ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 березня 2024 року Справа № 903/1339/23

за позовом Національної служби здоров`я України, м.Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна аудиторська служба України, м.Київ

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради, смт. Локачі, Володимирський район

про стягнення 326 318 грн. 98 коп.

Суддя М. С. Шум

Без виклику сторін

встановив: Національна служба здоров`я України в позовній заяві від 28.12.2023 просить суд стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради 326 318 грн. 98 коп. та 4 894 грн. 78 коп. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу зайво перераховані з державного бюджету кошти в сумі 326 318 грн. 98 коп. згідно з договором від 07.07.2020 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій за пакетом «Стаціонарна медична допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом, яка надається окремим закладам охорони здоров`я протягом квітня 2020 року» №3442-У720-З000.

Ухвалою суду від 02.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

14.01.2024 в системі Електронний суд сформовано та надіслано клопотання Національної служби здоров`я України, в якому позивач просить залучити до розгляду судової справи №903/1339/23 на стороні позивача Держаудитслужбу в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 16.01.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державну аудиторську службу України (м.Київ, вул. П. Сагайдачного, 4, 04070, ), запропоновано третій особі протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали подати суду пояснення по суті справи із врахуванням вимог ст.168 ГПК України та доказами їх надіслання сторонам спору.

10.01.2024 через Електронний суд та 12.01.2024 шляхом поштового відправлення АТ «Укрпошта» від відповідача Комунального некомерційного підприємства «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву з додатками. До відзиву долучено докази його надіслання як Національній службі здоров`я України, так і Державній аудиторській службі України.

29.01.2024 через Електронний суд надійшли пояснення Держаудитслуби, до матеріалів справи долучено копію Акту ревізії.

29.01.2024 через Електронний суд надійшла відповідь на відзив Національної служби здоров`я України з доказами надіслання відповідачеві.

Судом прийнято та долучено до матеріалів справи відзив, відповідь на відзив та пояснення третьої сторони.

Обґрунтування позовних вимог Національною службою України

Державною аудиторською службою України проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Національної служби здоров`я України за період з 01.01.2018 по 31.10.2020.

За результатами ревізії складено акт від 28.09.2021 №04-21/10.

В подальшому ДАСУ було здійснено зустрічну звірку у Комунальному некомерційному підприємстві «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради» за напрямом «Стаціонарна медична допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 року».

Відповідно до пункту 116-13 Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2020 № 65, НСЗУ укладає договори із закладами охорони здоров`я, визначеними у додатку 3 до зазначеної постанови.

Пунктом 116-14 зазначеного порядку встановлено, що тариф на медичні послуги із стаціонарної медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 р., визначається як глобальна ставка за період з 1 по 30 квітня 2020 та становить 271 932, 48 гривні. До тарифу застосовуються відповідні коригувальні коефіцієнти залежно від кількості пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яким надано медичні послуги надавачем медичних послуг у період з 1 квітня 2020 р. до дати набрання чинності нормативно-правовим актом, яким запроваджено такий пакет медичних послуг

Кількість пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яким надано медичну допомогу у конкретному закладі охорони здоров`я, визначається за даними, що містяться в заяві, визначеними на підставі даних державної установи «Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України», отриманих від МОЗ. У разі коли дані в заяві відрізняються від даних, отриманих від МОЗ, кількість пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, визначається відповідно до даних, отриманих від МОЗ.

Так, 07.07.2020 між НСЗУ та КНП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради» укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій за пакетом «Стаціонарна медична допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 року» № 3442- E720-P000.

Згідно з пунктом 8 Договору Надавач зобов`язувався надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а Замовник зобов`язувався оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.

З метою з`ясування достовірності даних, включених закладами до заяв на укладання договорів з НСЗУ щодо кількості фактично госпіталізованих Держаудитслужбою листом від 14.07.2021 № 000400-18/8830-2021 надала офісам Дераудитслужби та їх управлінням в областях доручення надіслати запити до закладів охорони здоров`я про надання інформації щодо кількості госпіталізованих пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, у 2020 році (зокрема безпосередньо у квітні 2020 року).

Так, на підтвердження документального та фактичного обсягу наданих Відповідачем у квітні 2020 року медичних послуг пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, ДАСУ проведено зустрічну звірку, за результатом якої встановлено, що 16.04.2020 до закладу охорони здоров`я звернувся хворий, з попереднім діагнозом поза госпітальна пневмонія, якого госпіталізовано. Проведеним дослідженням на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 виявлено не було.

17.04.2020 пацієнт помер, а за результатами проведеного патолого-анатомічного дослідження на гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, не підтверджена.

Отже, внесення недостовірних даних Відповідачем в Звіті про обсяг наданих медичних послуг, призвело до зайвого перерахування коштів з державного бюджету на загальну суму 326 318, 98 грн.

Відповідно до умов закупівлі медичних послуг за пакетом «Стаціонарна медична допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 року», погоджених Міністерством охорони здоров`я України, заклад охорони здоров`я зобов`язаний надавати медичні послуги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, у період з 01 по 30 квітня 2020 року.

Пунктом 38 Договору визначено, що у разі коли після оплати за звітом про медичні послуги буде встановлено невідповідність даних звіту про медичні послуги інформації, що міститься в системі, статистичній звітності надавача, документам, які підтверджують надання медичних послуг, деклараціям, іншим фактичним даним про надання медичних послуг, надавач зобов`язаний повернути замовнику надміру сплачені кошти протягом трьох календарних днів з дати надіслання повідомлення замовником. У разі неповернення надміру сплачених коштів замовник має право відповідно зменшити суму оплати у наступних звітних періодах.

На підставі пункту 22 Договору було складено звіт від 10.07.2020 про обсяг надання медичних послуг за квітень 2020 року № С20D2C, де загальна cума до сплати становить 326 318,98 грн. Даний звіт був підписаний Відповідачем.

Підпунктом 25 пункту 19 Договору визначений обов`язок надавача повертати замовнику надміру сплачені кошти згідно з цим договором, зокрема у випадках, передбачених пунктами 23, 35 і 38 цього договору.

Позивач листом від 17.09.2021 № 20205/5-17-21 звернув до Відповідача з проханням повернути надмірно сплачені кошти на суму 326 318,98 грн, на що отримав відмову листом від 28.09.2021 № 819/1-3.

На підставі вище зазначеного, 07.10.2022 НСЗУ направлено претензію № 34979/2-15-22 до Відповідача щодо повернення надмірно сплачених коштів на суму 326 318,98 грн. Всупереч вимогам статті 222 Господарського кодексу України відповіді про результати розгляду претензії від Відповідача не надійшло.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору в поясненнях підтверджує обставини щодо результатів звірки документального та фактичного обсягу наданих медичних послуг у Комунальному некомерційному підприємстві «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради» за напрямом «Стаціонарна медична допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 року».

Держаудитслужбою долучено до матеріалів справи Акт ревізії Державної аудиторської служби від 28.09.2021 №04-21/10, Довідку зустрічної звірки, проведеної на комунальному неприбутковому підприємстві «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради з метою підтвердження документального та фактичного обсягу наданих спірних медичних послуг.

Позивач звертає увагу що договір № 3442-E720-P000 укладається на користь третіх осіб (пацієнтів) саме для лікування стаціонарно хворих з діагнозом респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, результатом перевірки Держаудитслужби було з`ясовано (дано оцінку) внесення недостовірних даних КНП в Звіт про обсяг наданих медичних послуг, що призвело до зайвого перерахування коштів з державного бюджету на загальну суму 326 318, 98 грн., оскільки хворий поступив з діагнозом позагоспітальна пневмонія та яку було підтверджено після розтину хворого.

Обґрунтування відзиву на позовну заяву Комунальним некомерційним підприємством «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради

З наведеними позивачем у позовній заяві обставинами та правовими підставами позову Відповідач не погоджується.

Згідно п.9 Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій за пакетом «Стаціонарна медична допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 202 року» № 3442-Е720-Р000 від 07.07.2020 медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору. Умови закупівлі та специфікації, визначенні в оголошенні про укладення договору, є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 60 Договору усі додатки до цього договору є його невід`ємною частиною.

Так, у п.8.1. Умови закупівлі медичних послуг, які надаються згідно з цим додатком, Додатку №30 до договору встановлено підстави надання послуг: підозра або встановлене захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19).

16.04.2020 до закладу охорони звернувся хворий, з попереднім діагнозом позагоспітальна пневмонія коронавірусна інфекція. Встановлення вищевказаного попереднього діагнозу дає право стверджувати, що з його встановленням відповідач правомірно здійснював виконання умов Договору, зафіксувавши належним чином підозру захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19), про що свідчить запис в медичній карті стаціонарного хворого (Копію медичної карти стаціонарного хворого №639 додано).

Також 16.04.2020 було направлено екстрене повідомлення про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення у Горохівський міжрайонний відділ ОЛЦ з попереднім діагнозом позагос. правоб. пневмонія ПШ. COVID-19. (копію додано). 17.04.2023 отримано негативний результат аналізу №1443 щодо коронавірусної інфекції. (копію додано).

Отже надання медичних послуг відповідно до Договору передбачено також у випадку підозри на COVID-19.

Таким чином медичні послуги було надано відповідно до переліку, обсягу та якості медичних послуг, передбачених Договором.

Відповідачем виконано умови договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3442-Е720-Р000 від 07.07.2020 належним чином, тому відсутні підстави для повернення сплачених Національною службою здоров`я України відповідно до Договору коштів у сумі 326 318,98 грн., а доводи викладені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову є необґрунтованими та безпідставними.

Оцінюючи обґрунтування позовних вимог та заперечення щодо позовних вимог за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків:

Судом встановлено, що між Національною службою здоров`я України (замовник) та Комунальним некомерційним підприємством "Локачинська центральна районна лікарня" Локачинської районної ради (надавач) укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №3442-Е720-Р000 від 07.07.2020 за пакетом медичних послуг "Стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2" (далі - договір), згідно предмету якого (п.п.8-15):

Надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.

Медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору. Умови закупівлі та специфікації, визначенні в оголошенні про укладення договору, є невід`ємною частиною договору.

Медичні послуги надаються відповідно до порядків надання медичної допомоги, затверджених МОЗ, з обов`язковим дотриманням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та в місцях надання медичних послуг, що зазначені у додатках до цього договору.

Протягом строку дії цього договору кожне місце надання медичних послуг надавала, місце надання медичних послуг підрядників повинне відповідати державним санітарним нормам і правилам, ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з медичної практики, галузевим стандартам у сфері охорони здоров`я, вимогам примірних табелів матеріально-технічного оснащення.

Надавач несе встановлену законом відповідальність за своєчасність, повноту та якість надання медичних послуг працівниками надавала та підрядниками. Факт порушення встановлених вимог медичного обслуговування населення підтверджується в установленому законодавством порядку.

Цей договір є договором на користь третіх осіб - пацієнтів у частині надання їм медичних послуг надавачем.

Пацієнт набуває прав на отримання медичних послуг, пов`язаних з первинною медичною допомогою, згідно з договором з моменту подання надавачеві в установленому законодавством порядку декларації.

Пацієнт набуває прав на отримання медичних послуг, пов`язаних з іншими видами медичної допомоги, крім первинної медичної допомоги, згідно з договором з моменту звернення до надавала за направленням лікаря, який надає первинну медичну допомогу, або лікуючого лікаря в порядку, встановленому МОЗ, або без такого направлення, якщо згідно із законодавством направлення лікаря не вимагається.

Згідно розділу "Визначення термінів" договору моніторинг - спостереження, аналіз та систематизація замовником інформації стосовно виконання надавачем умов цього договору з метою забезпечення належної оплати медичних послуг, що надаються згідно з цим договором, та медичного обслуговування пацієнтів згідно із законодавством.

Відповідно до п.16 "Права та обов`язки сторін" договору замовник має право проводити моніторинг виконання умов договору, зокрема шляхом звірки повноти та достовірності інформації, що внесена у звіт про медичні послуги за договором, з інформацією, що міститься в системі, медичною документацією та іншими даними, що свідчать, про надання послуг згідно з цим договором, та у разі виявлення невідповідностей чи порушень умов цього договору здійснювати перерахунок сплачених коштів за звітом про медичні послуги; за результатами моніторингу складати висновок, до якого в разі виявлення порушень додається довідка із зазначенням відповідних пунктів договору.

У відповідності до підпунктів 2, 4 п.19 договору, надавач зобов`язується відповідати вимогам до надавача послуг з медичного обслуговування населення, з яким головними розпорядниками бюджетних коштів укладаються договори про медичне обслуговування населення, умовам закупівлі, у томі числі щодо доступності медичних послуг для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення відповідно до законодавства; надавати якісні медичні послуги відповідно до специфікацій та встановлених законодавством вимог.

Згідно з п.п.25 п.19 договору надавач зобов`язується повернути замовнику надміру сплачені кошти згідно з цим договором, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 23, 35 і 38 цього договору.

Відповідно до п.25 договору, замовник зобов`язується оплачувати медичні послуги, включені до звіту про медичні послуги, щодо якого замовник не подав заперечення відповідно до п. 23 договору, згідно з тарифом із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів, затверджених у порядку, визначеному законодавством, інформацію про надання яких надавач належним чином вніс до системи, в межах загальної орієнтовної ціни договору з урахуванням граничної суми оплати у відповідному звітному періоді, якщо така гранична сума зазначена у додатках до договору.

Згідно п.26 договору оплата медичних послуг згідно з договором здійснюється на підставі звіту про медичні послуги надавача протягом десяти робочих днів з дати підписання обома сторонами звіту про медичні послуги з урахуванням вимог п.23 договору. У разі здійснення попередьої оплати медичних послуг за договором відповідно до законодавства підставою для оплати є рахунок надавача. Обов`язок з оплати за договором є виконаним у належний строк з моменту подання замовником відповідного платіжного доручення органом казначейства.

У відповідності до п.27 договору попередня оплата медичних послуг згідно з цим договором у випадках, установлених КМУ, здійснюється протягом десяти календарних днів на підставі рахунку, поданого надавачем.

Пунктом 8.1 додатку №30 до договору, визначено умови закупівлі медичних послуг, які надаються згідно з цим договором:

Умови надання послуг: стаціонарно

Підстави надання послуг: підозра або встановлення захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19): самозвернення у невідкладному стані.

Згідно п.21-1 договору включенню до звіту та оплаті за договором підлягають медичні послуги з урахуванням таких умов, зокрема, як медичні послуги надані в обсязі не меншому, ніж передбачено в специфікації та до системи включено необхідну медичну документацію в порядку, передбаченому законодавством та специфікацією.

Відповідно до п.35 договору у разі встановлення за результатами моніторингу розбіжностей між відомостями, поданими надавачем у звітах про медичні послуги, та інформацією або документами, що містяться в системі, статистичній звітності надавача, документах, які підтверджують надання медичних послуг, медичній документації, іншими фактичними даними про надання медичних послуг, а також виявлення декларацій, що подані з порушенням встановленого МОЗ порядку їх подання, або у разі самостійного виявлення фактів надміру сплачених коштів за договором надавач зобов`язаний зменшити суму оплати за звітом про медичні послуги за поточний період на суму надміру сплачених коштів. У разі неможливості подання уточненого звіту про медичні послуги або здійснення перерахунку оплати за звітом про медичні послуги поточного періоду надавач повинен здійснити повернення надміру сплачених коштів протягом п`яти календарних днів з дати отримання відповідної вимоги замовника або самостійного виявлення факту надміру сплачених коштів.

У відповідності до п.36 договору у разі надання надавачем медичних послуг, що не відповідають переліку, обсягу або якості медичних послуг, передбачених цим договором, надавач зобов`язаний повернути замовнику кошти, сплачені замовником за надання таких медичних послуг. Повернення замовнику коштів, сплачених за надання медичних послуг, що не відповідають переліку, обсягу або якості медичних послуг, передбачених цим договором, не звільняє надавача від відшкодування шкоди, заподіяної пацієнту.

Судом також встановлено, що відповідно до пункту 116-4 Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2020 році, затвердженого постановою КМУ від 05.02.2020 №65, встановлено, що тариф тариф на медичні послуги із стаціонарної медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 р., визначається як глобальна ставка за період з 1 по 30 квітня 2020 р. та становить 271932,48 гривні. До тарифу застосовуються такі коригувальні коефіцієнти залежно від кількості пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яким надано медичні послуги надавачем медичних послуг у період з 1 квітня 2020 р. до дати набрання чинності нормативно-правовим актом, яким запроваджено такий пакет медичних послуг, зокрема, 1,2 - від 1 до 10 пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Державною аудиторською службою України проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Національної служби здоров`я України за період з 01.01.2018 по 31.10.2020.

Згідно з актом (стор. 53 Акту) під час проведення зустрічної звірки в КНП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради установлено, що 16.04.2020 до закладу звернувся хворий з попереднім діагнозом позагоспітальна пневмонія. Хворого госпіталізовано в палату інтенсивної терапії. Однак, 17.04.2020 хворий помер. Проведеним дослідженням захворювання гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 у хворого не підтверджено. Також проведеним паталого-анатомічним дослідженням гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 у хворого не підтверджена.

Згідно з Довідкою зустрічної звірки підтверджених випадків захворювання на коронавірусну хворобу COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 по КНП «Локачинська лікарня» у квітні 2020 року не встановлено. Зустрічною звіркою встановлено, що кошти за надані медичні послуги КНП «Локачинська лікарня» за квітень 2020 року надійшли на розрахунковий рахунок підприємства 15.07.2020 в загальній сумі 326 308 грн. 98 коп.

Одночасно, звіркою встановлено, що 16.04.2020 звернувся хворий з попереднім діагнозом позагоспітальна пневмонія. Хворого госпіталізовано в палату інтенсивної терапії. 17.04.2020 хворий помер. За даними медичної картки стаціонарного хворого: поступлення: самозвернення 16.04.2020, діагноз при госпіталізації асоційована пневмонія, підозра на COVID-19 та захворювання правої легені під знаком питання. За результатами аналізу від 17.04.2020 №1443 показник РНК вірусу COVID-19 негативний.

Відповідачем надано суду копію Медичної картки стаціонарного хворого та Екстрене повідомлення КНП «Локачинська лікарня» від 16.04.2020, з якої вбачаються зазначені вище обставини щодо поступлення до лікарні за самозверненням хворого з підозрою вірусу COVID-19.

В претензії від 07.10.2022 №34979/2-15-22 НСЗУ просить суд повернути кошти в розмірі 326 318 грн. 98 коп.

У відповіді на претензію від 28.09.2021 №819/1-3 КП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради зазначила, що виконала умови договору №3442-Е720 -Р000, а відтак підстав для повернення коштів немає.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У статтях 3 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

НСЗУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

НСЗУ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Повноваження НСЗУ визначені Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" (далі - Закон) та Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101 (зі змінами). Зазначеними актами визначено, що до основних завдань НСЗУ належить виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 7 Закону та підпунктом 5 п.4 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101 на НСЗУ покладено обов`язок здійснювати заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій, у тому числі заходи з перевірки дотримання надавачами медичних послуг вимог, установлених порядком використання коштів програми медичних гарантій, умов договорів про медичне обслуговування населення шляхом здійснення моніторингу у спосіб, передбачений у Типовій формі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №410 "Про договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій" (Офіційний вісник України, 2018р., №45, ст.1570) - зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1067, а також моніторинг виконання договорів про реімбурсацію аптечними закладами.

Суд дослідивши зазначені фактичні обставини справи та доводи сторін дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №3442-Е720-Р000 від 07.07.2020 за пакетом медичних послуг "Стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2", а відтак позовна вимога про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради 326 318 грн. 98 коп. як зайво перерахованих за зазначеним договором за конкретних обґрунтувань позивача та підстав позову немає.

Пунктом 8.1 додатку №30 до договору, визначено умови закупівлі медичних послуг, які надаються згідно з цим договором:

Умови надання послуг: стаціонарно

Підстави надання послуг: підозра або встановлення захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19): самозвернення у невідкладному стані.

Ні позивачем, ні Держаудитслужбою не заперечується встановлені обставини про те, що 16.04.2020 до лікарні звернувся хворий з попереднім діагнозом позагоспітальна пневмонія. Хворого госпіталізовано в палату інтенсивної терапії. 17.04.2020 хворий помер. За даними медичної картки стаціонарного хворого: поступлення: самозвернення 16.04.2020, діагноз при госпіталізації асоційована пневмонія, підозра на COVID-19 та захворювання правої легені під знаком питання. За результатами аналізу від 17.04.2020 №1443 показник РНК вірусу COVID-19 негативний.

Відповідачем отримано спірні кошти з розрахунку коефіцієнту 1,2 до бази нарахування 271932,48 гривні згідно з умовами договору, а саме п.8.1 додатку 30, якою зокрема, передбачено підставу надання послуг: підозра або встановлення захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19): самозвернення у невідкладному стані. При цьому, судом взято до уваги умови догвоору, яким чітков встановлено, що підставою надання послуг є підозра або встановлення захворювання. Договорм не передбачено обовязкова умова виділення коштів підтвердження захворювання на COVID-19 після підозри відповідного захворювання.

Трактувати договір та його умови по іншому, ніж вони чітко викладені в пункті 8.1 додатку №30 до нього означало б порушити права сторін (в даному випадку відповідача) договору.

Непідтвердження захворювання пацієнта на COVID-19 після підозри або не може бути підставою зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради повернути кошти в сумі 326 318 грн. 98 коп., оскільки виділення таких коштів передбачено і за умови: умови надання послуг: стаціонарно, підстави надання послуг: підозра захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19): самозвернення у невідкладному стані.

Більше того, умовами договору не встановлено обмежуючих строків (кількість годин чи діб) щодо перебування стаціонарного хворого на лікуванні за умови якого (строку) виділяються спірні кошти.

Саме наявність обумовлених договором обставини виділення лікарні у квітні 2020 року коштів встановлено та не спростовано усіма учасниками справи з наданих ними обґрунтувань та доказів.

Усі ті умови отримання коштів, які передбачені договором відповідачем дотримано, протилежного позивач та третя особа не довели.

Твердження позивача у відповіді на відзив про те, що саме лікування стаціонарного хворого з діагнозом COVID-19 є підставою виділення спірних коштів не підтверджено умовами договору.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Господарський суд приймає до уваги, що 17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву ст.79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, чим в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997р. наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019р. у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі "Дж.К. та Інші проти Швеції" ("J.K. and Others v. Sweden") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007р. у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст.86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У п.п.1-3 ч.1 ст.237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Суд зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "Dombo V. v. The Netherlands").

Таким чином, дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем спростовано заявлені позовні вимоги позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України, ст. ст. 129, 232, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського

Суддя М. С. Шум