ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/214/24

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зараз-5», Київська обл., Бучанський р-н., с. Чайки

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Київська обл., Фастівський р-н., м. Боярка

про стягнення 303 421 грн. 27 коп.

Представники сторін:

не викликались

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зараз-5» звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Киїоблгаз» про стягнення заборгованості в сумі 303 421 грн. 27 коп., з яких: 295 953 грн. 73 коп. основного боргу та 7 467 грн. 49 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримав аванс в розмірі 295 953 грн. 78 коп., але послуги з розподілу природного газу не надав.

Ухвалою суду від 29.01.2024 р. постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; зобов`язано відповідача надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків, а також докази його направлення на адресу позивача; встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов та інших документів до 28.02.2024р.

21.02.2024 р. позивачем подана заява про зменшення позовних вимог, оскільки 05.02.2024 р. (після відкриття провадження у справі) відповідачем було сплачено позивачу 295 953 грн. 77 коп. основного боргу, що підтверджується платіжною інструкцією № 1360 від 05.02.2024 р. Позивач просить суд провадження в частині основного боргу закрити та стягнути з відповідача 7 467,49 грн. інфляційних втрат, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України.

Позивач не відмовляється від вимог про стягнення штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, зменшує позовні вимоги шляхом відмови від частини позовних вимог, просить змінити предмет позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог подана 21.02.2024 р., а розгляд справи відбувся 28.02.2024 р., тому подана заява підлягає судом задоволенню.

Відповідач через систему «Електронний суд» 28.02.2024 р. подав письмовий відзив на позов, в якому посилається на наступне:

У зв`язку з зупиненням дії ліцензії АТ «Київоблгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу з 01.09.2023 р. відповідач був змушений припинити дію договорів з розподілу природного газу зі споживачами на території Київської області, на підставі чого між сторонами укладено додаткову угоду до типового договору розподілу природного газу № 42FT810-17955-21 від 01.09.2021 р. про розірвання договору з 01.09.2023 р. та останнім днем надання послуг з розподілу визначено 31.08.2023 р. включно. Також між сторонами погоджено, що зобов`язання в частині розподілу природного газу припиняються з 01.09.2023 р., а в частині проведення розрахунків діють до їх повного виконання.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем не підпадають під поняття однобічна відмова від прийнятих на себе зобов`язань, оскільки відповідач не відмовлявся від їх виконання з власної ініціативи. Відповідач отримав від позивача лист № 2157/10 від 04.10.2023 р. з повідомленням реквізитів для отримання сплачених коштів, після чого позивача було поставлено в чергу на повернення коштів, про що його було повідомлено в телефонному режимі. Оскільки, у зв`язку із зупиненням без попередження ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, не з вини відповідача, у відповідача виникла значна черговість на повернення коштів.

У зв`язку з погашенням суми основного боргу, просить суд провадження в цій частині закрити, в задоволенні штрафних санкцій відмовити, у зв`язку з тим, що згідно укладеного договору надано додатковий строк на повернення суми переплати, акт звіряння, як доказ переплати, підписаний лише 11.09.2023 р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зараз-5» ознайомившись з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р. приєднався до умов договору шляхом підписання заяви-приєднання № 42FT810-17955-21 між ним та відповідачем.

Відповідно до п. 2.1. договору за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Позивач 31.07.2023 року перерахував на користь відповідача аванс в розмірі 295 953,78 грн. за розподіл природного газу за вересень 2023 р., що підтверджується платіжною інструкцією № 904 від 31.07.2023 р.

Як вбачається із матеріалів справи, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1594 від 31.08.2023 р., якою зупинено дію ліцензії відповідача на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 р. № 855, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

01.09.2023 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до типового договору на підставі якої сторони дійшли згоди розірвати Типовий договір розподілу природного газу, а останнім днем надання послуг з розподілу визначити 31.08.2023 р.

Пунктом 8.3. даного договору передбачено, що у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу або підтвердження факту невідповідності якості та/або величини тиску природного газу на межі балансової належності об`єкта споживача, оператор ГРМ відшкодовує споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим договором відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем.

09.11.2023 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів в сумі 295 953,78 грн., яка отримана відповідачем 16.11.2023 р., але на момент подання позовної заяви залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку з тим, що відповідачем сплачена сума боргу в розмірі 295 953,78 грн., провадження у цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 7 467,49 грн. інфляційних втрат та 3 670,68 грн. 3 % річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити в позові в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 7 467,49 грн., оскільки нарахування є безпідставним, розрахунок здійснено з порушенням приписів закону та укладеного між сторонами договору, яким надано строк на повернення суми переплати.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив повернення суми авансу, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3 670,68 грн. 89 коп. 3% річних та 7467,49 грн. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач у поданій заяві про зменшення позовних вимог просить суд повернути судовий збір у розмірі 1 523 грн. 32 коп. відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин суд вважає, що сума сплаченого судового збору в розмірі 1523 грн. 32 коп. підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 231, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08132, Київська обл., Фастівський р-н., м. Боярка, вул. Шевченка, 178, код 20578072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зараз-5» (08135, Київська обл., Бучанський р-н., с. Чайки, вул. Лобановського, 23, код 43239181) 7 467 (сім тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 3 670 (три тисячі шістсот сімдесят) грн. 68 коп. 3 % річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.

3. В частині основного боргу провадження у справі закрити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зараз-5» (08135, Київська обл., Бучанський р-н., с. Чайки, вул. Лобановського, 23, код 43239181) з Державного бюджету України 1 523 (одну тисячу п"ятсот двадцять три) грн. 32 коп. сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 1193 від 16.01.2024 року.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 21.03.2024 року.

Суддя Л.Я. Мальована