ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 Справа № 914/244/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення сторін

справу № 914/244/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗЗБУТ, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрошляхбудсервіс-Стрий, с. Дуліби Львівської області

про стягнення 123 061, 97 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗЗБУТ до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрошляхбудсервіс-Стрий про стягнення 123 061, 97 грн за неналежне виконання умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-1271-23 від 31.03.2023.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 08.02.2024 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов - 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.

Сторони повідомлялись про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали від 08.02.2024 до їхнього електронного кабінету та на електронні пошти. Згідно з довідками про доставку електронного листа ухвала доставлена 08.02.2024.

Здійснивши відстеження надісланої засобом поштового зв`язку позовної заяви, суд встановив, що відповідач її отримав 30.01.2024.

Враховуючи викладене, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована невиконанням укладеного сторонами договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-1271-23 від 31.03.2023 в частині несвоєчасної оплати за поставлений газ на суму 117 544, 17 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення 4 270, 54 грн пені, 424, 47 грн 3% річних та 822, 79 грн інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

31 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (надалі - Постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю Агрошляхбудсервіс-Стрий (надалі - Споживач) уклали договір № 41АР200-1271-23 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2023 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з пунктом 4.2 договору, оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Додатком № 1 до договору є планові обсяги постачання у 2023 році по місяцям.

У додатку № 2 відображено точку комерційного обліку споживача.

На виконання умов договору сторони підписали акти приймання-передачі природного газу № ТГ383207685 від 30.11.2033 на суму 300 789, 47 грн та № ТГ383226129 від 31.12.2023 на суму 2, 71 грн.

Сплачені позивачем 128 248, 01 грн та 55 000, 00 грн позивач зарахував в рахунок погашення заборгованості по акту від 30.11.2023.

Отже, позивач просив стягнути з відповідача 117 544, 17 грн основного боргу, 4 270, 54 грн пені, 424, 47 грн 3% річних та 822, 79 грн інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю- продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-1271-23 від 31.03.2023 позивач в листопаді та грудні 2023 року передав у власність відповідачу газ на загальну суму 300 792, 12 грн.

Акти місять електронні підписи, печатки обох сторін та не містять жодних зауважень.

За умовами договору (пункт 4.2) оплата здійснюється до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач оплатив позивачу 183 248, 01 грн.

Доказів оплати 177 544, 17 грн матеріали справи не містять.

Тому позовні вимоги в частині заявленого до стягнення основного боргу є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення пені.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач заявив до стягнення 4 270, 54 грн пені, нарахованої по кожній накладній окремо.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що такий є правильним, тому заявлена до стягнення пеня у сумі 4 270, 54 грн підлягає стягненню.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 822,79 грн інфляційних втрат та 424, 47 грн 3% річних, також нарахованих по кожній накладній окремо.

Перевіривши розрахунки, суд встановив, що такі є правильними. Тому до стягнення підлягає 822,79 грн інфляційних втрат та 424, 47 грн 3% річних.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Щодо судового збору.

На підставі приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрошляхбудсервіс-Стрий (місцезнаходження: 82434, Львівська область, Стрийський район, село Дуліби, вулиця Набережна, будинок 4, ідент. код: 04542844) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗЗБУТ (місцезнаходження: 01010, місто Київ, вул.Острозьких Князів, будинок 32/2, ідент. код: 43965848) 123 061, 97 грн з яких: 117 544, 17 грн основного боргу, 4 270, 54 грн пені, 822, 79 грн інфляційних втрат та 424, 47 грн 3% річних, а також 3 028, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Галамай О.З.