УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

22.03.2024Справа № 910/3356/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1"

про стягнення 124 026,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький (далі - позивач) доТовариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг теплопостачання № 13 від 28.01.2019 у сумі 124 026,93 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором в частині належної сплати вартості спожитої теплової енергії, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Розглянувши подані матеріали, суд встановив, що вказана справа не підсудна Господарському суду міста Києва з огляду на наступне.

Положеннями ст. 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Суди повинні керуватися принципом визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак, і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета судами різних юрисдикцій.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої при пред`явленні позову забороняють застосування інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

При цьому Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 роз`яснила, що до спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір стосується як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, застосовується виключна підсудність. Словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З доданих до позову документів слідує, що заборгованість у сумі 124 026,93 грн виникла у відповідача за договором про надання послуг теплопостачання № 13 від 28.01.2019, за яким послуги надаються у приміщення військових частин, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Отже, враховуючи те, що об`єкти нерухомості, щодо яких здійснювалося надання послуг теплопостачання за договором № 13 від 28.01.2019 та з приводу яких у відповідача виникла певні обовязки, знаходяться у Кіровоградській області, суд приходить до висновку, що даний позов має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто до Господарського суду Кіровоградської області, відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України за виключною підсудністю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин Господарський суд міста Києва вважає за необхідне передати позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на розгляд Господарського суду Кіровоградської області за виключною підсудністю для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" про стягнення 124 026,93 грн. передати за виключною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк.

Суддя Головіна К.І.