УХВАЛА

м. Київ

25.03.2024Справа № 910/1908/24

Суддя Людмила ШКУРДОВА, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРМА ПЛЮС» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/1908/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРМА ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про зміну договору № від 06.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23/02/2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.03.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання гарантії, шляхом заборони банку-гаранту АТ «КБ «Глобус» вчиняти дію щодо перерахування коштів (здійснення платежу) за гарантією № 30890 від 19 січня 2023 року на користь ТОВ «Оператор ГТС України» (вимога О UGASUAUKXXX 798 DEM-19032024/3 (suffix 15)) до остаточного вирішення справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заявник звернувся до суду з позовною заявою про внесення змін до основного зобов`язання - умов Договору № від 06.02.2023 щодо надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Норма плюс», шляхом укладання додаткової угоди, виклавши пункти 4.1., 10.9.3., 11.1. Договору в редакції, вказаній в прохальній частині, котрі зводяться до зміни строку виконання зобов`язань з оплати наданих послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів, а також виклавши пункти Додаток №3 до Договору - «Графік виконання робіт» в новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди №1.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що існує ризик сплати банком грошових коштів на вимогу ТОВ «Оператор ГТС України», а стягнення відповідачем за гарантією № 30890 від 19 січня 2023 року призведе до подвійного притягнення позивача до відповідальності за неналежне виконання Договору № від 06.02.2023 року. Також заявник стверджує, що незаконне стягнення коштів за гарантією № 30890 від 19 січня 2023 року, у разі позитивного вирішення справи по суті, призведе до ще одного позовного провадження, щодо стягнення з відповідача неправомірно отриманої гарантії, що порушує принцип економії господарського судочинства.

Заявник вважає, що вжиття термінового заходу щодо заборони виконання вимоги ОUGASUAUKXXX 798 DEM-19032024/3 банку-гаранту (АТ «КБ «Глобус») за гарантією № 30890 від 19 січня 2023 року сприятиме уникненню порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача (подвійного притягнення до матеріальної відповідальності за порушення договірного права, що є предметом спору у справі), а також реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень в ефективному захисті прав та законних інтересів ТОВ «Норма Плюс», за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з таких умов: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до вимог ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ускладнення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вже зазначалось, предметом позову, що розглядається у даній справі є внесення змін до основного зобов`язання - умов Договору № від 06.02.2023 щодо надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів.

Водночас, у заяві про забезпечення позову заявник просить суд заборонити банку-гаранту АТ «КБ «Глобус» здійснювати платежі по банківській гарантії № 30890 від 19 січня 2023 року, виданої згідно з Договором про надання банківської гарантії №30890/ЮГ-23 (гарантія виконання) від 19 січня 2023 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Норма плюс» та АТ «КБ «Глобус».

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду з позовною заявою, оскільки з нього буде знята Банківська гарантія у розмірі 1008041,75 грн за невиконання Договору № від 06.02.2023 (основного зобов`язання), який виконується відповідно до умов, зазначених в Договорі.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Плюс» про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 561 Цивільного кодексу України визначено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Оскільки зобов`язання гаранта (АТ «КБ «Глобус») щодо виплати коштів за гарантією перед кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України») є самостійним, правовідносини щодо порядку надання гарантії врегульовані зовсім іншим договором, аніж тим, щодо якого заявник ініціює питання про внесення змін та у зв`язку з яким подано позовну заяву, враховуючи вимоги статті 562 Цивільного кодексу України, яка встановлює незалежність банківської гарантії від основного зобов`язання, а також суть заявлених позовних вимог які стосуються внесення змін до основного зобов`язання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Також, суд зауважує, що підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

При цьому, наявність факту порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, встановлюється гарантом при настанні так званого гарантійного випадку та розгляді вимоги кредитора про сплату грошової суми, в якій останній повинен вказати, у чому полягає порушення принципалом основного зобов`язання, і, відповідно, гарант здійснює платіж по гарантії лише у випадку невиконання чи неналежного виконання принципалом основного зобов`язання, що забезпечене.

Натомість відсутність такого порушення основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, може бути, зокрема, підставою для відмови у задоволенні вимог бенефіціара (кредитора) гарантом при розгляді вимоги кредитора про сплату грошової суми за гарантією.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах 18.01.2023 у справі №910/3334/22 та від 16.12.2019 у справі №910/10808/19.

Суд звертає увагу, що обставини відсутності чи наявності порушення боржником основного зобов`язання підлягають дослідженню і встановленню під час розгляду справи по суті, суд не може забезпечувати позов у спосіб, який буде сприяти невиконанню зобов`язання, зокрема шляхом заборони гаранту вчиняти дії щодо виконання банківської гарантії. Тоді як, заборона судом здійснювати оплату на виконання банківської гарантії до моменту набрання законної сили рішенням у справі є підставою не виконувати зобов`язання щодо банківської гарантії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.06.2023 року у справі №910/6924/22.

Також варто врахувати, що відповідно до пункту 2.2. Договору про надання гарантії №30890/ЮГ-23 від 19 січня 2023 року строк дії гарантії становить до 7 квітня 2024 року.

Таким чином, гарантія є строковим зобов`язанням, а строк розгляду справи та відповідно строк дії ухвали про забезпечення позову може значно перевищувати цей строк, тому запропонований заявником захід забезпечення позову порушує принцип пропорційності, передбачений статтею 15 Господарського процесуального кодексу України.

Правові позицій щодо неможливості забезпечувати позов у спосіб, який буде сприяти невиконанню зобов`язання, зокрема шляхом заборони гаранту вчиняти дії щодо виконання банківської гарантії викладено у постановах Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №910/6924/22, від 09.02.2023 у справі №910/4275/22 та від 18.01.2023 у справі №910/3334/22.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та пропорційності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої одночасно з пред`явленням позову.

З огляду на викладене та керуючись статтями 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРМА ПЛЮС» про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя Людмила ШКУРДОВА