ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 лютого 2024 рокуСправа № 921/534/23
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
у справі
за участі представників:
кредитора: Фрейдун О.М., представник АТ "ДАК "Автомобільні дороги України";
боржника: Борова Л.В. - адвокат
кредитора: Рацин Р.Р. - представник ГУ ДПС у Тернопільській області;
розпорядник майна: Брикса А.О.
Центральний відділ з питань банкрутства: Мархівка І.А..
Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України: Смирнова К.М.
В попередньому засіданні 24.10.2023 було оголошено перерву на 10.11.2023 о 10 год. 00 хв..
06.11.2023 на адресу суду від ГУ ДПС у Тернопільській області надійшла заява про виправлення описки /вх.№8931 від 06.11.2023/, а саме заявник просить вважати вірною суму заявлених грошових вимог відносно боржника в розмірі 51 047 442, 09 грн /основний платіж 40 640 619,37 грн; штрафні санкції в розмірі 8 214 351,66 грн та пеня в розмірі 2 192 471,06 грн/.
Ухвалою суду від 20.11.2023, зв`язку з перебуванням судді Сидорук А.М. у відпустці повідомлено учасників судового процесу про час та дату розгляду справи /12 грудня 2023 року о 10 год. 00 хв./.
В судовому засіданні 12.12.2023 було оголошено перерву до 26.12.2023 о 12 год 30 хв..
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 11 год. 17 хв. до 12 год. 53 хв. 14.12.2023 у Тернопільській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Тернопільській область"), судове засідання у справі 26.12.2023 не відбулось.
Ухвалою суду від 26.12.2023 було повідомлено учасників судового процесу про час та дату наступного судового засідання /22 січня 2024 року о 14год. 00хв./.
Ухвалою суду від 22.01.2024 відкладено розгляд заяви Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання грошових вимог відносно Дочірнього підприємства" Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на 09 лютого 2024 року та зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області до наступного судового засідання надати суду детальний розрахунок нарахування усіх штрафних санкцій із зазначенням конкретного періоду за який вони були нараховані.
05.02.2024 через систему "Електронний суд" боржником подано заперечення на заяву про визнання кредиторських вимог б/н від 05.02.2024 /вх. №1004/ та зазначає щодо визнання вимог Головного управління ДПС у Тернопільські області у розмірі 26 427 995,56 грн, з яких: 18 489 428,07 грн основний платіж, 6 086 868,12 грн штрафні санкції та 1 851 699,37 грн пені. В обґрунтування даного заперечення боржник посилаючись на норми Податкового кодексу України та правову позицію у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду вказує на те, що при розгляді грошових вимог контролюючого органу до боржника як платника податків, заявлених на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення податкових перевірок боржника, належить перевірити дотримання контрою чим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який встановлено п. 102.4 ст. 102 ПК України в 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосовування якого є імперативним.
09.02.2024 від Головного управління ДПС у Тернопільській області на адресу суду надійшла відповідь на заперечення б/н та б/д /вх. №1146 від 09.02.2024/, в яких кредитор вказує, що з 25.09.2020 по 13.09.2022 ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" перебувало у процедурі банкрутства у справі №921/574/20 та відповідно до п.3 ст.41 КУзПБ було припинено перебіг позовної давності. При цьому у відповіді на заперечення кредитор вказує, що боржником не наведено жодних ґрунтовних та вагомих підстав щодо визнання кредиторських (грошових вимог) у сумі 24 619 446,53 грн, оскільки встановлений ст.102 Податкового кодексу України станом на дату звернення із заявою про визнання кредиторських (грошових) вимог не сплинув.
При цьому, 09.02.2024 від Головного управління ДПС у Тернопільській області подано заяву про уточнення суми кредиторських (грошових) вимог №2179/6/619-00-13-13-04 від 09.02.2024 /вх. №1145/, яку просить прийняти та визнати суму грошових вимог щодо боржника в розмірі 51 027 062,72 грн, з яких: 40 640 619,37 грн основний платіж, 8 214 351,66 грн штрафні санкції та 2 172 091,69 грн пеня.
Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області в судовому засіданні 09.02.2024 підтримав заяву про визнання грошових вимог в розмірі 51 027 062,72грн в повному обсязі.
Представник боржника заперечила щодо кредиторських вимог Головного управління ДПС у Тернопільській області з врахуванням поданої заяви про уточнення грошових вимог, з підстав викладених у запереченнях б/н від 05.02.2024 /вх. №1004/.
Розпорядник майна ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" визнає грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області в сумі 26 427 995,56 грн та зазначає, що ПК України покладено обов`язок на контролюючі органи здійснення адміністрування податків та зборів, в тому числі стягнення податкового боргу в межах строку 1095 днів.
Представник АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" заперечує щодо кредиторських вимог податкового органу з підстав викладених у заяві б/н від 07.11.2023 та вказує на те, що не застосовуються фінансові санкції за неналежне невиконання зобов`язань боржника в період із 25.09.2020 по 13.09.2022 (дія мораторію у справі №921/574/20), тобто нарахування могли мати місце лише із 13.09.2022 по 07.09.2023за період не більше 1098 днів, інша сума підлягає автоматичному списанню і не може враховуватися у заявлені вимоги кредитора.
Розглянувши заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання грошових вимог відносно боржника Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор "Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в сумі 51 027 062,72 грн, судом встановлено наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Грошове зобов`язання (борг) згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України (далі - ПК України), які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту порушення справи про банкрутство.
Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.
Ст. 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (п.п. 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України сума непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є складовою податкового боргу, поряд із сумою узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.
Пеня є способом забезпечення погашення податкового зобов`язання та визначається уст.1 ПК України як сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Отже, до податкового боргу, окрім суми грошового зобов`язання, яке стало узгодженим, включається також і пеня, яка є заходом фінансової відповідальності.
Згідно п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
За приписами п.п.129.3.3 п.129.3 ст.129 ПК України нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).
Відповідно п.3-1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон) податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи;
Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно п.10 ст.1 Закону, страхувальниками є - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до Законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділі зазначених підприємств установ організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;
Відповідно до ст.4 Закону, боржник є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державного соціальне страхування.
Згідно п. 2 ст.6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Частинами 1, 5 статті 9 Закону визначено, що єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється в натуральній формі, плата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
Згідно ч.8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
На підставі ч. 12 ст.9 Закону, встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Отже, якщо страхувальник (роботодавець) не сплачує єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за застраховану особу (працівника), відповідно до вимог ст. 11, 20, 24, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", він позбавляє останнього гарантованого ст. 46 Конституції України права на своєчасне набуття страхового стажу, а відповідно - отримання пенсії на яку набула право застрахована особа (працівник підприємства).
Ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
Судом встановлено, що заява Головного управління ДПС у Тернопільській області подана в межах встановленого строку.
Згідно Уточненої довідки про наявність податкового боргу та звітних облікових систем контролюючого органу у ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" наявна заборгованість в сумі 51 027 062,72грн, з яких:
40 640 619,37грн основний платіж: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 33 745 231,85 грн, екологічний податок 118,70 грн, єдиний внесок 6 869 604,55 грн, земельний податок - 17 903, 95 грн, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 7 760,32 грн;
8 214 351, 66грн штрафні санкції: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 7 380 973,06 грн, єдиний внесок 534 953,00 грн, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 34 842,23 грн, податок на доходи фізичних, що сплачують податок агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 232 349,05 грн, військовий збір 28 854,32 грн, рентна плата за користування надрами для видобування інших корисних копалин загальнодержавного значення 2 380,00 грн;
2 172 091,69 грн пеня: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 1 840 053,72 грн, єдиний внесок 274 256,63 грн, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 12 162,69грн,податок на доходи фізичних, що сплачують податок агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 41 759,52 грн, військовий збір 3 584,16грн, штрафні санкції за порушення законодавства про патентування та застосування РРО 4,97 грн.
Наявність заборгованості боржника перед кредитором підтверджується Довідкою про наявність податкового боргу станом на 24.03.2023; Розрахунком суми податкового боргу по податку на додану вартість; Розрахунком суми податкового бору по податку на прибуток; Розрахунком суми боргу по єдиному соціальному внеску; Розрахунком пені по ПДВ; Розрахунком податкового боргу по платежу екологічний податок; Розрахунком штрафу з порушення термінів реєстрації ПН; Розрахунком штрафних санкцій; Розрахунком податкового боргу по орендній платі, Розрахунком податкового боргу по платежу земельний податок з юридичних осіб; Розрахунком пені; Розрахунком суми боргу по ЄСВ; Деклараціями з ПДВ; ухвалами та постановою Тернопільського окружного адміністративного суду; Деклараціями з ПДВ; Актами перевірки; податковими повідомлення-рішення; Деклараціями з плати за землю; Звітами про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; рішеннями про застосування штрафних санкцій та нарахування пені; податковими вимогами; даними про банківські рахунки; інтегрованими картками платника податків по Філіях: "Теребовлянський облавтодор", "Тернопільський райавтодор", "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дільниця", "Підволочиськийрайавтодор", "Бережанський райавтодор", "Фортківськийрайавтодор", "Тернопільська дорожня експлуатаційна дільниця", "Зборівський райавтодор", "Підгаєцькийрайавтодор", "Шумськийрайавтодор", "Лановецькийрайавтодор", "Борщівський райавтодор", "Кременецька дорожня експлуатаційна дільниця", "Заліщицькадорожня експлуатаційна дільниця", "Збаразький райавтодор", "Бучацький райавтодор".
У наведених висновках у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі 18/99/19 зазначено, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у).
Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).
Як вбачається з матеріалів справи, доказів виконання ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги" зазначених вище обов`язків зі сплати податкових зобов`язань матеріали справи не містять.
При винесенні ухвали суд також зазначає та враховує, що відповідно до положень пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Пунктом 102.1 статті 102 ПК України надано право контролюючому органу, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У пункті 102.4 статті 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що статтею 102 Податкового кодексу України встановлено універсальний граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий борг, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16.
Водночас, в подальшому у статтю 102 ПК України, яка визначає строки давності та їх застосування, було внесено зміни, зокрема, відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX зупинено дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України на період дії воєнного, надзвичайного стану.
При цьому, вказаним Законом статтю 102 Податкового кодексу України доповнено пунктом 102.9 такого змісту: "102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
Вказана правова позиція щодо перебігу строку давності, передбаченого статтею 102 Податкового кодексу України, підтримана Верховним Судом у постановах від 25.07.2023 у справі № 922/5231/21, від 25.07.2023 у справі №922/5230/21.
Суд зауважує на тому, що заявлена Головним управлінням ДПС у Тернопільській області заборгованість ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" підтверджена належними й допустимими доказами, з огляду на що, на момент подання заяви з кредиторськими вимогами строк, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України, не сплинув.
Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст.78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).
Судом встановлено, що заборгованість ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" перед Головним управлінням ДПС у Тернопільській області становить 51 027 062,72 грн., з якої: 40 640 619,37 грн основний платіж, 8 214 351,66 грн штрафні санкції та 2 172 091,69 грн - пеня, що підтверджуються доданими до заяви про грошові вимоги до боржника податковими повідомленнями-рішеннями, податковими деклараціями, інтегрованими картками платника податків, актами перевірки.
Витрати заявника зі сплати судового збору за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.
Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд
Черговість задоволення грошових вимог:
40 640 619,37 грн - третя черга;
8 214 351,66 грн - шоста черга;
2 172 091,69 грн - шоста черга;
5 368,00,00 - грн /сплачений судовий збір/ - перша черга.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.
3. Відповідно до статті 6 ГПК України, оскільки сторони у справі мають можливість отримувати судові рішення через підсистеми (модулі) "Електронний кабінет" та "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (зокрема, у ЄСІТС зареєстрований як позивач), копії судових рішень у даній справі будуть направлятися судом на його адресу виключно в електронній формі, що не позбавляє учасника справи права отримати копію відповідного судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суддя А.М. Сидорук