ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.03.2024 Справа № 914/2539/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович розглянув матеріали

за позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,

до відповідача: Благодійного фонду сприяння розвитку українського мистецтва ім. Ігора Білозіра, м. Львів,

предмет позову: стягнення 12 061,73 грн,

підстава позову: порушення зобов`язань по оплаті послуг теплопостачання,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 21.08.2023 надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Благодійного фонду сприяння розвитку українського мистецтва ім. Ігора Білозіра про стягнення 17 061,73 грн. Ухвалою суду від 22.08.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 11.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

1.2. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.3. Позивачем 25.10.2023 подано заяву про зменшення позовних вимог до 12 061,73 грн і про повернення судового збору. У судовому засіданні 25.10.2023 судом прийнято до провадження заяву про зменшення ціни позову. Розгляд справи неодноразово відкладався через відсутність представника відповідача. Крім цього, судове засідання 08.11.2023 не відбулося у зв`язку із оголошенням на території Львівської області повітряної тривоги, 13.12.2023 судове засідання відкладено на підставі клопотання представника позивача. У судовому засіданні 31.01.2024 представник позивача подав витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого право власності на кв. АДРЕСА_1 не зареєстровано, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи за клопотанням представника позивача для надання йому можливості з`ясування інформації стосовно власників об`єкта нерухомого майна.

1.4. У судові засідання 14.02.2024, 06.03.2024 і 20.03.2024 сторони явку представників не забезпечили. Від позивача заяв, клопотань, пояснень не надходило, причин повторної неявки в судове засідання не повідомлено, заяв про розгляд справи за його відсутності також не надходило.

1.5. Стосовно неявки відповідача, суд зазначає, що суд повідомляв відповідача про розгляд справи у спосіб надсилання ухвал на юридичні адреси фонду та його засновниці Білозір Руслани Йосипівни. Однак кореспонденція повертається до суду з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання». Інші адреси місцезнаходження відповідача суду не відомі.

1.6. Суд зауважує, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

1.7. Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12 повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

1.8. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.9. Одним із принципів господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

1.10. За час розгляду справи судом вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, у тому числі щодо повідомлення засновника ОСОБА_1 , однак такі ухвали суду не отримують з незалежних від суду причин. Тому повторна та систематична неявка його представника відповідача в судові засідання та закінчення строків розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не є підставою для повторного відкладення судового засідання.

2. ВИСНОВКИ СУДУ

2.1. Так, звертаючись із позовом до суду, позивач стверджував, що відповідач не здійснив оплату вартості спожитої теплової енергії у період грудня 2019 грудня 2022, у зв`язку з чим на час подання позову заборгованість становила 17 061,73 грн. Під час судового провадження позивачем зменшено ціну позову до 12 061,73 грн.

2.2. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

2.3. Водночас у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

2.4. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

2.5. Частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

2.6. Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права Господарського процесуального кодексу України.

2.7. Положеннями ст. 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

2.8. У нерозривному зв`язку з принципом диспозитивності перебуває принцип змагальності сторін (п. 5 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Так, згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

2.9. Суд звертає увагу, що елементом принципу змагальності сторін, серед іншого, є участь сторін у процесі. Саме позивач є особою, зацікавленою у своєчасному та правильному вирішенні ініційованого ним спору і вимог його позовної заяви. Проте, позивачем у даній справі не дотримано покладених на нього Господарським процесуальним кодексом України і судом зобов`язань не забезпечено явки представника в судові засідання 1402.2024, 06.03.2024, 20.03.2024.

2.10. За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

2.11. Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

2.12. Згідно з частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

2.13. Ухвалами суду від 14.02.2024, від 06.03.2024 участь в судовому засіданні Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» визнавалась обов`язковою, а також повідомлялось про наслідки неявки в судове засідання учасника справи, передбачені ст.202 Господарського процесуального кодексу України.

2.14. Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. А відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

2.15. Вказані положення свідчать про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача в судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки, не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою. При цьому в постанові ОП КГС ВС від 18.11.2022 у справі N 905/458/21 було сформовано висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України без встановлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам, зокрема з урахуванням введення воєнного стану в Україні, і, відповідно, визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.

2.16. Позивач обізнаний про розгляд ініційованої ним справи, про стадії розгляду справи, брав участь в окремих судових засіданнях, заявляв клопотання про надання можливості отримати відомості про речові права відповідача на обєкт, по якому здійснено нарахування вартості електроенергії, суд визнавав явку представника позивача обов`язковою в останні три судові засідання, проте, таку явку позивач не забезпечив. Причини неявки суду не повідомлено, заяв про розгляд справи за відсутності представника позивача суду не подано, як і доказів стосовно зареєстрованих речових прав відповідача стосовно кв. АДРЕСА_1 .

2.17. Враховуючи зазначене, суд зазначає, що позивач не дотримався процесуальних прав та обов`язків сторони процесу як ініціатора позовного провадження, не виконав повторно вимог ухвал суду щодо забезпечення явки представника в судові засідання, не повідомляв суду причин неявки в судові засідання.

2.18. Суд також враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12, щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім цього, суд повторно зауважує, що явка позивача у судові засідання 06.03.2024, 20.03.2024 визнавалась обов`язковою, однак, таку вимогу суду позивач систематично не виконував, про причини неявки в судові засідання позивач не повідомляв, заяв про розгляд справи без його участі після відкриття провадження у справі не подавав. Така поведінка позивача ініціатора відкриття судового провадження згідно з наведеним нормами Господарського процесуального кодексу України є самостійною та достатньою підставою для постановлення судом рішення про залишення відповідної позовної заяви без розгляду. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, наведеною у постанові від 13.09.2019 року у справі № 916/3616/15.

2.19. Згідно з ч. ч. 2-4 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

2.20. Щодо здійснення розподілу судових витрат, суд зазначає, що сплачений позивачем судовий збір залишається за позивачем, оскільки згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» залишення заяви без розгляду у випадку, якщо заява залишена без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача, не є підставою для повернення судового збору особі, що його сплатила.

2.21. Заявлене позивачем 25.10.2023 клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору при зменшенні ціни позову задоволенню не підлягає, оскільки при поданні позовної заяви такий сплачений у мінімальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 202, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Залишити без розгляду позовну заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Благодійного фонду сприяння розвитку українського мистецтва ім. Ігора Білозіра про стягнення 17 061,73 грн у справі № 914/2539/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому ст.ст.254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 21.03.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.