ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/2498/18

за заявою Голови ліквідаційної комісії Приватного акціонерного товариства «Росава» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91; )

до боржника Приватного акціонерного товариства «Росава» (09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ворка Л.О.

За участю представників учасників у справі:

ліквідатор ПрАТ «Росава» арбітражний керуючий Комлик І.С.;

від СП ТОВ «ФТАК Лізинг»: адвокат Лупол І.В.;

від АТ ЗНВКІФ «Агрумент Фонд»: адвокат Білоус Т.А.;

від ТОВ «Кредитна установа «Інвестиційна»: адвокат Коренчук Т.О.;

від АТ ЗНВКІФ «Базис Траст»: адвокат Коренчук Т.О.;

від Національного банку України: Звада Р.В.;

від ГУ ПФУ у Київській області: Щербак Н.М.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2498/18 про банкрутство ПрАТ «Росава», провадження в якій відкрите ухвалою суду від 27.11.2018.

Постановою Господарського суду Київської області від 04.12.2018 визнано банкрутом ПрАТ «Росава» та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 20.06.2023 відсторонено арбітражного керуючого Комлика І.С. від виконання повноважень ліквідатора Банкрута; ліквідатором ПрАТ «Росава» призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 апеляційну скаргу Комлика І.С. на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.06.2023 задоволено; апеляційні скарги АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд», АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.06.2023 задоволено частково; пункти 5, 6, 7, 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 20.06.2023 в справі №911/2498/18 скасовано (зокрема щодо відсторонення арбітражного керуючого Комлика І.С. від виконання повноважень ліквідатора ПрАТ «Росава» та призначення ліквідатором ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Рабана М.Т.); прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволенні скарги Національного банку України на бездіяльність ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика І.С. відмовлено.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура, повноваження ліквідатора ПрАТ «Росава» виконує арбітражний керуючий Комлик І.С.

25.10.2023 до суду надійшла заява СП ТОВ «ФТАК Лізинг» від 24.10.2023 б/№ (вх. № 20218/23) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 312543,62 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2023 вказану заяву СП ТОВ «ФТАК Лізинг» прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.11.2023; зобов`язано ліквідатора Банкрута надати пояснення про результат розгляду заявлених вимог.

В подальшому розгляд кредиторської заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» неодноразово відкладався судом з об`єктивних підстав; в судовому засіданні 20.02.2024 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення розгляду кредиторської заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» на 27.02.2024.

20.11.2023 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло повідомлення ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Рабана М.Т. від 20.11.2023 б/№ (вх. № 4637/23) про результат розгляду вимог СП ТОВ «ФТАК Лізинг», зокрема вимоги визнані повністю.

19.12.2023 до суду надійшла заява кредитора АТ ЗНВКІФ «Базис Траст» від 18.12.2023 б/№ (вх. № 23251/23) про застосування строку позовної давності.

19.12.2023 до суду надійшли письмові заперечення кредитора АТ ЗНВКІФ «Агрумент Фонд» від 18.12.2023 б/№ (вх. № 23268/23) проти заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг».

06.02.2024 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява СП ТОВ «ФТАК Лізинг» від 06.02.2024 б/№ (вх. № 2063) про зміну розміру кредиторських вимог до Боржника.

20.02.2024 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло повідомлення ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика І.С. від 19.02.2024 б/№ (вх. № 1728/24) про результат розгляду вимог СП ТОВ «ФТАК Лізинг», зокрема вимоги відхилені повністю.

20.02.2024 до суду надійшли письмові заперечення кредитора АТ ЗНВКІФ «Базис Траст» від 19.02.2024 б/№ (вх. № 1730/24) проти заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» (з урахуванням заяви від 06.02.2024 про зміну розміру кредиторських вимог).

26.02.2024 до суду надійшли письмові пояснення кредитора ТОВ «Преміорі» від 20.02.2024 № 457 (вх. № 2617/24) по суті заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» про визнання грошових вимог до Боржника.

27.02.2024 в судове засідання з`явились ліквідатор Банкрута, представник заявника СП ТОВ «ФТАК Лізинг», а також представники кредиторів АТ ЗНВКІФ «Агрумент Фонд», ТОВ «Кредитна установа «Інвестиційна», АТ ЗНВКІФ «Базис Траст», Національного банку України та ГУ ПФУ у Київській області.

Представник заявника СП ТОВ «ФТАК Лізинг» підтримала заявлені вимоги і просила суд визнати грошові вимоги до Боржника відповідно до уточненої кредиторської заяви від 06.02.2024.

Так, в заяві від 24.10.2023 Заявник просив суд визнати грошові вимоги до Боржника ПрАТ «Росава» в розмірі 312543,62 грн.

Узагальнені доводи Заявника є наступними.

Заявлені вимоги виникли на підставі Договору оренди від 01.11.2005 № 03/2005-967, укладеного між Заявником (як орендодавцем) та Боржником (як орендарем). Предметом оренди значиться компресор GA250P-7,5 в кількості 2 штуки. Додатком 2 до Договору визначені розмір, склад та графік сплати орендних платежів за період з 01.11.2005 по 30.09.2014 на загальну суму 562158,23 грн з ПДВ.

Проте, як стверджує Заявник, орендарем було частково сплачено орендну плату за Договором, за періоди з 01.04.2006 по 31.12.2007 та з 01.10.2011 по 30.06.2013, на загальну суму 249614,61 грн (з ПДВ).

У зв`язку з цим Заявник стверджує про наявність заборгованості Боржника за Договором оренди в розмірі 312543,62 грн (562158,23 - 249614,61).

В подальшому, в заяві від 06.02.2024 про зміну кредиторських вимог СП ТОВ «ФТАК Лізинг», Заявник просить суд визнати грошові вимоги до Боржника в розмірі 357840,46 грн.

При цьому Заявником фактично змінено структуру заявленої заборгованості. Зокрема, Заявник зазначив про те, що після звернення з кредиторською заявою СП ТОВ «ФТАК Лізинг» було виявлено Акт звірки взаємних розрахунків від 27.01.2015 за Договором оренди, згідно якого сума боргу ПрАТ «Росава» перед Заявником в період з 01.11.2005 по 31.12.2014 становить 83548,01 грн.

У зв`язку з цим сума заявлених вимог щодо основного боргу за Договором оренди зменшена Заявником з 312543,62 грн до 83548,01 грн.

На суму заборгованості в розмірі 83548,01 грн Заявником додатково нараховано 9847,22 грн 3% річних та 84329,23 грн інфляційних втрат за загальний період з 01.01.2015 по 04.12.2018.

Водночас, за твердженням Заявника, складення Акту звірки взаємних розрахунків від 27.01.2015 свідчить про продовження дії Договору оренди на ще один дев`ятирічний строк, з 01.11.2014 по 04.11.2018.

За даний період Заявник нараховує 5130,72 грн за кожен квартал дії Договору оренди (загалом за період з 01.01.2015 по 04.12.2018 в розмірі 76960,26 грн). Крім того за даними зобов`язаннями Заявником нараховано 5069,13 грн 3% річних і 21126,35 грн інфляційних втрат.

З 04.12.2018 у зв`язку з визнанням ПрАТ «Росава» банкрутом, Договір оренди припинив свою чинність.

Проте, оскільки орендарем не було повернуто майно з оренди, починаючи з 05.12.2018 і до 05.02.2024 Заявником заявлено вимогу про подвійний розмір орендної плати (в сумі 10261,44 грн за кожен квартал), загалом на суму 76960,26 грн.

Таким чином, на переконання Заявника, загальний розмір заборгованості Боржника за Договором оренди становить 357840,46 грн.

Щодо строку позовної давності Заявник зазначає, що п. 7.8. Договору оренди сторони збільшили строк позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України, до моменту виконання зобов`язання.

Крім того Заявник зауважив, що ПрАТ «Росава» вчиняло дії по сплаті орендної плати, що свідчить про переривання позовної давності.

Відтак Заявник вважає наявними підстави для визнання грошових вимог до Боржника

Ліквідатор Банкрута заперечив проти визнання грошових вимог СП ТОВ «ФТАК Лізинг» до Боржника, з підстав, викладених у повідомленні про результат розгляду вимог заявника.

Узагальнені доводи ліквідатора по суті заявлених вимог (в редакції уточненої заяви) є наступними.

Акт звірки взаємних розрахунків від 27.01.2015 не є первинним бухгалтерським документом, отже не може бути самостійною та достатньою підставою для визнання грошових вимог в сумі 83548,01 грн.

Додана до уточненої заяви довідка до Акту інвентаризації розрахунків № 1/256 від 20.06.2018 не підписана уповноваженою особою ПрАТ «Росава», не містить печатки Боржника та в основній частині є нечитабельною.

Таким чином, з позиції ліквідатора, заявлені вимоги щодо заборгованості за період з 01.11.2005 по 31.12.2014 в сумі 83548,01 грн, не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.

Нараховані Заявником на вказану заборгованість фінансові санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат відхилені ліквідатором з підстав необґрунтованості суми основного боргу.

Ліквідатор Банкрута зазначив про сплив позовної давності за заявленими вимогами. При цьому ліквідатор зауважує про необґрунтованість тверджень Заявника про погодження іншого строку позовної давності, ніж визначений в ст. 257 ЦК України. Зокрема п. 7.8. Договору оренди, на який посилається Заявник, не містить відповідних положень.

Крім того ліквідатор Банкрута зазначив про те, що Заявником не доведено факту неповернення орендарем майна з оренди та продовження користування Боржником вказаним майном після спливу Договору оренди, оскільки в ході інвентаризації майна Банкрута у 2020 році не було встановлено наявності у ПрАТ «Росава» компресорів GA250P-7,5 в кількості 2 штуки.

Таким чином ліквідатор Банкрута вважає відсутніми підстави для стягнення з Боржника орендної плати та штрафних санкцій за період з 01.01.2015 по 04.12.2018, а також подвійної вартості орендної плати за період з 05.12.2018 по 05.02.2024.

Враховуючи зазначене вище ліквідатор Банкрута вважає відсутніми підстави для визнання вимог СП ТОВ «ФТАК Лізинг» до Боржника в цілому.

Представники інших кредиторів також заперечили проти визнання грошових вимог СП ТОВ «ФТАК Лізинг» до Боржника.

Кредитор АТ ЗНВКІФ «Базис Траст» в запереченнях проти заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» зазначив, що згідно наданих Заявником доказів, Договір оренди закінчив свою дію 01.11.2014; підстав для поновлення строку Договору оренди на новий 9-річний термін не встановлено. Заявником не надано жодного доказу на підтвердження погодження суми орендних платежів на інші періоди після 30.09.2014.

Кредитор АТ ЗНВКІФ «Базис Траст» заявляє про пропуск Заявником строку позовної давності та відсутність обставин щодо переривання строку, аналогічно з відповідними доводами ліквідатора Банкрута, що вказані вище.

Кредитор ТОВ «Преміорі» в письмових поясненнях по суті кредиторської заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» зазначив про те, що твердження Заявника щодо неповернення Боржником майна з оренди не відповідають дійсності, зокрема у зв`язку з тим, що 28.02.2020 між СП ТОВ «ФТАК Лізинг та ТОВ «Преміорі» укладено Договір № 01/02-2020 ОЛ ЮО О оперативного лізингу з право викупу, за умовами якого ТОВ «ФТАК Лізинг» передав у лізинг ТОВ «Преміорі» майно - повітряні компресори GA250P-7,5 в кількості 2 штуки. Дане майно передано в лізинг ТОВ «Преміорі» за Актом приймання-передачі від 03.03.2020.

ТОВ «Преміорі» стверджує, що зазначені компресори є тим самим майном, яке передавалось Заявником ПрАТ «Росава» за умовами Договору оренди від 01.11.2005 № 03/2005-967.

Отже починаючи з 03.03.2020 спірне майно перебуває у володінні ТОВ «Преміорі», про що відомо Заявнику ТОВ «ФТАК Лізинг».

ТОВ «Преміорі» зазначає про пропуск Заявником строків позовної давності для заявлення вимог за Договором оренди від 01.11.2005 № 03/2005-967.

У зв`язку з наведеним ТОВ «Преміорі» вважає відсутніми підстави для визнання грошових вимог ТОВ «ФТАК Лізинг» до Боржника.

Розглянувши заяву СП ТОВ «ФТАК Лізинг» від 24.10.2023, а також заяву від 06.02.2024 про зміну розміру кредиторських вимог, заслухавши доводи представників учасників у справі, суд зазначає наступне.

01.11.2005 між СП ТОВ «ФТАК Лізинг» (орендодавець) та ЗАТ «Росава» (орендар) укладено Договір оренди № 03/2005-967, відповідно до умов якого (п. 1.1.) орендодавець зобов`язується передати орендарю, а орендар прийняти від орендодавця у виключне платне користування (оренду) на умовах оренди майно, детальний опис якого наводиться у Додатку № 1 до цього Договору.

Пунктами 2.1., 2.5. Договору оренди визначено, що об`єкт оренди передається орендарю у користування на строк 9 років. За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю періодичні орендні платежі.

Згідно п. 3.3. Договору оренди, орендар зобов`язаний вчасно сплачувати на користь орендодавця орендні платежі; у разі несплати орендних платежів протягом двох чергових строків на вимогу орендодавця повернути йому об`єкт оренди.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору оренди, передача об`єкта оренди від однієї сторони іншій стороні оформлюється актом приймання-передачі об`єкта оренди за підписами уповноважених представників обох сторін. Датою передачі об`єкта оренди орендарю вважається дата оформлення відповідного акту приймання-передачі об`єкта оренди.

Пунктами 7.1., 7.3., 10.3. Договору оренди визначено, що розмір, склад та графік сплати орендних платежів наводяться у Додатку № 2 до цього Договору.

Зміна розміру, складу та графіку сплати орендних платежів відбувається шляхом внесення змін у Додаток № 2 до цього Договору.

Орендар сплачує орендні платежі в строки, встановлені у Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно п. 7.8. Договору оренди, жодні інші обставини чи причини, окрім прямо передбачених цим Договором, не можуть звільняти орендаря від обов`язку сплати орендних платежів чи бути підставою для їх зменшення.

Відповідно до п. 17.1. Договору оренди, всі зміни, доповнення та додатки до цього Договору, зокрема Додаток № 1 (характеристика об`єкта оренди), Додаток № 2 (розмір, склад та графік сплати орендних платежів) є складовою і невід`ємною частиною цього Договору і мають юридичну силу, у разі якщо вони викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін.

Пунктами 17.6., 17.8., 17.10. Договору оренди визначено, що при необхідності термін Договору може бути продовжено додатковою угодою сторін.

Зміни та доповнення до цього Договору вносяться виключно в письмовій формі за згодою та підписами обох сторін.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов`язань за цим Договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору оренди (технічна характеристика об`єкту), об`єктом оренди є: Компресор GA250P-7,5 - гвинтовий компресор, з вприском мастила до камери стиснення, з приводом від електричного двигуна. Поставляється повністю готовим до роботи з кінцевим охолоджувачем, вологосепаратором, електронним контролером Електронікон. Має шумопонижуючий кожух. Продуктивність: 43,7 м3/хв. Макс.роб.тиск: 7,5 бар(и). Рівень зв.тиску: 75 дБ(А). Потужність двигуна: 250 кВт. Напруга: 400 В. Кількість 2 одиниці.

Згідно Додатку № 2 до Договору оренди (розмір, склад та графік сплати орендних платежів), розрахунковий період сплати орендних платежів: з 01.11.2005 по 30.09.2014. Загальна сума орендних платежів з ПДВ: 562158,23 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Згідно ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Дослідивши подану кредиторську заяву СП ТОВ «ФТАК Лізинг» з додатками, а також заяву про уточнення вимог, судом встановлено, що Заявником не надано доказів складення між сторонами Актів приймання передачі майна (згідно п. 4.1., 4.2. Договору оренди), зокрема ні Акту передачі майна в оренду, ні Акту повернення майна з оренди.

Фактично на підтвердження правовідносин сторін за Договором оренди Заявником надано копії Актів прийому-передачі виконаних послуг до Договору оренди, які складались періодично між сторонами (Акти від 30.06.2006, 30.09.2006, 29.12.2006, 30.03.2007, 30.06.2007, 28.09.2007, 29.12.2007, 30.09.2011, 30.12.2011, 30.03.2012, 27.06.2012, 28.09.2012, 29.12.2012, 29.03.2013 та 27.06.2013), а також копії банківських виписок щодо здійснення Боржником оплат за Договором оренди.

Відносно доводів Заявника стосовно посилання на Акт звірки взаємних розрахунків від 27.01.2015, суд зазначає, що акт звірки не є тим доказом, який підтверджує наявність заборгованості, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Необхідно зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 17.08.2022 по справі № 924/232/18 від 16.12.2021 по справі № 905/1769/20 від 10.09.2019 по справі № 916/2403/18 від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17 та від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17.

Відтак доводи Заявника про те, що Актом звірки взаємних розрахунків від 27.01.2015 Боржник визнав заборгованість перед СП ТОВ «ФТАК Лізинг» в розмірі 83548,01 грн, що свідчить про саме такий розмір боргу, відхиляються судом, як необґрунтовані.

Додана Заявником до уточненої заяви довідка до Акту інвентаризації розрахунків № 1/256 від 20.06.2018 не підписана уповноваженою особою ПрАТ «Росава», не містить печатки Боржника та в основній частині є нечитабельною, що унеможливлює встановлення обставин щодо заборгованості ПрАТ «Росава» перед СП ТОВ «ФТАК Лізинг» за Договором оренди.

Жодних інших первинних документів, які б підтверджували наявність у Боржника заборгованості за Договором оренди, Заявником не надано.

Таким чином суд дійшов висновку про відхилення заявлених Заявником вимог щодо основного боргу в розмірі 83548,01 грн (за період з 01.11.2005 по 31.12.2014).

У зв`язку з цим, нараховані Заявником на вказану заборгованість 3% річних в сумі 9847,22 грн та 84329,23 грн інфляційних втрат за загальний період з 01.01.2015 по 04.12.2018, відхиляються судом, оскільки є похідними від вимоги щодо основного боргу, яка відхилена судом.

Крім того суд зазначає, що твердження Заявника про те, що складення Акту звірки взаємних розрахунків від 27.01.2015 свідчить про продовження дії Договору оренди на ще один дев`ятирічний строк, з 01.11.2014 по 04.11.2018, не ґрунтуються на нормах закону та умовах Договору оренди.

Зокрема, пунктами 17.6., 17.8., 17.10. Договору оренди врегульовано порядок продовження Договору оренди, а саме на підставі відповідної додаткової угоди та внесення змін до Додатку № 2 до Договору оренди.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження укладення між сторонами будь-яких додаткових угод, які б врегульовували питання продовження строку Договору оренди.

Таким чином заявлені Заявником вимоги у сумах: 76960,26 грн основного боргу за оренду майна за період з 01.01.2015 по 04.12.2018, а також 5069,13 грн 3% річних і 21126,35 грн інфляційних втрат за даними зобов`язаннями, відхиляються судом як необґрунтовані.

Відносно доводів Заявника про те, що майно не було повернуте ПрАТ «Росава» з оренди, у зв`язку з чим Заявником заявлено вимогу про подвійний розмір орендної плати загалом на суму 76960,26 грн, суд зазначає, що СП ТОВ «ФТАК Лізинг» не було надано суду доказів складення між сторонами Актів приймання передачі майна (згідно п. 4.1., 4.2. Договору оренди), зокрема ні Акту передачі майна в оренду, ні Акту повернення майна з оренди.

Водночас твердження Заявника про те, що майно - повітряні компресори GA250P-7,5 в кількості 2 штуки, не було повернуто орендодавцеві і на даний час перебуває у володінні Боржника, спростовуються наданим кредитором у даній справі ТОВ «Преміорі» Договором № 01/02-2020 ОЛ ЮО О оперативного лізингу з право викупу, за умовами якого ТОВ «ФТАК Лізинг» передав у лізинг ТОВ «Преміорі» майно - повітряні компресори GA250P-7,5 в кількості 2 штуки. Дане майно передано в лізинг ТОВ «Преміорі» за Актом приймання-передачі від 03.03.2020.

Дослідивши технічні характеристики спірного майна (як наведені у Додатку № 1 до Договору оренди, так і вказані в Додатку до Договору № 01/02-2020 ОЛ ЮО О оперативного лізингу), вбачається переконливим висновок про те, що зазначені компресори є тим самим майном, яке передавалось Заявником ПрАТ «Росава» за умовами Договору оренди від 01.11.2005 № 03/2005-967.

Отже починаючи з 03.03.2020 спірне майно перебуває у володінні ТОВ «Преміорі», яке отримало спірне майно саме від ТОВ «ФТАК Лізинг»; зазначені обставини не могли не бути відомі Заявнику ТОВ «ФТАК Лізинг».

Відтак, оскільки доводи Заявника про неповернення ПрАТ «Росава» спірного майна з оренди, не знайшли свого підтвердження доказами і фактично спростовуються матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування відповідальності, передбаченої ст. 785 ЦК України, у зв`язку з чим вимога Заявника про визнання подвійного розміру орендної плати на суму 76960,26 грн відхиляється судом як необґрунтована.

Суд звертає увагу, що у справах про банкрутство тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).

У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 910/21939/15 наведено правовий висновок, відповідно до якого на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.

Таким чином, за результатом дослідження матеріалів справи в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що заявлені СП ТОВ «ФТАК Лізинг» грошові вимоги до Боржника є такими, що не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а відповідні твердження Заявника стосовно обставин оренди спірного майна спростовуються наявними у справі доказами.

Щодо заяв АТ ЗНВКІФ «Базис Траст» та ліквідатора Банкрута про пропуск СП ТОВ «ФТАК Лізинг» строку позовної давності щодо заявлених вимог суд зазначає наступне.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму № 10, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом вище встановлено необґрунтованість та недоведеність заявлених СП ТОВ «ФТАК Лізинг» грошових вимог до Боржника, що свідчить про відсутність порушеного права Заявника та наслідком чого є відхилення таких вимог по суті.

Відтак позовна давність не підлягає застосуванню.

Враховуючи все викладене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» від 24.10.2023 б/№ (вх. № 20218/23) (з урахуванням уточнення від 06.02.2024); заявлені вимоги в сумі 357840,46 грн відхиляються судом.

Керуючись ст. 232-235, 255 ГПК України, ст. 45, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви СП ТОВ «ФТАК Лізинг» від 24.10.2023 б/№ (вх. № 20218/23) (з урахуванням уточнення від 06.02.2024). Заявлені вимоги в сумі 357840,46 грн відхилити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата виготовлення і підписання повного тексту ухвали 21.03.2024.

Суддя С.Ю. Наріжний