурудзи до кількості 1600,00м/т. та 160,00м/т. як опціон +10% за вибором ТОВ "Манад" до кількості 1760,00м/т.

ТОВ "Манад" зазначає, що зважаючи на те, що умови передбачені п. 5.2. договору для остаточної оплати за товар у розмірі 16,67% щодо суми 645 000,00 грн не настали з підстав порушення ФГ "Тимошенко Н.І." п. 3.1. договору, а також ненаданням квитанцій про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, ненаданням документів передбачених п. 11.3. договору, а в подальшому до ФГ "Тимошенко Н.І." було застосовано оперативно-господарську санкцію передбачену п. 5.6. договору у вигляді притримання оплати до моменту усунення порушень та проінформовано ФГ "Тимошенко Н.І.", що з моменту усунення порушень і настання умов для остаточної оплати, товар буде повністю оплачений.

А отже, позивач вважає, що кошти в сумі 645 000,00 грн протиправно знаходяться у ФГ "Тимошенко Н.І.", ТОВ "Манад" не повинен був їх сплачувати так як обов`язок з їх сплати у ТОВ "Манад" не настав і ФГ "Тимошенко Н.І." не має права утримувати у себе зазначені кошти з моменту їх зарахування на банківський рахунок.

Крім того, пунктом 5.11. договору, сторони домовились, що застосовують офіційний курс долара США встановлений Національним банком України на момент сплати коштів за Товар. У випадку повернення коштів Постачальником, отриманих згідно п. 5.1, 5.2. цього Договору, без подальшого виконання цього договору та/і/або невиконання п. 3.1. цього Договору, сума коштів, що повертається покупцю, визначається у грошовому еквіваленті до іноземної валюти (долар США), яка визначається за офіційним курсом Національного банку України на день повернення. Для визначення курсу іноземної валюти (долар США) при сплаті вартості за товар та при поверненні коштів, сторони використовують данні, що оприлюднюються на офіційному веб -сайті Національного банку України.

Позивач обчислив, що сума 645 000,00 грн еквівалентна по курсу НБУ станом на 02.11.2020 - 22 670,80 доларів США, що у зв`язку зі зміною вартісної оцінки коштів, у відповідності до п. 5.11. договору, еквівалент суми 645 000,00 грн становить 22 670,80 доларів США за курсом НБУ станом на 15.08.2023 - 36,5686 грн/доларів США, що складає 829 039,42 грн.

Крім того, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача, за прострочення виконання грошового зобов`язання, інфляційні втрати з суми 645 000,00 грн з дня їх отримання по 15.08.2023 в сумі 309 542,18 грн та три проценти річних з суми 645000,00 грн, з дня отримання по 15.08.2023 в сумі 53906,24 грн.

Однак, як установлено судом, на виконання умов договору постачальник - ФГ "Тимошенко Н.І.", виставило покупцю - ТОВ "Манад", рахунок від 16.10.2020 № 3 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 500 м/т на суму 3150000 грн ТОВ "Манад" на підставі платіжного доручення від 16.10.2020 № 611 здійснило оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 16.10.2020 № 3 в сумі 2625000 грн ФГ "Тимошенко Н І" на підставі накладної від 18.10.2020 № 3 поставив позивачу кукурудзу в кількості 245,64 м/т вартістю 1547532 грн та на підставі накладної від 19.10.2020 № 4 поставив кукурудзу в кількості 245,98 м/т вартістю 1549674 грн Позивач на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 705 здійснив оплату 16,67 % вартості товару згідно рахунку від 16.10.2020 № 3 в сумі 525000 грн.

Отже, обсяг недопоставки кукурудзи за рахунком № 3 від 16.10.2020 становив 8,28 м/т.

У подальшому, відповідач виставив позивачу рахунок від 20.10.2020 № 4 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 120 м/т на суму 756000 грн Позивач на підставі платіжного доручення від 20.10.2020 № 624 здійснив оплату 83,3 3% вартості товару згідно рахунку від 20.10.2020 № 4 в сумі 630000 грн Відповідач на підставі накладної від 26.10.2020 № 5 поставив позивачу кукурудзу в кількості 105,4 м/т вартістю 664020 грн Позивач на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 706 здійснив оплату 16,67 % вартості товару згідно рахунку від 20.10.2020 № 3 в сумі 120000 грн.

Обсяг недопоставленого товару за рахунком № 4 від 16.10.2020 склав 14,6 м/т.

Пізніше, відповідач виставив позивачу рахунок від 02.11.2020 № 5 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 490 м/т на суму 3087000 грн Позивач на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 707 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 02.11.2020 № 5 в сумі 2572500 грн Відповідач на підставі накладної від 04.11.2020 № 6 поставив позивачу кукурудзу в кількості 210,46 м/т вартістю 1325898 грн, на підставі накладної від 05.11.2020 № 7 поставив кукурудзу в кількості 140,34 м/т вартістю 884142 грн та на підставі накладної від 06.11.2020 № 8 поставив кукурудзу в кількості 175,54 м/т вартістю 1105902 грн.

А отже, відповідач поставив 526,34 м/т товару, в той час як мав поставити у відповідності до виставленого рахунку№5 від 02.11.2020 - 490 м/т товару. Зазначеною поставкою ФГ "Тимошенко Н.І." покрив недопоставку товару за рахунком №3 від 16.10.2020 та №4 від 16.10.2020, що спростовує твердження позивача про безпідставність утримування відповідачем коштів в сумі 645000,00 грн.

Крім того, поставка товару за зазначеними рахунками № 3 та №4 здійснена відповідачем у строк, обумовлений договором - до 30.11.2020.

Ураховуючи зазначене, позивачем не доведено протиправність утримування коштів відповідачем у сумі 645000,00 грн, а отже відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача коштів в сумі 829039,42 грн, за курсом НБУ станом на 15.08.2020.

Так, як суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів в сумі 645000,00 грн, що в еквіваленті доларів США за курсом НБУ станом на 15.08.2023 становить 829039,42 грн, то відповідно позовна вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох процентів річних в сумі 53906,24 грн, нарахованих на суму 645000,00 грн задоволенню не підлягає.

Ураховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення коштів в сумі 829039,42 грн з урахуванням зміни вартісної оцінки, надмірно сплачених коштів, інфляційних втрат в сумі 309542,18 грн та трьох процентів річних в сумі 53906,24 грн.

Беручи до уваги установлені вище обставини, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "Манад" до ФГ "Тимошенко Н.І" підлягає задоволенню частково - щодо стягнення неустойки у вигляді штрафу в сумі 2016000,00 грн, а провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1008000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди підлягає закриттю. В решті позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна установити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, ураховуючи те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 прийнято відповідно до вимог ГПК України, у задоволенні апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." належить відмовити.

Беручи до уваги вищенаведене, рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за їх подання покладаються на скаржників.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 залишити без змін.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 покласти на позивача.

5. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 у справі №927/1252/23 покласти на відповідача.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.03.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран