ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Хмельницький

"18" березня 2024 р. Справа № 924/649/23

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" про відстрочення виконання судового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до Комунального підприємства "Міськтепловоденергія", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 101 759 645,92грн

Представники сторін:

від позивача/стягувача: Яковенко П.О. - згідно довіреності №142 від 20.09.2023 (в режимі відеоконференції (поза межами суду));

від відповідача/боржника: Семенов С.В. - згідно довіреності від 30.10.2023.

В судовому засіданні відповідно проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обставини справи. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 04.10.2023 у справі №924/649/23 позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" () 101 759 645,92грн - основного боргу, 939 400,00грн - витрат зі сплати судового збору. На виконання рішення 06.11.2023 видано наказ.

06.03.2024 на адресу суду через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№05-08/978/24) Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" про відстрочення виконання судового рішення у справі №924/649/23 до 30 вересня 2024.

Комунальне підприємство "Міськтепловоденергія", м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області посилається на те, що існують об`єктивні, непереборні, виняткові обставини, які роблять неможливим виконання судового рішення.

Зазначає, що необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, дослідження та оцінювання не лише доводів боржника, а й заперечень кредитора. При цьому, необхідно враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк.

КП "Міськтепловоденергія", м.Кам`янець-Подільський належить до об`єктів критичної інфраструктури та є єдиним у місті виробником і надавачем послуг по теплопостачанню та водопостачанню населенню, бюджетним установам та суб`єктам підприємницької діяльності. З огляду на відсутність в місті інших підприємств тепло та водопостачання, виконання наведених вимог здійснюється виключно силами та засобами КП "Міськтепловоденергія".

Вказує, що КП "Міськтепловоденергія" закуповувало природний газ для забезпечення роботи централізованої системи опалення. Переданий позивачем природний газ використовувався для надання послуг з опалення житлових будинків міста та забезпечення мешканців гарячою і питною водою. При цьому, підприємство, згідно статутних завдань, не мало повноважень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, які б були джерелом додаткових грошових надходжень. Вказане підтверджується укладеним між сторонами 30.06.2021 договором постачання природного газу №7501-НГТ-34, також Протоколами засідань Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації №2 від 7.11.22, №13 від 24.11.22, №16 від 19.12.22, №2 від 21.03.23, №2 від 12.05.23, №2 від 4.08.23, довідкою про суми узгодженої заборгованості від 22.09.23.

Станом на 24 листопада 2023 у КП "Міськтепловоденергія" рахується: кредиторська заборгованість за отриманий природний газ перед НАК "Нафтогаз України" на суму 1752,5 тис.грн, перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" - 194 200,5 тис.грн.; кредиторська заборгованість за електроенергію перед ТОВ "ЧОЕК" на суму 11 921,9тис.грн; кредиторська заборгованість перед Міністерством фінансів по Договору про субкредитування №13010-05/102 від 20.11.2014 між Міністерством фінансів України, Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кам`янець-Подільською міською радою та КП "Міськтепловоденергія" про використання позики, що надається Україні МБРР (Угода про позику "Підвищення енергоефективності в секторі централізованого теплопостачання України") №8387-UA від 26.05.2014) в загальній сумі 5 918,6тис.дол. США або 187 155,3 тис.грн.; дебіторська заборгованість бюджету перед підприємством по різниці в тарифах на послуги з централізованого теплопостачання, водопостачання, водовідведення станом на 01.10.2023 в сумі 255 412,3тис.грн; дебіторська заборгованість населення перед підприємством в сумі 56 015тис.грн.; КП "Міськтепловоденергія" є збитковим підприємством з незалежних від нього обставин і змушене надавати послуги за встановленими для нього тарифами.

Звертає увагу, що відповідач був обмежений в праві на застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) підвищених тарифів на послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022/2023. Так, тарифи, встановлені після набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (тобто після 01.05.2019), неможливо було застосувати до кінцевого споживача (населення) у зв`язку відсутністю нових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, оскільки в період карантину було заборонено укладати такі договори відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно, з урахуванням вимог цього Закону, до завершення опалювального періоду 2020/2021 року підприємствами теплопостачання до споживачів підлягали до застосуванню тарифи, що переглядалися до 01.05.2019.

В подальшому, на виконання Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері централізованого постачання теплової енергії та постачання гарячої води від 09.02.2021, укладеного між Кабінетом Міністрів України в особі Міністра розвитку громад та територій України та першого заступника Міністра енергетики України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, НАК "Нафтогаз України" і Всеукраїнською асоціацією органів місцевого самоврядування "Асоціація міст України", відповідач був обмежений в праві на застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) підвищених тарифів на послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2020/2021.

Згідно статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, було встановлено заборону на підвищення тарифів зокрема на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.

Окремо, протягом 2017-2022 років встановлені НКРЕКП для відповідача тарифи не передбачали компенсацію фінансових витрат пов`язаних зі сплатою відсотків за користування кредитом залученим в рамках реалізації Проєкту "Підвищення енергоефективності в секторі централізованого теплопостачання України". Внаслідок застосування до відповідача економічно необґрунтованих тарифів його було позбавлено можливості здійснювати беззбиткову господарську діяльність у сфері теплопостачання. Вказане підтверджується судовими рішеннями у справі №560/1380/20.

Зазначає, що невідкладне вжиття до КП "Міськтепловоденергія" заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів Державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства неминуче призведе до неможливості виробництва теплової енергії та її постачання та постачання питної води, а також, як наслідок, ціле місто (включаючи всі соціально - важливі об`єкти: лікарні, дитячі садочки, школи тощо) залишиться без тепла, гарячого водопостачання та питної води, що є неприпустимим на фоні зростання соціально - політичної напруги у суспільстві та ситуації в країні, яка склалася внаслідок повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України.

Обставини, пов`язані з повномасштабним вторгненням військ РФ на територію України, а також цілеспрямоване знищення об`єктів критичної інфраструктури, можуть вважатись в розумінні п.3 ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України іншими надзвичайними подіями, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, та свідчать про наявність правових підстав для відстрочення виконання рішення суду, оскільки захист населення у даному випадку має пріоритет у порівнянні із дотриманням строків виконання судового рішення.

Відсутність оплати за надані послуги не надає підприємству права на припинення надання послуг, оскільки, відповідно до положень Законів України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", "Про теплопостачання", на підприємство покладено обов`язок безперебійно постачати питну воду та теплову енергію споживачам.

Відповідач підкреслює, що він має право ліквідувати повну заборгованість перед позивачем, використовуючи механізм компенсації через різницю в тарифах на централізоване опалення та гаряче водопостачання. Однак, примусове стягнення повної суми боргу без урахування цих компенсацій буде мати незворотній характер та призведе до значних фінансових труднощів для відповідача, потенційно підриваючи його економічну стабільність і здатність продовжувати надавати послуги. Таке рішення може загрожувати не лише функціонуванню підприємства, але й мати ширші соціальні наслідки, включаючи переривання у наданні критично важливих комунальних послуг для місцевого населення.

Зауважує, що відповідно до спільної з МВФ 4-річної програми Механізму розширеного фінансування "Extended Fund Facility - EFF" (далі - Програма EFF) Україна взяла на себе зобов`язання у рамках Листа про наміри Уряду України та Національного банку України до МВФ від 01 грудня 2023 року та Меморандуму про економічну та фінансову політику (далі - Меморандум) щодо реформування та стримування негативного впливу війни на енергетичний сектор.

За результатами консультацій з МВФ, проведених на виконання пункту 6.1 протоколу №64 засідання Кабінету Міністрів України від 06.06.2023, встановлено, що джерела для проведення розрахунків з різниці в тарифах мають бути бюджетно нейтральними для Державного бюджету України та не порушувати фіскальну стійкість держави, збереження якої є одним із ключових пріоритетів Програми EFF.

Пунктом 82 Меморандуму передбачено структурний маяк Програми EFF, з терміном виконання на кінець червня 2024, де зазначено, що підприємства теплокомуненерго (далі - ТКЕ) накопичили значний обсяг заборгованості перед НАК "Нафтогаз" до і після початку війни, яка є наслідком накопиченої різниці в тарифах та впливу війни. Передбачається вирішити це питання комплексно, коли зменшиться тиск на бюджет, пов`язаний з війною, шляхом розробки нової тарифної методології. Для початку буде визначено обсяг заборгованості та фінансовий стан ТКЕ за допомогою кабінетного аудиту. Це допоможе з`ясувати обсяг заборгованості та фінансовий стан ТКЕ, в тому числі причини накопичення заборгованості. До врегулювання зазначених проблемних питань та в умовах відсутності бюджетно-нейтральних джерел для проведення розрахунків з різниці в тарифах передбачається внесення змін до законодавства, які мають передбачити, що у разі відсутності у державному бюджеті видатків на фінансування різниці в тарифах на теплову енергію, заборгованість за природний газ підприємств теплоенергетики перед постачальниками природного газу у сумі, що відповідає розміру різниці в тарифах, підлягає розстроченню у порядку та на строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

На підтвердження своїх доводів заявником подано у судове засідання: копії експертного висновку Міністерства фінансів України до законопроєкту згідно зі статтею 27 Бюджетного кодексу України; фінансову звітність відповідно до МСФЗ за рік, що закінчився 31 грудня 2022 року та звіт незалежного аудитора; протокол №16 засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 19 грудня 2022; довідку про узгодження суми заборгованості різниці в тарифах; протоколи засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації №2 від 7.11.2022 року на суму 68 589964,00грн; №13 від 24.11.2022 року на суму 59 079 643,00грн; №16 від 19.12.2022 року на суму 59 079 643,00грн; №2 від 21.03.2023 року на суму 23 211 710,00грн; №2 від 12.05.2023 року на суму 10 679 021,00грн; №2 від 04.08.2023 року на суму 31 862 336,00грн; статут Комунального підприємства "Міськтепловоденергія"; довідку про кредиторську та дебіторську заборгованість "Міськтепловоденергія" від 24.11.2023; копії Актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2024 між Комунальним підприємством "Міськтепловоденергія" та Державною установою "Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", Кам`янець-Подільським ліцеєм з посиленою військово-фізичною підготовкою Хмельницької oбласті, КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" КПМР, Кам`ямець-Подільським фаховим коледжом будівництва, архітектури та дизайну, Відокремленим структурним підрозділом "Кам`янець-Подільський фаховий коледж харчової промисловості НУХТ", Виконавчим комітетом Кам`янець- Подільської міської ради, Управлінням освіти і науки Кам`янець-Подільської міської ради, Управлінням гуманітарної політики КПМР, Закладом вищої освіти "ПОДІЛЬСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ УНІВЕРСИТЕТ", Департаментом економіки та розвитку інфраструктури міста КПМР, Кам`янець-Подільським Територіальним Центром Соціального Обслуговування (Надання Соціальних Послуг) "ТУРБОТА", Територіальним управлінням державної судової адміністрації України у Хмельницькій області, Відокремленим структурним підрозділом "Кам`янець-Подільський фаховий коледж Закладу вищої освіти "Подільський державний університет", Квартирно-експлуатаційним відділом м.Чернівці, Кам`янець-Подільським державним історичним музеєм-заповідником, КНП "Кам`янець-Подільська міська лікарня" КПМР, Об`єднанням підліткових клубів за місцем проживання Кам`янець-Подільської Ради, КНП "Лікувальний діагностичний-консультативний центр" КПМР, Управлінням охорони здоров`я Кам`янець-Подільської міської ради, Управлінням освіти і науки Кам`янець-Подільської міської ради "Комбінат харчування учнів", КНП "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, копію Реєстру заборгованості населення за комунальні послуги.

Відповідач зазначив, що відстрочення виконання судового рішення надасть можливість підприємству акумулювати кошти, які заборгували йому підприємства і бюджетні організації міста, проводити розрахунки з позивачем та підготуватись до наступного опалювального сезону.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ заперечує проти відстрочення виконання рішення по даній справі. Посилається на те, що враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначають можливість відстрочити/ розстрочити виконання судового рішення, лише за наявності для цього обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вказує, що зазначені відповідачем обставини не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України, якими виконання рішення суду ускладнюється чи видається неможливим, а відповідно і не можуть бути підставою для надання відстрочення виконання судового рішення.

Зауважує, що відповідач є суб`єктом господарювання, який має самостійно нести ризики підприємницької діяльності.

Щодо посилання відповідача на відсутність з боку держави компенсації заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, як на одну з обставин, яка, на його думку, істотно ускладнює виконання рішення та є підставою для відстрочення його виконання, зауважує на процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Вказує, що надані відповідачем Протоколи засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах тільки підтверджують наявний обсяг заборгованості з різниці в тарифах у відповідача, та свідчать про те, що відповідач, як учасник процедури врегулювання заборгованості, частково виконав певні елементи процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості, однак договір про організацію взаєморозрахунків, який є підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах, укладений не був.

Військова агресія РФ проти України та введення в Україні воєнного стану має загальний характер та впливає загалом на економіку держави та на діяльність суб`єктів господарювання, у тому числі і позивача. Сторони по справі знаходяться в однакових економічних умовах та воєнний стан впливає на господарську діяльність не тільки відповідача, а й позивача.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загально-суспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" на позивача, як на суб`єкта ринку природного газу, покладено спеціальні обов`язки для забезпечення ресурсом природного газу, необхідним для забезпечення виконання спеціальних обов`язків та щодо формування ресурсу природного газу для побутових споживачів і виробників теплової енергії шляхом придбання газу. При чому, позивач зобов`язаний забезпечити природним газом усю територію України, а не тільки одне місто.

У заяві про відстрочення виконання рішення суду відповідач просить відстрочити виконання рішення суду до 30.09.2024, однак не обґрунтовує доцільність відстрочення рішення суду саме на такий термін та не надає доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості в майбутньому (після 30.09.2024) виконати рішення у цій справі. Відповідач не навів підстав та обставин, які зміняться чи настануть через сім місяців та які відповідно після спливу зазначеного у заяві строку відстрочення дадуть йому можливість виконати рішення суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон України "Про виконавче провадження") встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року по справі № 11-рп/2012).

Згідно до ч.1 та ч.2 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

При цьому, підставою для розстрочки/відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк.

При цьому, необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Разом з тим, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

КП "Міськтепловоденергія", м.Кам`янець-Подільський, як на підставу для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду посилається на те, що підприємство належить до об`єктів критичної інфраструктури та є єдиним в місті виробником і надавачем послуг по теплопостачанню та водопостачанню населенню, бюджетним установам та суб`єктам підприємницької діяльності. З огляду на відсутність в місті інших підприємств тепло та водопостачання, виконання наведених вимог здійснюється виключно силами та засобами КП "Міськтепловоденергія".

Переданий підприємству природний газ використовувався для надання послуг з опалення житлових будинків міста та забезпечення мешканців гарячою та питною водою. При цьому, підприємство, згідно статутних завдань, не мало повноважень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, які б були джерелом додаткових грошових надходжень.

Судом береться до уваги, що основними напрямками діяльності КП "Міськтепловоденергія", крім іншого, є виробництво електроенергії, централізоване водопостачання та водовідведення, забір, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод. Неможливість, чи тимчасове припинення діяльності підприємства у цих напрямках, може спричинити вкрай важкі наслідки для комунального господарства та міського населення.

КП "Міськтепловоденергія", м.Кам`янець-Подільський подано до суду копії Протоколів засідань Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації №2 від 7.11.22, №13 від 24.11.22, №16 від 19.12.22, №2 від 21.03.23, №2 від 12.05.23, №2 від 4.08.23 та довідкою про суми узгодженої заборгованості від 22.09.23, якими підтверджуються суми заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню міста.

Як вбачається із Довідки про кредиторську та дебіторську заборгованість "Міськтепловоденергія" від 24.11.2023 станом на 24 листопада 2023, у КП "Міськтепловоденергія" рахується дебіторська заборгованість бюджету перед підприємством по різниці в тарифах на послуги з централізованого теплопостачання, водопостачання, водовідведення в сумі 255 412,3 тис.грн (станом на 01.10.2023); дебіторська заборгованість населення перед підприємством в сумі 56 015 тис.грн.;

Хоча КП "Міськтепловоденергія" є збитковим підприємством з незалежних від нього обставин, воно змушене надавати послуги населенню та господарюючим суб`єктам міста за встановленими для нього тарифами.

Судом приймається до уваги, що підприємство є об`єктом критичної інфраструктури міста. Відстрочення виконання судового рішення надасть можливість підприємству акумулювати кошти, які заборгували йому підприємства і бюджетні організації міста, проводити розрахунки з позивачем та підготуватись до наступного опалювального сезону.

Судом враховується, що ст.331 Господарського процесуального кодексу України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (як то, зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів); загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі) (Постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №2а-25767/10/0570).

Судом враховується, що відповідач обмежений в праві на застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) підвищених тарифів на послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022/2023. Тарифи, встановлені після набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (тобто після 01.05.2019), неможливо було застосувати до кінцевого споживача (населення) у зв`язку відсутністю нових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, оскільки в період карантину було заборонено укладати такі договори відповідно до вимог Закону України від 30.03.2020 N540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Протягом 2017-2022 років встановлені НКРЕКП для відповідача тарифи не передбачали компенсацію фінансових витрат пов`язаних зі сплатою відсотків за користування кредитом залученим в рамках реалізації Проєкту "Підвищення енергоефективності в секторі централізованого теплопостачання України". Внаслідок застосування до відповідача економічно необґрунтованих тарифів його було позбавлено можливості здійснювати беззбиткову господарську діяльність у сфері теплопостачання. Вказане підтверджується судовими рішеннями у справі №560/1380/20.

Суд вважає, що невідкладне вжиття до КП "Міськтепловоденергія" заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів Державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства неминуче призведе до неможливості виробництва теплової енергії та її постачання та постачання питної води, а також, як наслідок, місто (включаючи всі соціально - важливі об`єкти: лікарні, дитячі садочки, школи тощо) залишиться без тепла, гарячого водопостачання та питної води, що є неприпустимим на фоні зростання соціально - політичної напруги у суспільстві та ситуації в країні, яка склалася внаслідок повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України.

Суд вважає, що зазначені вище обставини можуть вважатись надзвичайними подіями, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, та свідчать про наявність правових підстав для відстрочення виконання рішення суду, оскільки захист населення у даному випадку має пріоритет у порівнянні із дотриманням строків виконання судового рішення.

Відсутність оплати населенням міста за надані послуги не надає підприємству права на припинення надання послуг, оскільки, відповідно до положень Законів України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", "Про теплопостачання", на підприємство покладено обов`язок безперебійного постачання йому питної води та теплової енергії.

Невідкладне стягнення повної суми боргу буде мати незворотній характер та призведе до значних фінансових труднощів для КП "Міськтепловоденергія", потенційно підриваючи його економічну стабільність і здатність продовжувати надавати послуги. Таке рішення може загрожувати не лише функціонуванню підприємства, але й мати ширші соціальні наслідки, включаючи переривання у наданні критично важливих комунальних послуг для місцевого населення.

Суд оцінює надані заявником докази у сукупності як такі, що підтверджують наявність надзвичайних подій, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На думку суду надання відстрочення виконання судового рішення забезпечить боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів із певним інтервалом у часі.

Разом з тим суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

При цьому суд враховує, що відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем значними разовими платежами.

Більш того, інтерес боржника полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи підприємства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутніх доходів від господарської діяльності.

Суд враховує, що інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, однак ненадання відстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання взагалі, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача та важких соціальних наслідків.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги визнання з боку Держави причин виникнення заборгованості, фінансовий стан відповідача та ступінь його вини у виникненні спору, фінансовий стан позивача, інтереси кожної із сторін, в тому числі і матеріальні, загальний строк невиконання судового рішення, який є складовою права на справедливий судовий захист, зокрема, як неналежне виконання обов`язків з оплати за послуги по теплопостачанню та водопостачанню населенню, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що наведені ним обставини є такими, що підтверджують ускладненість та неможливість негайного виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.10.2023 року у справі №924/649/23.

Суд, вирішуючи питання щодо строку відстрочення виконання рішення, враховуючи баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, доходить висновку про часткове задоволення заяви Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" та вважає за необхідне відстрочити виконання рішення суду у справі №924/649/23 до 31 липня 2024.

Суд доходить висновку, що відстрочення виконання рішення у вищевказаний спосіб не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора реально отримати грошові кошти.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003, ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапівницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" (вх.№05-08/978/24) від 06.03.2024 про відстрочення виконання судового рішення у справі №924/649/23 задовольнити частково.

Відстрочити до 31.07.2024 включно виконання рішення суду від 04.10.2023 у справі №924/649/23 щодо стягнення з Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" (вул. Ярослава Мудрого, буд. 123, м.Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32300; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ) 101 759 645,92грн (сто один мільйон сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять гривень 92 коп.) основного боргу, 939 400,00грн (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Ухвала оголошена та набрала законної сили 18.03.2024, і може бути оскаржена в порядку визначеному ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 21.03.2024.

Суддя С.І. Крамар

Віддруков. 3 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ел. пошта ) надісл. в ел. каб. в системі "ЕС"

3- відповідачу (вул. Ярослава Мудрого, буд. 123, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32300) надісл. в ел. каб. в системі "ЕС"