ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 Справа № 917/37/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А.В. розглянувши справу № 917/37/24

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай", проспект Вавілова, 13/42, м. Полтава, 36037

про стягнення 457 165,45 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

03.01.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай" про стягнення 372 247,86 грн інфляційних втрат та 84 917,59 грн 3 % річних, нарахованих на заборгованість, встановлену у рішенні Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі № 917/233/23 (вх. № 37/24).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі № 917/233/23 присуджено до стягнення з відповідача 780 843,48 грн заборгованості за необліковану електричну енергію, 17 566,61 грн вартості за необлікований обсяг перетікання реактивної електричної енергії та 506,52 грн витрат на проведення експертизи; вказаний борг відповідач сплатив з простроченням: 14.08.2023 року та 18.10.2023 року; на період прострочення нараховано інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою від 09.01.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/37/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строки: для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - 5 днів з дня отримання цієї ухвали, для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив - подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. 167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Копія ухвали від 09.01.2024 року, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача (проспект Вавілова, 13/42, м. Полтава, 36037) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 73 77).

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 09.01.2024 року є 16.01.2024 року.

16.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (вх. № 2103), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на ч. 2 ст. 613 ЦК України, оскільки акт про порушення №00000632 від 07.06.2019 року складався без участі відповідача; у засіданні комісії відповідач не приймав участі, оскільки йому не було повідомлено про дату, час та місце проведення засідання; позивач не повідомляв про наявність заборгованості у ТОВ «Дунай». Відповідач дізнався про заборгованість лише 10.07.2023 року.

Також відповідач просив поновити пропущений строк для подання відзиву.

Ухвалою від 22.02.2024 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву (з додатками, вх. № 2103 від 16.02.2024 року) та поновив відповідачу строк для подання вказаного відзиву.

26.02.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№2516), відповідно до якої позивач підтримував позовні вимоги та зазначив, що відзив на позов не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки він не був поданий судом у строк без поважних причин (а. с. 120 123).

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - позивач, АТ "Полтаваобленерго") є оператором системи розподілу, що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої постановою НКРЕКП від 16.11.2018 року № 1442.

Абзацом 2 пункту 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - Правила, ПРРЕЕ) визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунай» (далі відповідач, ТОВ «Дунай», споживач), керуючись статтями 633, 641, 642 Цивільного кодексу України, Правилами, приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 22301340 ( а.с.14).

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/233/23 за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай" про стягнення 798 916,61грн заборгованості з яких: 780 843,48грн - вартість необлікованої електричної енергії, 17 566,61 грн - вартість за необлікований обсяг перетікання реактивної електричної енергії, 506,52 грн - витрати на проведення експертизи (згідно рішення комісії AT "Полтаваобленерго" по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ, що оформлене протоколом №00000632 від 05.02.2020 року).

За результатом розгляду цієї справи Господарський суд Полтавської області прийняв рішення від 16.05.2023 про задоволення позову повністю та стягнення з ТОВ «Дунай» на користь АТ "Полтаваобленерго" 780 843,48 грн заборгованості за необліковану електричну енергію, 17 566,61 грн вартості за необлікований обсяг перетікання реактивної електричної енергії, 506,52 грн витрат на проведення експертизи та 11 983,75 грн судового збору (а. с. 21 - 25). Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення у справі № 917/233/23 набрало законної сили 10.10.2023 року.

У рішенні Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 справі № 917/233/23 встановлені наступні обставини:

- ТОВ «Дунай» з 01.01.2019 року приєдналось до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання від 12.12.2018 року. Споживачу присвоєно особовий рахунок № 22301340;

- 17.05.2016 ПАТ "Полтаваобленерго" було здійснено пломбування засобів обліку електричної енергії на об`єкті споживача ТОВ "Дунай" за адресою: вул. Вавілова, 13/42, м. Полтава, а саме: верхні дверцята - пломба С23639677, нижні дверцята - пломба С23639678. Даний факт підтверджується двостороннє підписаним Актом пломбування від 17.05.2016 року;

- 07.06.2019 року уповноваженими представниками АТ "Полтаваобленерго" під час проведення технічної перевірки на об`єкті відповідача (магазин та кафе), що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Вавілова, 13/42, було виявлено порушення п. 2.3.4., п.п. 8 п 5.5.5., 8.2.4. "Правил роздрібного ринку електричної енергії" та п. 7.4. розділу 6 "Кодексу комерційного обліку електричної енергії", а саме: пломба ППКО, яка встановлена на шафі обліку (верхні дверцята) має сліди стороннього впливу, номер пломби має сліди коригування.

- у присутності представника споживача ОСОБА_1 (директора кафе) та двох свідків Мороховець Д.О. та Трощак С.В. складений Акт № 00000632 від 07.06.2019 року;

- вказаний акт представником споживача не був підписаний, заперечень і зауважень стосовно виявленого правопорушення не зазначено;

- працівниками АТ "Полтаваобленерго" були вжиті відповідні заходи, встановлені нові пломби, складено 2 акти технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000 В від 07.06.2019 ;

- так як представником споживача не був отриманий акт про порушення в день його складання, в якому зазначались місце, час і дату засідання комісії, то його примірник та запрошення на засідання комісії було надіслано на адресу споживача 12.06.2019 року. Засідання комісії було призначено на 17.07.2019 року;

- 17.07.2019 року проведено засідання комісії AT "Полтаваобленерго" з розгляду Акту про порушення №00000632 від 07.06.2019 року і прийняла рішення про направлення пломби підвищеної надійності № С23639677, яка була вилучена у споживача як речовий доказ порушення ПРРЕЕ 07.06.2019 року на експертне дослідження до Полтавського НДЕКЦ МВС України. Представник ТОВ "Дунай" на засідання комісії не з`явився;

- за результатами засідання комісії було складено протокол №00000632 від 17.07.20219.

- відповідно до висновку експертного дослідження Полтавського НДЕКЦ МВС України №69 від 29.12.2019 року на зовнішніх та внутрішніх поверхнях пломби з позначенням "CARAT 02" та "С23639677 ПАТ ПОЕ" наявні сліди, характерні для слідів, які утворюються при перепломбуванні пломб.

- після отримання висновків експертного дослідження на 05.02.2020 року було АТ "Полтаваобленерго" призначене наступне засідання комісії з розгляду актів про порушення. Лист-запрошення на засідання комісії був надісланий Споживачу рекомендованим листом;

- 05.02.2020 року проведено засідання комісії AT "Полтаваобленерго" з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, на якому розглянуто Акт про порушення №00000632 від 07.06.2019 року і встановлено факт порушення ТОВ "Дунай" п. 2.3.4., п. 5.5.5.8., 8.2.4. "Правил роздрібного ринку електричної енергії" та п. 7.4. розділу 6 "Кодексу комерційного обліку електричної енергії", а також прийнято рішення, за період з 07.12.2018 по 07.06.2019 провести нараховання вартості за необліковану електричну енергію у сумі - 780 843,48 грн та вартості за необліковий обсяг перетікання реактивної електричної енергії у сумі - 17 566,61 грн. Представник ТОВ "Дунай" на засідання комісії не з`явився;

- копія протоколу та рахунки для оплати були направлені на адресу споживача рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 21.02.2020;

- відповідач порушуючи п.8.2.7. ПРРЕЕ, не виконав зобов`язання щодо оплати виставлених рахунків. Заборгованість складається з 780 843,48 грн (вартість необлікованої електричної енергії), 17 566,61грн (вартість за необлікований обсяг перетікання реактивної електричної енергії (згідно рішення комісії AT "Полтаваобленерго" по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ, що оформлене протоколом №00000632 від 05.02.2020 року), а також 506,52 грн (витрати, за проведення експертного дослідження Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України).

10.10.2023 року постановою Східного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 року у справі № 917/233/23 залишено без змін (а. с. 26 -33).

20.11.2023 року ухвалою Верховного Суду у справі № 917/233/23 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Дунай» на рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 року (а. с. 24).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

06.07.2023 року Господарським судом Полтавської області видано наказ про примусове виконання рішення від 16.05.2023 року по справі №917/233/23 (а. с. 35).

10.07.2023 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяною Юріївною було відкрито виконавче провадження за заявою стягувана - АТ «Полтаваобленерго» № 72214334 про стягнення з ТОВ «Дунай» вартості необлікованої електричної енергії у сумі - 780 843 грн. 48 коп., вартості за необліковий обсяг перетікання реактивної електричної енергії у сумі - 17 566,61 грн., витрат у сумі - 506,52 грн. за проведення експертизи та судового збору у розмірі 11 983,75 грн (а. с. 36, 37).

14.08.2023 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. було перераховано на рахунок АТ «Полтаваобленерго» 9 453,86 грн. стягнутих з ТОВ «Дунай» в межах виконавчого провадження, що підтверджується копією платіжної інструкції № 14529 від 14.08.2023 року (а. с. 38).

Відповідно до постанови приватного виконавця від 15.08.2023 року виконавче провадження було зупиненою у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції (а. с. 39, 40).

Відповідно до постанови приватного виконавця від 17.10.2023 року виконавче провадження було поновлено (а. с.41, 42).

Постановою від 17.10.2023 року приватного виконавця було встановлено, що на депозитний рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів, стягнутих з боржника, що необхідна для задоволення вимог стягувача, стягнення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Постановлено виконавче провадження №72214334 закінчити (а. с. 43, 44).

18.10.2023 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. було перераховано на рахунок АТ «Полтаваоленерго» 792 915,60 грн. стягнутих з ТОВ «Дунай» в межах виконавчого провадження (копія платіжної інструкції № 19560 від 18.10.2023 року, а. с. 45).

Отже, відповідач здійснив оплату вартості не облікованої електричної енергії, вартості необлікованого перетікання реактивної електричної енергії та витрат на проведення експертизи у загальній сумі 798 916,61 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №14529 від 14.08.2023 року на суму 9 453,86 та №19560 від 18.10.2023 року на суму 792 915,60 грн (а. с. 28, 45).

У зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунку позивач нарахував відповідачу 84 917,59 грн - 3% річних за загальний період з 30.03.2023 по 18.10.2023 та 372 247,86 грн інфляційних втрат за загальний період з квітня 2020 року по вересень 2023 року.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6, ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

В ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Згідно п.8.2.5. ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У п. 8.6 договору вказано, що у разі порушення розрахункового обліку з вини споживача споживач сплачує оператору системи вартість необлікованої електричної енергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Позивач з листом за № 14-2104/235 від 18.02.2020 року направив на адресу споживача протокол та рахунок на оплату, що підтверджується фіскальним чеком від 21.02.2020 року (а. с. 20, 61).

У п.8.2.7. ПРРЕЕ визначено, що споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Позивачем не надано доказів отримання відповідачем через засоби поштового зв`язку протоколу та рахунок на оплату, що були надіслані 21.02.2020 року.

Пунктом 1 Розділу 2 Нормативів та нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 визначено, що нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Як встановлено в рішенні суду від 16.05.2023 року, копія протоколу та рахунки для оплати були направлені на адресу споживача рекомендованим листом.

З матеріалів справи вбачається, що пересилання вищезазначеної рекомендованої поштової кореспонденції відбулося в межах міста Полтава.

Тобто, відповідно до Нормативів та нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, поштове відправлення було доставлено до поштового відділення ТОВ «Дунай» 24.02.2020 року.

Отже, з урахуванням п. 8.2.7 ПРРЕЕ споживач мав оплатити розрахунковий документ до 30.03.2020 року включно, а не до 29.03.2023 року як стверджує позивач.

Відповідач в порушення п. 8.2.7. ПРРЕЕ, не виконав зобов`язання щодо оплати виставлених рахунків в добровільному порядку.

У рішенні Господарського суду Полтавської області у справі № 917/233/23 суд підтвердив правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії, вартості необлікованого перетікання реактивної електричної енергії та витрат на проведення експертизи у загальній сумі 798 916,61 грн

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач прострочив оплату вартості необлікованої електричної енергії, вартості необлікованого перетікання реактивної електричної енергії та витрат на проведення експертизи на суму 798 916,61 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 14529 від 14.08.2023 року на суму 9 453,86 грн та № 19560 від 18.10.2023 року на суму 792 915,60 грн (а. с. 38, 45).

У зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунку за електричну енергію позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу 84 917,59 грн - 3% річних за загальний період з 30.03.2020 року по 18.10.2023 та 372 247,86 грн інфляційних втрат за період з квітня 2020 року по вересень 2023 року за несвоєчасну оплату необлікованої електричної енергії, вартості необлікованого перетікання реактивної електричної енергії та витрат на проведення експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладену у постановах від 01.06.2016у справі № 910/22034/15 та Верховним судом від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 стаття 625 Цивільного кодексу України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення.

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення 3% річних суд звертає увагу на наступне.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3% річних встановив, що у ньому позивачем помилково зазначено рік початку нарахування - 2023 рік замість 2020 року, адже в тексті позовної заяви було вказано, що початком нарахування 3% річних є 2020 рік.

Також, як зазначалось вище судом споживач мав оплатити розрахунковий документ до 30.03.2020 року включно, а не до 29.03.2023 року як стверджував позивач, оскільки вимога з оплати рахунків на той момент ще не настала.

Отже позивач невірно визначив початок періоду нарахування 3% річних на суму заборгованості 798 916,61 грн з 30.03.2020 року, тоді як необхідно з 31.03.2020 року.

Крім того, у розрахунку 3% річних позивач в колонці «Сума боргу» за період з 30.03.2023 року по 14.08.2023 року не вірно вказав суму 798 961,61 грн, тоді як необхідно - 798 916,61 грн

До того ж суд звертає увагу, що позивач здійснює нарахування 3% річних на суму боргу 798 916,61 грн по 14.08.2023 року, а на суму 789 462,75 грн по 18.10.2023 року, посилаючись на те, що саме 14.08.2023 року та 18.10.2023 року приватним виконавцем було фактично здійснено перерахунок коштів стягувачу (платіжні інструкції №14529 від 14.08.2023 року на суму 9 453,86 та №19560 від 18.10.2023 року на суму 792 915,60 грн (а. с. 28, 45)).

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закриттю у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст.39. Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частиною 1 статті 40 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Частинами 2, 3 статті 47 ЗУ "Про виконавче провадження" стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

В матеріалах справи наявні платіжні інструкції про перерахунок приватним виконавцем Лукмасло Т. Ю. заборгованості за ВП № 72214334 на користь стягувача 9 453,86 грн 14.08.2023 року та 792 915,60 грн 18.10.2023 року. Тобто дані кошти були перераховані не безпосередньо боржником, а приватним виконавцем, яким у свою чергу 17.10.2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72214334 у зв`язку з його фактичним повним виконанням.

Оскільки у суду відсутні інші докази щодо дати, у яку відповідачем було остаточно сплачено борг на рахунок органу виконавчої служби, то суд вважає дату остаточної сплати боргу 17.10.2023 року (дата постанови про закінчення виконавчого провадження), а 16.10.2023 - останнім днем прострочення виконання зобов`язання.

При цьому суд зазначає, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних.

Отже, оскільки 14.08.2023 року приватним виконавцем було перераховано на рахунок стягувача частину заборгованості (9 453,86 грн), то останній днем нарахування 3% річних на суму 798 916,61 грн є 13.08.2023 року, а на суму 789 462,75 грн 16.10.2023 року, а не 14.08.2023 року та 18.10.2023 року відповідно, як зазначає позивач.

З урахуванням вищезазначеного, період прострочення грошового зобов`язання для суми боргу 798 916,61 грн - 31.03.2020 року по 13.08.2023 року, а для суми боргу 789 452,75 грн 15.08.2023 року (як зазначає позивач) по 16.10.2023 року.

Перевірка правильності розрахунку 3% річних здійснена за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга: закон".

За розрахунком суду 3% річних на суму боргу 798 916,61 грн за період з 31.03.2020 року по 13.08.2023 року становлять 80 783,33 грн, а на суму боргу 789 462,75 грн за період з 15.08.2023 року по 16.10.2023 року становлять 4 087,90 грн. Отже загальна сума 3 % річних становить 84 871,23 грн, що є меншою сумою ніж просить стягнути позивач (84 917,59 грн).

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат суд звертає увагу на наступне.

Згідно наданого розрахунку позивач здійснив нарахування інфляційних втрат на суму 798 916,61 грн за періоди з квітня 2020 року по червень 2020 року, з вересня 2020 року по грудень 2020 року, з січня 2021 року по грудень 2021 року, з січня 2022 року по грудень 2022 року, з січня 2023 року по червень 2023 року та на суму боргу у розмірі 789 462,75 грн за вересень 2023 року на загальну суму 372 247,86 грн.

За розрахунком суду інфляційні втрати на вищезазначені періоди в загальній сумі складають 373 474,87 грн.

Отже, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат становить 373 474,87 грн, тоді як позивач просить стягнути 372 247,86 грн.

Відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи вказане, а також те, що позивачем розраховано та заявлено до стягнення у вказаному вище періоді інфляційні втрати, розмір яких є менший ніж розрахований судом, суд, у відповідності до положень частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що саме такий їх розмір (372 247,86 грн) підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, всього підлягають до стягнення з відповідача:

- 3% річних у розмірі 84 871,23 грн;

- інфляційні втрати у розмірі 372 247,86 грн.

Підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 46,36 грн 3% річних у суду відсутні.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 6 857,49 грн, тоді як було сплачено більший розмір - 6 860,43 грн (платіжна інструкція № 1028094 від 15.12.2023 року, а. с. 5).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертає за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

В зв`язку із зазначеним та частковим задоволенням позовних вимог судовий збір покладається на відповідача у розмірі 6 856,79 грн.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай" (проспект Вавілова, 13/42, м. Полтава, 36037, ідентифікаційний ) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022, ідентифікаційний код 00131819) 84 871,23 - 3% річних, 372 247,86 інфляційних втрат та 6 856,79 грн витрат на сплату судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення складено та підписано 21.03.2024 р. (після виходу судді з відпустки)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко