ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/1339/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса"

до відповідача 2: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

секретар судового засідання: С.Коваль

представники сторін в судове засідання не з`явились

ОПИС СПОРУ

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса" та відповідача 2 - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 662 938,60 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 листопада 2021 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" та ТОВ "Димне м`ясо від Тараса" уклали кредитний договір №011/3187/01303744.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, 26 листопада 2021 року банк та ОСОБА_1 уклали договір поруки №011/3187/01303744/П, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язання боржника - ТОВ "Димне м`ясо від Тараса", які виникають з умов кредитного договору №011/3187/01303744 від 26 листопада 2021 року в повному обсязі цих зобов`язань.

Позивач стверджує, що всупереч вимогам кредитного договору відповідач-1 не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює погашення кредитної заборгованості, чим порушує умови договору.

У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, станом на 07 вересня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 662 938,60 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 638 083,80 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 49 131,77 грн та заборгованість за відсотками 24 854,80 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 20 795,54 грн.

Відзиву на позов відповідач 1 суду не надав.

Відзиву на позов відповідач 2 суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 13 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 19 березня 2024 року.

В судове засідання представники сторін не з`явились, учасники справи належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

26 листопада 2021 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (кредитор/позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса" (позичальник/відповідач 1) уклали кредитний договір №011/3187/01303744 (надалі - кредитний договір), відповідно до предмету якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1 149 000,00 грн (надалі - ліміт), а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором.

Згідно з умовами пункту 1.2. кредитного договору, кінцевий термін надання кредиту 26 січня 2022 року становить останній день, коли позичальник може звернутися до кредитора з метою отримання кредиту.

Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору, кінцевий термін погашення кредиту - 26 листопада 2024 року, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі).

Згідно з умовами пункту 2.1. договору, протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3. договору включно позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 19,35% річних.

Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором.

Згідно з умовами пункту 2.2. кредитного договору, у випадку неповернення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 19,35% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом (в т.ч. простроченої) з дня, наступного за кінцевим терміном погашення кредиту до дня фактичного погашення кредиту.

Відповідно до пункту 5.2. кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з графіком

Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його використання. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором * ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (місяців) * процентна ставка за місяць)/ ((1+процента ставка за місяць) строк кредитування (місяців) -1); сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом річна процентна ставка / кількість днів поточного року) * кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу: сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного повернення кредиту - сума щомісячного платежу за %.

За змістом пункту 5.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 26 числа (надалі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі.

При простроченні погашення ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за кредитом за період прострочення, в тому числі, визначені п.2.2 договору, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком.

При цьому, у разі нездійснення погашення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту проценти, передбачені п.2.2 договору, нараховуються та сплачуються позичальником за період з дати кінцевого терміну погашення кредиту (включно) по календарний день, що передує дню фактичного погашення заборгованості за договором в повному обсязі.

Згідно із наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором №011/3187/01303744, заборгованість позичальника за кредитом становить 638 083,80 грн за кредитом (в тому числі прострочена 49 131,77 грн) та 24 854,80 грн за процентами (в тому числі прострочена 20 795,54 грн).

09 листопада 2023 року банк направив позичальнику вимогу про виконання грошових зобов`язань в якій з огляду на порушення позичальником умов договору просив повернути кредитні кошти в повному обсязі.

Пунктом 4.1. кредитного договору встановлено, що виконання зобов`язань позичальника, що виникають (вт.ч. виникнуть у майбутньому) за договором, забезпечується порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений після укладення договору, але до дня надання кредиту за договором, між кредитором і поручителем ОСОБА_1 , .

Поручитель солідарно відповідає за виконання зобов`язань позичальника, що виникли або виникнуть у майбутньому на підставі договору.

26 листопада 2021 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (кредитор/позивач) та ОСОБА_1 уклали договір поруки №011/3187/01303744/П (надалі - договір поруки), відповідно до предмету якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які виплавають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сум тощо.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплаті заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно з умовами пункту 2.2. договору поруки, поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі, зазначеному в такій вимозі (далі - вимога). Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором.

Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.

Згідно з умовами пунктів 6.1.-6.2. договору поруки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, і скріплення печаткою кредитора.

Строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов`язання.

19 вересня 2023 року банк направив поручителю вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, в якій з огляду на порушення позичальником умов договору просив повернути кредитні кошти в повному обсязі.

Позивач вказує, що станом на даний час заборгованість за кредитним договором становить 662 938,60 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 638 083,80 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 49 131,77 грн та заборгованості за відсотками 24 854,80 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 20 795,54 грн.

Докази сплати цієї заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються договірних правовідносин пов`язаних з наданням кредитних коштів, а також договірних відносин, що стосуються забезпечення виконання основного зобов`язання. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної повернення отриманих кредитних коштів порушеними.

Як унормовано положеннями статті 11 ЦК України та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 175 ГК України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Укладений банком та відповідачем-1 договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин відповідно до статей 173, 174 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно з правилами статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

В силу вимог частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статті 204 ЦК України укладений сторонами кредитний договір як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розглянувши матеріали справи суд встановив, що на виконання умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі, що погоджений кредитним договором.

За результатами розгляду спору суд встановив, що станом на даний час заборгованість за кредитним договором становить 662 938,60 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 638 083,80 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 49 131,77 грн та заборгованість за відсотками 24 854,80 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 20 795,54 грн.

Суд також встановив, що нараховані позивачем, як кредитодавцем, проценти є платою за користування грошовими коштами за кредитним договором. Таке нарахування здійснено у розмірі передбачених договором процентів та у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Докази сплати цієї заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, як встановив суд, 26 листопада 2021 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (кредитор/позивач) та ОСОБА_1 уклали договір поруки №011/3187/01303744/П (надалі - договір поруки), відповідно до предмету якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які виплавають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України сум тощо.

Пунктом 1.1. договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Закон не забороняє укладання договору поруки на забезпечення виконання зобов`язання, яке може виникнути в майбутньому.

З урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України, договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором і поручителем.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Таким чином суд робить висновок, що договором поруки забезпечено виконання зобов`язання за договором. Таке забезпечення виконання зобов`язання має місце на час розгляду цього спору.

Відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителями, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса" та ОСОБА_1 солідарно відповідають за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору.

Висновки суду

За результатами розгляду спору суд зробив висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Зокрема суд встановив, що заборгованість позичальника перед позикодавцем становить 638 083,80 грн заборгованості за кредитом та 24 854,80 грн заборгованості за відсотками.

Також суд зробив висновок про наявність підстав для солідарної відповідальності відповідачів.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з правилами частини 9 статті 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За висновком суду цей спір виник внаслідок неправильних дій позичальника, яким є відповідач 1.

Судовий збір за подання до суду даної позовної заяви становить 9 944,08 грн, а тому судовий збір покладається на відповідача 1, на підставі частини 9 статті 129 ГПК України, оскільки саме відповідач 1 є стороною, яка не виконала належним чином своє зобов`язання.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса" ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код 40853445) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова 4а, ідентифікаційний код 14305909) 638 083 (шістсот тридцять вісім тисяч вісімдесят три) грн 80 коп. заборгованості за кредитом та 24 854 (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн 80 коп. заборгованості за відсотками.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса" (33013, м. Рівне, вул.Кавказька 9А, кв. 401, ідентифікаційний код 40853445) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова 4а, ідентифікаційний код 14305909) 9 944 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн 08 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач): Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова 4а, ідентифікаційний код 14305909).

Відповідач 1 (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса" (33013, м. Рівне, вул.Кавказька 9А, кв. 401, ідентифікаційний код 40853445).

Відповідач 2 (Боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/

Суддя Андрій КАЧУР