ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. Справа №926/4101/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чернівецьке лісове господарство»

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 22.11.2023 (повний текст рішення складено 24.11.2023, суддя Дутка В.В.)

у справі № 926/4101/23

за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району

2. Державної екологічної інспекції Карпатського округу

до відповідача державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чернівецьке лісове господарство»

про відшкодування шкоди в розмірі 252472,05 грн,

за участю представників:

прокурор Місінська М.А.

від позивача 1 не з`явились,

від позивача 2 Книговський В.О.,

від відповідача не з`явились

21.09.2023 керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області в інтересах держави в особі Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району та Державної екологічної інспекції Карпатського округу з позовом про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії "Чернівецьке лісове господарство" 252472,05 грн. шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Розглянувши позовні вимоги прокурора, Господарський суд Чернівецької області в рішенні від 22.11.2023 задоволив такі; з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії "Чернівецьке лісове господарство" стягнув на користь Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району 252472,05 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; за рахунок відповідача відшкодував Чернівецькій обласній прокуратурі судовий збір.

При ухваленні вказаного рішення місцевий господарський суд виходив з наступного:

- попри обізнаність Горішньошеровецької сільської ради про факт заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу незаконною рубкою дерев, сільрада, станом на момент подання прокуратурою позовної заяви, при наявності відповідних повноважень не вжила жодних заходів щодо відшкодування завданої шкоди, що свідчить про свідому пасивну поведінку сільської ради щодо захисту порушених інтересів держави та є виключним випадком для звернення прокурора з даним позовом до суду;

- під час проведення перевірки Чорнівського лісництва представниками ДП «Ліси України» в особі філії "Чернівецьке лісове господарство" виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, про що складено акт від 01.02.2023, в якому зафіксовано незаконну рубку 7 сироростучих дерев породи «граб» та 3 сухостійних дерев породи «бук» у кварталі №59 виділу №5 обходу №4 Чорнівського лісництва, яку здійснили невстановлені особи в період з 01.12.2022 по 01.02.2023. На підставі вказано акта та постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» посадовими особами філії «Чернівецьке лісове господарство» Подільського офісу ДП «Ліси України» здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконною рубкою від 01.02.2023, яка становить 252472,05 грн. Факт проведення незаконних рубок в означеному кварталі, внаслідок якого заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 252472,05 грн. підтверджується й висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №СЕ-19/126-23/1677-ЕК від 24.02.2023, якою встановлено незаконну вирубку лісодеревини в кількості 10 дерев, на яких відсутні відповідні клейма;

- з огляду на покладення ст. 86 Лісового кодексу України на постійних лісокористувачів, яким є відповідач, обов`язку забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, встановивши наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди в розмірі 252472,05 грн, завданої незаконною рубкою дерев.

Відповідач не погодився з ухваленим рішенням та оскаржив його в апеляційному порядку. Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Чернівецьке лісове господарство» покликається на вирок Заставнівського районного суду від 26.04.2023, яким встановлено факт бездіяльності та службової недбалості майстра лісу Чорнівського лісництва, відтак вважає, що відповідальність за вчинене правопорушення, внаслідок якого навколишньому природному середовищу завдано шкоду, має нести майстер лісу, який визнав свою вину в ході кримінального провадження. За таких обставин відповідач просить скасувати оскаржуване рішення, а в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на неналежність відповідача у даному спорі.

Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, Державна екологічна інспекція Карпатського округу подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи апелянта та, з покликанням на приписи ст. 19,63,64,86,89,90 Лісового кодексу України і Положення про філію «Чернівецьке лісове господарство» Подільського офісу ДП «Ліси України», зазначає, що на постійних лісокористувачів (яким є відповідач) покладено обов`язок щодо організації забезпечення охорони і захисту лісів на підвідомчій території. Таким чином, саме Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Чернівецьке лісове господарство» зобов`язано відшкодувати шкоду заподіяну навколишньому природному середовищу, внаслідок неналежної охорони лісів, відтак є належним відповідачем у даній справі.

Чернівецька окружна прокуратура також подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи апелянта, з аналогічних підстав, наведених позивачем-2 у відзиві, та просила відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, оскільки таке ухвалене за повного з`ясування обставин справи, а також у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду. За клопотання представника позивача 2 розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

В дане судове засідання прибув прокурор, на зв`язок із судом вийшов представник позивача-2, які підтримали свої доводи та міркування, викладені в їх процесуальних документах.

Апелянт та позивач-1 участі повноважених представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України).

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на строки розгляд апеляційної скарги, визначені ст. 273 ГПК України, враховуючи те, що ухвалами суду апеляційної інстанції участь уповноважених представників в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача-1 та відповідача.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача-2, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

01.02.2023 представниками ДП «Ліси України» в особі філії "Чернівецьке лісове господарство" в ході перевірки у кварталі №59 виділу №5 обходу №4 Чорнівського лісництва, виявлено порушення природоохоронного законодавства незаконну рубку 7 сироростучих дерев породи «граб» та 3 сухостійних дерев породи «бук», яку здійснили невстановлені особи в період з 01.12.2022 по 01.02.2023. За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.02.2023.

На підставі акта від 01.02.2023 посадовими особами філії «Чернівецьке лісове господарство» Подільського офісу ДП «Ліси України», у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», здійснено розрахунок заподіяної порушенням природоохоронного законодавства шкоди, яка становить 252472,05 грн.

За даним фактом 27.03.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000083, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено, внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра лісу Чорнівського лісництва філії «Чернівецьке лісове господарство» Подільського офісу ДП «Ліси України» Голека О.М., яка виразилась у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов`язків через недотримання вимог чинного законодавства України в період з 01.12.2022 по 01.02.2023, внаслідок чого відбулась незаконна рубка 10 дерев різних порід на території Чорнівського лісництва, що завдало охоронюваним законом державним інтересам матеріальних збитків на загальну суму 252472,05 грн.

Згодом вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням за №0000001 від 06.01.2022, оскільки злочини у них вчинено одними й тими ж особами, досудове розслідування в якому здійснював п`ятий слідчий відділ (з дислокацією в м. Чернівці) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Хмельницький.

В ході досудового розслідування встановлено, що зазначені порубки вчинено на земельній ділянці, яка відповідно до плану лісонасаджень відноситься до Чорнівського лісництва філії «Чернівецьке лісове господарство» Подільського офісу ДП «Ліси України», яка згідно витягу з документів лісовпорядкування про віднесення лісів до міських, селищних сільських територіальних громад перебуває у адміністративно-територіальних межах Горішньошеровецької ТГ.

Вироком Заставнівського районного суду від 26.04.2023 у справі №716/552/23, який набрав законної сили 27.05.2023, ухвалено затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.04.2023 між обвинуваченим ОСОБА_1 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальному провадженні слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Чернівецької обласної прокуратури Гандабура С.П.; Голека О.М. визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Факти проведення незаконних рубок у кварталі №59 виділу №5 обходу №4 Чорнівського лісництва та заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу в сумі 252472,05 грн також підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №СЕ-19/126-23/1677-ЕК від 24.02.2023, в ході якої виявлено факти незаконної рубки лісодеревини в кількості 10 дерев, на яких відсутні відповідні клейма.

16.06.2023 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Горішньошеровецької сільської ради, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з листом за № 52/3-604ВИХ-23, в якому повідомляла про вчинення незаконної рубки дерев, внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра лісу Голека О.М., чим завдано шкоду державі на загальну суму 252472,05 грн, та просила повідомити чи будуть Горішньошеровецькою сільською радою вжиті заходи щодо відшкодування завданої шкоди.

У відповідь на вказаний лист прокуратури сільська рада листом за №1225 від 07.08.2023 повідомила, що ОСОБА_1 грошові кошти за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища не вносились; надала реквізити для відшкодування вказаних збитків та зазначила, що сільрадою не будуть вживатись заходи щодо відшкодування завданої шкоди в судовому порядку.

Незважаючи на те, що Горішньошеровецькій сільській раді відомо про факти заподіяння шкоди, станом на момент подання прокуратурою позовної заяви до суду, позивачем при наявності відповідних повноважень не вжито заходів щодо відшкодування шкоди, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконної вирубки дерев, що свідчить про пасивну поведінку сільради.

Листом від 10.07.2023 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Державної екологічної інспекції Карпатського округу з метою надання відповіді чи будуть вживатися Державною екологічною інспекцією Карпатського округу заходи щодо відшкодування зазначеної шкоди, завданої за порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

04.08.2023 Державна екологічна інспекція Карпатського округу надіслала відповідь на адресу Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури про те, що спеціалістами Державної екологічної інспекції Карпатського округу не проводилися плановий чи позаплановий захід державного екологічного нагляду (контролю) стосовно зазначених у листі окружної прокуратури фактів та не оформлялися відповідні матеріали інспекційної перевірки за наслідками такого заходу. Поряд з цим, екологічна інспекція не заперечує проти здійснення прокуратурою заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Інспекції з зазначених питань у судовому порядку.

Згодом, 07.09.2023 прокуратура листами повідомила позивачів про звернення з позовною заявою до суду.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру».

За положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Означені вище обставини вказують на дотримання прокуратурою вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що полягали у наданні належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, повідомленням прокурора на адресу відповідних суб`єктів владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єктів владних повноважень та свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Природні ресурси, у відповідності ст. 13 Конституції України, що знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що природні ресурси є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами України.

За умовами статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» одним із повноважень виконавчого органу сільської ради у галузі охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (стаття 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Основним завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно статей 1, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», є збереження природних ресурсів, в тому числі лісів.

Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Для фінансування заходів, спрямованих на охорону навколишнього природного середовища, утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

За умовами статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Як вбачається з матеріалів справи, метою діяльності відповідача є ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Основним предметом діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного або іншого шкідливого впливу (п. 2.1, п.п.2.2.2. п. 2.2 Положення про філію Чернівецьке лісове господарство ДСГП Ліси України).

Частина 2 статті 19 Лісового кодексу України на постійних лісокористувачів покладає наступні обов`язки: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів.

За умовами статті 86 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Статтею 93 названого Кодексу передбачені завдання контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів, зокрема, такими завданнями є запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (ст. 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, під час проведення перевірки Чорнівського лісництва представниками ДП «Ліси України» в особі філії "Чернівецьке лісове господарство" виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, про що складено акт від 01.02.2023, в якому зафіксовано незаконну рубку 7 сироростучих дерев породи «граб» та 3 сухостійних дерев породи «бук» у кварталі №59 виділу №5 обходу №4 Чорнівського лісництва, яку здійснили невстановлені особи в період з 01.12.2022 по 01.02.2023. На підставі вказаного акта та постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» посадовими особами філії «Чернівецьке лісове господарство» Подільського офісу ДП «Ліси України» здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконною рубкою від 01.02.2023, яка становить 252472,05 грн.

Чорнівське лісництво відноситься до Горішньошеровецької сільської ТГ, що підтверджується матеріалами справи.

Згодом, вироком Заставнівського районного суду від 26.04.2023 встановлено факт бездіяльності та службової недбалості майстра лісу Чорнівського лісництва Голека О.М., яка виразилася у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов`язків в період з 01.12.2022 по 01.02.2023, внаслідок незаконної рубки 10 дерев різних порід на території Чорнівського лісництва та завдано збитків на загальну суму 252472,05 грн, що є істотною шкодою для державних інтересів.

Відповідно до ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Таким чином на лісові господарства, як постійних лісокористувачів, покладається обов`язок нести відповідальність за порушення вимог ведення лісового господарства, зокрема, незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій їм території.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював пошкодження дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок пошкодження дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Факт проведення незаконних рубок в означеному кварталі, внаслідок якого заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 252472,05 грн. підтверджується матеріалами справи і не заперчується сторонами.

Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу. Організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів, що відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 24.02.2021 у справі № 906/366/20.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1) неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду зокрема підстав невиконання завдавачем шкоди покладених на нього обов`язків; 2) наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; 4) вина особи, що завдала шкоду.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений в формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами частини 2 статті 614, частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, встановлюється презумпція вини правопорушника. Тобто, відповідач, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини, довести, що в діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог та правил щодо забезпечення режиму охорони, збереження та використання лісу, нездійснення належного контролю по охороні лісу, призвело до вирубки лісу у вигляді 10 дерев, що є підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності. При цьому не важливо, хто конкретно здійснив відповідні дії, оскільки визначальним є факт порушення відповідачем обов`язків по охороні лісу.

Вказане свідчить про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення (незаконна вирубка дерев, завдана шкода, протиправні дії відповідача, які полягають у незабезпеченні належної охорони лісу та організації незаконної порубки лісу, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діяльністю відповідача, вина), відтак, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району 252472,05 грн. завданої шкоди.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Чернівецької від 22.11.2023 у справі № 926/4101/23.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чернівецьке лісове господарство» відмовити.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 22.11.2023 у справі №926/4101/23 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 22.03.2024.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік