ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

28 березня 2024 року Справа № 915/316/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.

розглянувши заяву №б/н від 25.03.2024 про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх.№3555/24 від 25.03.2024),

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», вул.Погранична, буд.39/1, м.Миколаїв, 54017

електронна пошта:

представник заявника: Лінченко Валентин Володимировчи

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Державного підприємства Адміністрація морських портів України, просп. Берестецький, буд. 14, м.Київ, 01135

електронна пошта:

третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк Глобус, пров. Куренівський, 19/5, м. Київ, 04073

електронна пошта:

інша особа: Відокремлений підрозділ: Філія Дельта-лоцман Державного підприємства Адміністрація морських портів України, вул. Лягіна, 27, м. Миколаїв, 54017

електронна пошта:

про: забезпечення позову до подачі позовної заяви

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх.№3555/24 від 25.03.2024), в якій просить суд заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк Глобус здійснювати будь-які виплати на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України за банківською гарантією № 36871/7 від 24.01.2024 року виданою АТ Комерційний банк Глобус на забезпечення тендерної пропозиції по закупівлі UA-2024-01-17-010415-a.

В обґрунтування заяви зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» приймало участь у відкритих торгах з особливостями (надалі - Закупівля) по закупівлі електричної енергії за кодом ДК 021:20-5 (Електрична енергія) для філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від імені Державного підприємства «Адміністрація морських портів України». За результатами проведеної закупівлі уповноважена особа відповідача 23.02.2024 року оприлюднила в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія». Після спливу строку встановленого для оскарження рішення замовника про

визначення переможця закупівлі та намір укласти договір про закупівлю, Товариство

обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» 29.02.2024 року надіслало на адресу Відповідача заповнений, та підписаний зі свого боку договір про постачання електричної енергії з необхідними додатками. Відповідач листом від 07.03.2024 року відмовив Позивачу в підписанні запропонованого договору, та надав для підписання заповнений зі свого боку проект договору. У листі від 07.03.2024 року Відповідач зазначив, що запропонований ним проект договору має бути підписаний Позивачем, та повернутий на адресу Відповідача до 08.03.2024 року. Вказаний лист надійшов до канцелярії Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» 07.03.2024 року об 11-03. Наказом № 16 від 14.02.2024 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» 08.03.2024 року було встановлено вільним від роботи днем, тому надати обґрунтовану відповідь на лист від 07.03.2024 року Позивач не мав можливості. Враховуючи неможливість надати Відповідачу відповідь на лист 08.03.2024 року, Позивач в перший робочий день листом від 12.03.2024 року надіслав Відповідачу виправлений та підписаний зі свого боку проект договору, та обґрунтування неможливості та протиправності застосування з боку Відповідача розрахунку вартості ціни електричної енергії, який застосовується в проекті договору наданого Відповідачем. Не отримавши саме 08.03.2024 року підписаний з боку Позивача проект договору уповноваженою особою Відповідача 20.03.2024 року було прийнято рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», з підстав передбачених п. п. 3 п. 44 Особливостей, а саме в зв`язку із відмовою переможця процедури закупівлі від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю. Вказує, що умовами тендерної документації передбачено необхідність надання забезпечення тендерної пропозиції у вигляді банківської гарантії. Позивачем було надано банківську гарантію №36871/7 від 24.01.2024 року видану АТ «Комерційний банк «Глобус». В протоколі про відхилення тендерної пропозиції Позивача уповноваженою особою Відповідача зазначено, що відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про публічні закупівлі» забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі непідписання договору про закупівлю учасником, який став переможцем тендеру. Виходячи з наведеного, Відповідач отримує право звернутися до Гаранта - АТ «Комерційний банк «Глобус» із вимогою сплатити йому суму гарантії, яка є забезпеченням тендерної пропозиції Позивача. Позивач не може погодитися з висновком, зробленим Відповідачем, щодо відмови з боку ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» від підписання договору про постачання електричної енергії за результатами проведеної закупівлі. Натомість Позивач мав та має намір підписати договір про постачання електричної енергії Відповідачу, та здійснювати постачання на умовах договору, однак на тих умовах, які були зазначені у тендерній документації, без вільного їх трактування з боку Відповідача в частині умов формування ціни. З цією метою Позивачем буде пред`явлено позовну заяву до Відповідача про визнання укладеним договору про постачання електричної енергії за результатами закупівлі UA-2024-01-17-010415-a. Позивач переконаний, що Відповідач до остаточного вирішення спору по суті у справі про визнання укладеним договору про постачання електричної енергії за результатами закупівлі UA-2024-01-17-010415-a звернеться до Гаранта із вимогою сплатити йому суму гарантії. Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» вважає, що імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у цій справі у разі невжиття таких заходів є високою, адже впродовж судового розгляду цієї справи, відповідач зможе стягнути гарантію та відмовитися її повертати за наслідками судового рішення на користь позивача, а отже у такому випадку позивачу доведеться ініціювати ще один тривалий судовий процес. Вважає, що запропонований Позивачем захід забезпечення позову не матиме наслідком втручання у господарську діяльність Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» або її зупинення. Вказує, що тимчасова (до вирішення спору по суті) заборона АТ «Комерційний банк «Глобус» здійснювати будь-які виплати на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» за Банківською гарантією №36871/7 від 24.01.2024 року, яка видана АТ «Комерційний банк «Глобус» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» не є втручанням в господарську діяльність у розумінні ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльності". Зазначає, що захід забезпечення позову, який запропоновано заявником, не призведе до зупинення господарської діяльності Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», як і не припинить права на банківську гарантію.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/316/24 та визначено головуючим у справі суддю Адаховську В.С.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2024 задоволено самовідвід головуючого судді Адаховської В.С. у справі № 915/316/24. Справу № 915/316/24 передано для визначення судді в порядку ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №28 від 27.03.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/316/24, підставою призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №915/316/24 є ухвала суду від 25.03.2024 про самовідвід головуючої судді Адаховської В.С.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2024 головуючим у справі визначено суддю Семенчук Н.О.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення вказаної заяви заявнику з огляду на наступне.

Згідно ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Положеннями ст. 139 ГПК України регламентовано вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову. Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Суд зазначає, що у відповідності до закріплених ст.141 Господарського процесуального кодексу України норм за своєю суттю, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих збитків, завданих не лише відповідачу, а будь-якій іншій особі (учаснику справи) щодо обмеження прав якої було вжито відповідних заходів до забезпечення позову. Цей інститут має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Поряд із цим, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін законодавець, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати власний спосіб зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Правовий аналіз наведених вище приписів законодавства свідчить про те, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення обов`язково повинні міститися у заяві про забезпечення позову на підставі п.6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, питання щодо застосування чи незастосування таких пропозицій щодо зустрічного забезпечення вирішується судом на підставі положень ст.141 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявник повинен вказати пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду.

Так, в порушення приписів п.6 ч.1 ст.139 ГПК України, заява №б/н від 25.03.2024 про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх.№3555/24 від 25.03.2024) не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У відповідності до ч.7 ст.140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи встановлене вище, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх.№3555/24 від 25.03.2024) подана без додержання вимог п.6 ч.1 ст.139 ГПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №б/н від 25.03.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх.№3555/24 від 25.03.2024) - повернути заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук