РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2024Справа № 910/1029/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова-Енергетична-Компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі»

про визнання договору укладеним

за участі представників:

від позивача - Савченко В.В.,

від відповідача - Шамраєв М.Є.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова-Енергетична-компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» про визнання договору про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог укладеним у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані невизнанням відповідачем вчиненого позивачем правочину зарахування зустрічних грошових вимог за договором поставки нафтопродуктів № 22/03/17-2 від 17.03.2022 та за договором купівлі-продажу електричної енергії №21/12/21-4 від 21.12.2021 у розмірі 110 000 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено строки надання учасниками заяв по суті.

Відповідачем в системі «Електронний суд» сформовано відзив, яким заперечено вимоги позову повністю з огляду на відсутність у нього грошового зобов`язання за договором поставки нафтопродуктів № 22/03/17-2 від 17.03.2022 та неможливістю зарахуванням зустрічних однорідних вимог за договором купівлі-продажу електричної енергії №21/12/21-4 від 21.12.2021 з огляду на встановлений Законом України «Про ринок електричної енергії» спеціальний режим грошових розрахунків.

Господарський суд міста Києва протокольною ухвалою від 05.03.2024 закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 19.03.2024.

У судовому засіданні 19.03.2024 оголошено вступну та резолютивні частини рішення у справі.

Врахувавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного судового дослідження, визначеного позивачем при зверненні до суду, є встановлення факту укладення договору про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За процесуально-правовими приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Враховуючи наведені вимоги процесуального Закону даний спір має бути розглянуто Господарським судом міста Києва у межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заявленими вимогами позивачем окреслено, щонайменше, наступні обставини, що підлягають доведенню ним у межах даного судового розгляду:

1) наявність у відповідача юридичного обов`язку укласти викладений у позовній заяві договір;

2) наявність права вимоги у позивача на отримання від відповідача 110 000 000,00 грн. за договором поставки нафтопродуктів № 22/03/17-2 від 17.03.2022;

3) наявність у позивача відповідного боргу перед позивачем за договором купівлі-продажу електричної енергії №21/12/21-4 від 21.12.2021.

Судом встановлено, що позивачем не доведено суду жодну з наведених обставин поза розумним сумнівом та з урахуванням вимог процесуального Закону.

Відповідно до частини третьої статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до правового регулювання статті 203 Господарського кодексу України та статті 601 Цивільного кодексу України по суті є одностороннім правочином, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування.

Відповідно, у даному випадку у відповідача відсутнє юридичне зобов`язання з укладення двостороннього договору про зарахування зустрічних однорідних вимог.

За позитивно-правовими приписами статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Позивачем не доведено суду поза розумним сумнівом, що у даному випадку сторони у справі зобов`язані укласти запропонований у позовній заяві господарський договір на встановленій Законом або домовленістю сторін відповідній правовій підставі.

Відповідно, суд має відмовити у задоволенні заявленої позовної вимоги про визнання укладеним договору про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог у запропонованій позивачем редакції, що у даному випадку зумовлює відмову у задоволенні позову повністю.

Окремо суд має зазначити, що позивачем також не доведено суду поза розумним сумнівом наявність права на отримання від відповідача 110 000 000,00 грн. за договором поставки нафтопродуктів № 22/03/17-2 від 17.03.2022. Відповідно до наведених у позовній заяві доводів, позивач мав у перш за все довести сплату відповідної грошової суми на умовах попередньої оплати, проте матеріали справи не містять жодного відповідного доказу.

Крім того, матеріали справи не містять оригіналу або копії договору купівлі-продажу електричної енергії №21/12/21-4 від 21.12.2021, укладеного сторонами у справі, та за яким позивач має заявлену ним грошову заборгованість за поставлену електричну енергію.

Відповідно до частини другої статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.

Пунктами 3 та 69 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що поточний рахунок із спеціальним режимом використання - рахунок, відкритий в уповноваженому банку і призначений для забезпечення проведення розрахунків відповідно до цього Закону. Алгоритм розподілу коштів - порядок розподілу уповноваженими банками коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, що встановлюється Регулятором відповідно до цього Закону.

Частинами 7 та 8 статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що на кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями цих учасників ринку. Операції за поточними рахунками із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку не підлягають зупиненню. У разі перерахування коштів за електричну енергію та послуги на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, у випадках, визначених цією статтею, отримувачі повинні повернути ці кошти у триденний строк з моменту їх отримання. У разі неповернення у цей строк коштів, сплачених на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають стягненню до державного бюджету як санкція за вчинене правопорушення. Зарахування коштів до державного бюджету не звільняє їхніх отримувачів від повернення цих коштів відповідному учаснику ринку.

Таким чином, за встановленим Законом України «Про ринок електричної енергії» порядком розрахунків за електричну енергію грошові кошти мають перераховуватись виключно на спеціальні поточні рахунки постачальників із спеціальним режимом використання. У випадку перерахування на інші рахунки відповідні грошові кошти стягуються до державного бюджету.

Виходячи з наведеного, ненадання позивачем суду укладеного саме з відповідачем договору купівлі-продажу електричної енергії не дозволяє встановити на який саме рахунок ним передбачено сплату коштів за спожиту електричну енергію, проте з огляду на правове регулювання статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» у даному випадку не має істотного значення факт перерахування на спеціальний поточний рахунок або на поточний рахунок відповідача, оскільки ні в першому випадку ні в другому позивач не може здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог.

Встановивши відсутність у відповідача юридичного обов`язку укладення з позивачем господарсько-правового договору про зарахування зустрічних однорідних вимог суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.03.2024.

Суддя Т.Ю. Кирилюк