ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 Справа № 914/3436/23

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФОРМС»

про: стягнення 21 000 000,00 грн.,

представники:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФОРМС» про стягнення 21 000 000,00 грн.

23.11.2023р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 20.12.2023р.; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Дана ухвала суду була надіслана позивачу в його електронний кабінет, про отримання якої матеріали справи містять відповідну довідку, підписану відповідальним працівником.

Відповідачу ухвала суду надіслана на адресу місцезнаходження, яку зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказана кореспонденція була повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

За змістом ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи, що ухвала суду була направлена відповідачу на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження останнього, матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, з огляду на приписи ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що вищевказаний процесуальний документ по справі вважається таким, що був вручений відповідачу.

Крім того, процесуальний документ щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дій щодо належного повідомлення відповідача про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Хід справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

20.12.2023р. через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання (вх.№31151/23) про відкладення розгляду справи.

16.01.2024р. через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання (вх.№1583/24) про розгляд справи без участі представника.

Протокольною ухвалою від 31.01.2024р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, розгляд справи відкладено на 14.02.2024р.

Протокольною ухвалою від 21.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.03.2024р.

06.03.2024р. на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№6576/24).

Суд зазначає про те, що відповідач подав до суду відзив на позов з порушенням строків, після закриття підготовчого провадження, не заявивши при цьому клопотання про поновлення такого строку. Отже, з урахуванням ст.207 ГПК України, суд в судовому засіданні 13.03.2024р. з розгляду спору по суті залишив відзив на позовну заяву без розгляду.

Крім того, відзив відповідача не відповідає встановленим вимогам, оскільки в порушення вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України, до відзиву не додано документу, що підтверджує надіслання його іншим учасникам справи.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання, передбаченого п.2 Додаткової угоди від 12.05.2023р. з повернення передоплати в сумі 21 000 000,00 грн за договором поставки №05-08/19 від 13.05.2023р.

Відзив, поданий відповідачем з пропуском строків, суд залишив без розгляду.

За результатами дослідження наданих доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

05 серпня 2019 року між Державним підприємством «Зарубинський спиртовий завод» (Позивач/Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРФОРМС» (Відповідач/Постачальник) укладено договір поставки №05-08/19 (надалі по тексту - Договір).

Відповідно до Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію, а саме: кукурудзу українського походження, насипом, у відповідності до державних стандартів, у якості, кількості та асортименті, погоджених Сторонами у порядку, визначеному цим Договором, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити вартість Товару на умовах та в строки, визначені даним Договором.

Згідно п.2.1 Договору, поставка Товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти кількість Товару, визначену у відповідній Специфікації до даного Договору.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, розрахунки за Товар здійснюються Покупцем в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок Постачальника, який вказаний в цьому договорі в наступному порядку:

- Покупець зобов`язується здійснити передоплату вартості Товару у розмірі 100% від суми погодженої Сторонами та зазначеної у Специфікації до даного Договору.

На виконання умов укладеного договору поставки №05-08/19, сторонами було також укладено Специфікацію №1 від 05.08.2019р., яка є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п.6.1 Специфікації, Покупець зобов`язується протягом 30 банківських днів здійснити передоплату вартості Товару у розмірі 100% від суми погодженої Сторонами та зазначеної у даній Специфікації до даного Договору.

Постачальник 05 серпня 2019 року виставив рахунок на оплату №48 на суму 4 000000,00 грн та №51 на суму 17 000 000,00 грн.

Покупець виконав взяті на себе зобов`язання та здійснив передоплату в сумі 21000000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №283 від 06.08.2019р. на суму 4 000 000,00 грн., №1 від 09.08.2019р. на суму 5 000 000,00 грн., №348 від 03.10.2019р. на суму 5 000 000,00 грн., №349 від 03.10.2019р. на суму 3 000 000,00 грн., №350 від 03.10.2019р. на суму 4 000 000,00 грн.

Згідно п.2.2 Договору, асортимент, кількість, вимоги до якості Товару, а також ціна, умови оплати та терміни поставки Товару вказуються у Специфікації, яка узгоджується сторонами перед поставкою і є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами підписаної Специфікації №1 від 05.08.2019р., термін поставки - з 15 серпня 2019 року по 01 вересня 2020 року.

Позивач ствердив про те, що Постачальник, в порушення умов договору, не виконав взятого на себе зобов`язання.

Разом з тим, щодо отриманих за договором коштів не заперечував та підтверджував їх отримання саме за вказаним Договором поставки №05-08/19.

Між сторонами неодноразово підписувались акти звірки взаєморозрахунків.

Матеріали справи містять Акт звірки взаєморозрахунків за період 05.08.2019р. по 31.12.2020р., згідно якого заборгованість (сальдо) на користь ДП «Зарубинський спиртовий завод» становить у розмірі 21 000 000,00 грн.

Позивач вказує про те, що неодноразові вимоги позивача до відповідача виконати взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару, запишись без задоволення.

У зв`язку з неможливістю виконання поставки Постачальником в повному обсязі, Покупець і Постачальник прийшли до згоди достроково припинити дію Договору поставки №05- 08/19 з 13 травня 2023 року. Відтак, між сторонами укладено Додаткову угоду.

Згідно п.2 Додаткової угоди від 12.05.2023р. у зв`язку з достроковим припинення дії Договору за згодою сторін, Постачальник зобов`язується не пізніше 23 травня 2023 року повернути Покупцю сплачені в якості передоплати грошові кошти в сумі 21 000 000,00 грн.

Станом на дату подання позовної заяви, відповідач зобов`язання з повернення передоплати не виконав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивачем, виконано умови Договору в повному обсязі, здійснено передоплату товару на загальну суму 21 000 000,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Згідно п.2 Додаткової угоди від 12.05.2023р. у зв`язку з достроковим припинення дії Договору за згодою сторін, Постачальник зобов`язався не пізніше 23 травня 2023 року повернути Покупцю сплачені в якості передоплати грошові кошти в сумі 21 000 000,00 грн.

Позивач стверджує, а відповідач не спростував таких тверджень, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРФОРМС» не виконало своїх зобов`язань з повернення передоплати.

У відповідності із положеннями ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного слідує, що покупцю належить право вимагати, повернення суми попередньої оплати за неотриманий товар.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму передоплати за непоставлений товар в розмірі 21 000 000,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення 21 000 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України, слідує, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №4481 від 16.11.2023р. на суму 315 000,00 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФОРМС» (адреса: Україна, 79026, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА САХАРОВА, будинок 43; ідентифікаційний код - 42827024) на користь Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» (адреса: Україна, 47343, Тернопільська обл., Збаразький р-н, село Зарубинці; ідентифікаційний код - 00375065) суму заборгованості у розмірі 21 000 000,00 грн. та 315 000,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 25.03.2024 р.

Суддя Король М.Р.