ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
27.03.2024 року м.Дніпро Справа № 908/623/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" адвоката Здоренко Владислава Євгеновича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/623/23
про стягнення 743854,40 грн, витребування та передання майна
У лютому 2023 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" суми 743854,40 грн., з якої: 488433,08 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів за договором за період з лютого по грудень 2022 року, 204,00 грн. - компенсація понесених позивачем витрат, 255217,32 грн. - неустойка у розмірі подвійної орендної плати за користування річчю за час прострочення; витребування від ТОВ "ДІМАГРО" та передання ТОВ "Порше Лізинг Україна" автомобіля марки Тouareg, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 .
Позов обґрунтовано ст.ст. 526, 530, 549, 610, 612, 631, 785, 806 ЦК України, ст.ст. 180, 193, 230, 291, 292 ГК України, ч. 2 ст. 7, п. 4 ч. 1 ст. 10, п.п. 3, 7 ч. 2 ст. 11, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", умовами договору про фінансовий лізинг № 00018975 від 02.08.2019 з додатковою угодою від 31.01.2020 та Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу (додаток до Договору фінансового лізингу).
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.08.2023 у справі №908/623/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" суму 488 433 грн 08 коп. заборгованості зі сплати лізингових платежів, суму 160539 грн 93 коп. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення.

Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" автомобіль Тouareg, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 .

У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" суму 12418 грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО", в якій просить рішення в частинах:

- стягнення суми 160539 грн 93 коп. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення;

- витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" та передання Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" автомобіля Touareg, кузов № НОМЕР_1 . рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" суми 12418 гри 60 коп. витрат зі сплати судового збору скасувати та ухвалити нове рішення про:

- відмову у стягненні суми 160539 грн 93 коп. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення;

- відмову у витребуванні від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" та передання Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" автомобіля Touareg, кузов № НОМЕР_1 . рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" суми 3 663.25 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.02.2024 у цій справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2023 у справі №908/623/23 - задоволено частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2023 у справі №908/623/23 змінено в частині розподілу судового збору, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО", (72540, Запорізька область, Якимівський район, с. Таврійське (с. Червоноармійське (п)), вул. Калініна, буд. 42) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В) суму 8755 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн 35 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручено Господарському суду Запорізької області.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В) з державного бюджету України частину судового збору в розмірі 3663,25 грн (три тисячі шістсот шістдесят три гривні 25 копійок), сплаченого за платіжною інструкцією № від 16.02.2023, яка міститься в матеріалах справи №908/623/23, які становлять 50% судового збору від визнаної відповідачем суми заборгованості в розмірі 488 433,08 грн.

В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2023 у справі №908/623/23 - залишено без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО" за подання апеляційної скарги на рішення суду покладені на заявника апеляційної скарги.

04.03.2024 до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся представник позивача.

Заява мотивована тими обставинами, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем заявлялось про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача в сумі 17 000 грн, які є фіксованим розміром гонорару, і зазначалось, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови, відтак, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2024 заяву прийнято до розгляду; судове засідання призначено на 27.03.2024.

Зазначену ухвалу доставлено до електронного кабінету позивача у системі ЄСІТС 07.03.2024 о 22:59 годині.

Відповідачу ухвалу направлено рекомендованим листом.

04.03.2024 від представника відповідача - адвоката Радченко Сергія Олеговича, до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд» надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

В судове засідання представники сторін не з`явились, бу-яких клопотань з цього приводу суду не надали.

В судовому засіданні 27.03.2024 підписані вступна та резолютивна частина додаткової постанови у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" адвоката Здоренко Владислава Євгеновича про ухвалення додаткового рішення у справі №908/623/23, колегія суддів встановила наступне.

У відзиві на апеляційну скаргу, вчасно поданому позивачем, останній просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу та зазначив, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення постанови.

Постанова у справі ухвалена 28.02.2024, а 04.03.2024 позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення 17 000 грн витрат на правничу допомогу, до якої надані відповідні докази. Отже, останнім дотримано строків подання доказів, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.

До заяви додані докази понесення витрат, а саме: копія договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 24.05.2021, копії актів наданих послуг №ПЛУ-0041/01 АО від 15.12.2023, №ПЛУ-0041/02 АО від 28.02.2024, копії платіжних інструкцій № від 20.12.2023 на суму 8500 грн та № від 04/03/2024 на суму 8500 грн, ордер серії АІ №1515595 від 20.12.2023, виданий Адвокатським об`єднаннмя «Праймлекс», відповідно до якого на підставі договору від 24.05.2021 адвокат Здоренко В.Є. надає правову допомогу ТОВ «Порше Лізинг Україна», в тому числі у Центральному апеляційному господарському суді (а.с. 48-60, т.2).

При цьому, оскільки заяву подано заявником через електронний кабінет, а у відповідача останній не зареєстрований позивач в силу вимог ч.7 ст.42 ГПК України звільнений від обов`язку надсилання йому документів.

Так, 24 травня 2021 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (замовник) та АО «Праймлекс» (виконавець) укладено Договір про надання професійної правничої допомоги.

Згідно з п. 2.7. розділу 2 Договору про професійної правничої допомоги винагорода АО «Праймлекс» за представництво інтересів замовника в судах апеляційної інстанції є фіксованою та становить 17 000 грн.

Відповідно до п. 3.2. та 3.3. Договору, оплата Винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% кожна. А саме, перша частина винагороди за супроводження справи в суді апеляційної інстанції оплачується замовником на підставі рахунку та акту приймання-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання. А друга частина винагороди оплачується після отримання замовником належної копії повного тексту ухвали/рішення/постанови суду відповідної інстанції, винесенням яких завершено розгляд справи у відповідній судовій інстанції. Оплата здійснюється на підставі рахунку виконавця до акту приймання -передачі, підписаного сторонами.

За актами наданих послуг №ПЛУ-0041/01 АО від 15.12.2023, №ПЛУ-0041/02 АО від 28.02.2024, виконавцем надані, а позивачем прийняті без зауважень, послуги професійної правничої допомоги за супровід справи в суді апеляційної інстанції щодо стягнення суми боргу та повернення авто (ТОВ «Дімагро»), договір №00018975 на загальну суму 17 000 грн.

Відповідний розмір гонорару був сплачений ТОВ «Порше Лізинг Україна» згідно платіжних інструкцій № від 20.12.2023 на суму 8500 грн та № від 04/03/2024 на суму 8500 грн, тобто в загальному розмірі 17 000 грн.

Матеріалами справи підтверджується надання відповідачу правової допомоги і складання процесуальних документів у справі в суді апеляційної інстанції адвокатом Здоренко Владиславом Євгеновичем, на підставі ордеру серії АІ №1515595 від 20.12.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №4872 від 30.08.2017. При цьому зазначений адвокат є засновником/учасником АО «Праймлекс», що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом апеляційної інстанції рішення змінено лише в частині розподілу судового збору, в решті - рішення залишено без змін.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст. 126 ГПК України).

Розподіл судових витрат передбачено ст.129 ГПК України, частинами 4, 5 якої встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 925/932/20, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Так, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як: їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

З огляду на викладене, обставини щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу у вказаному вище розмірі доведені позивачем згідно з положеннями ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Відповідач розмір цих витрат не заперечив, клопотання щодо їх зменшення суду не подавав.

Здійснивши аналіз матеріалів справи і доказів понесення витрат позивача на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви позивача та вважає необхідним стягнути з відповідача 17000,00 грн. понесених позивачем витрат в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" адвоката Здоренко Владислава Євгеновича про ухвалення додаткового рішення у справі №908/623/23 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМАГРО", (72540, Запорізька область, Якимівський район, с. Таврійське (с. Червоноармійське (п)), вул. Калініна, буд. 42) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В) 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 28.03.2024

Головуючий О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков