ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 Справа № 914/2981/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «1+1 Інтернет», м.Київ,

до відповідача: Малого приватного підприємства-фірми «ЦЕНТУРІОН», м.Львів,

про: стягнення заборгованості 274 083,77 грн.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Представники сторін:

Від позивача: В.Руденко адвокат,

Від відповідача: А.Лазор адвокат.

Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « 1+1 Інтернет» до Малого приватного підприємства-фірми «ЦЕНТУРІОН» про стягнення 274 083,77 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 06.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.10.2023. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. 05.03.2024 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 19.03.2024.

Правова позиція позивача.

Представник позивача у судове засідання 19.03.2024 з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач порушив умови двох договорів: Ліцензійного договору №РС2022/17 від 01.12.2021 та Ліцензійного договору №2022/37 від 01.12.2021 не оплатив роялті- суму основного боргу за час користування невиключним суміжним правом на розповсюдження програм телебачення.

· За Ліцензійним договором про надання невиключного суміжного права від 01.12.2021 №РС2022/17 позивач просить стягнути з відповідача роялті на суму 10962,00 за період червень 2022 лютий 2023, 2710,24 грн пені, 267,99 грн 3% річних, 446,36 грн інфляційних втрат.

· За Ліцензійним договором про надання невиключного суміжного права від 01.12.2021 №2022/37 просив стягнути з відповідача193994,21 грн роялті за період травень 2022-лютий 2023, 48283,93 грн пені, 5208,51 грн 3% річних, 12210,53 грн інфляційних втрат.

Просив зазначити у резолютивній частині рішення суду про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення суду на підставі ч.10 ст.238 ГПК України.

Попередній розрахунок судових витрат:

-4112,00 грн сума сплаченого судового збору,

- 20000,00 грн витрати на правову допомогу.

Правова позиція відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.03.2024 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (№29536/23 від 04.12.2023):

- відповідач не одержував від позивача акти виконаних робіт та виставлені рахунки за спірний період по двох ліцензійних договорах;

- у зв`язку з форс-мажорними обставинами (військовою агресією) значна кількість абонентів відмовилася від платних пакетів та перейшла на безкоштовні програми, відповідно зменшилася кількість абонентів та зросла заборгованість користувачів. Зазначені обставини вважає обставинами непереборної сили. Щодо заявлених позовних вимог, то просив зменшити заявлені до стягнення суми пені на 99% та відмовити у задоволенні позову повністю.

Попередній розрахунок судових витрат відповідача:

- 10000,00 грн витрати на правову допомогу.

У відповіді на відзив (вх.№19896/23 від 15.08.2023, а.с. 100-115, т.І) позивач надав свої заперечення щодо аргументів відповідача.

Обставини справи.

01.12.2021 між ТОВ « 1+1 Інтернет», як Ліцензіаром, та МПП фірма «Центуріон», як Ліцензіатом, було укладено Ліцензійний договір про надання невиключного суміжного права від 01.12.2021 №РС2022/17.

Відповідно до п.2.1 Договору №РС2022/17 Ліцензіар на умовах, визначених у цьому Договорі, надає Ліцензіату невиключне суміжне право на Розповсюдження Програм (далі - Невиключна ліцензія) за допомогою телекомунікаційних систем в Узгоджених пакетах підТМ, що визначені у Спеціальних умовах цього Договору, використовуючи ресурс Телемережі, а Ліцензіат зобов`язується оплатити та використовувати надане йому право відповідно до умов Договору.

Під терміном «Розповсюдження» в цьому Договорі сторони розуміють прийом та одночасне передавання сигналу (ретрансляція), який несе в собі Програми, на території, у повному обсязі без будь-яких змін і доповнень, зокрема: без скорочень, пропусків, перемонтажу, змін (включаючи титри), модифікацій, доповнень при передаванні сигналу, без перекривання логотипів, без видалення та/або перекривання рекламних матеріалів тощо (п.1.1.7 Договору №РС2022/17).

Відповідно до п.2.2 Договору №РС2022/17 використання Невиключної ліцензії підтверджується двосторонніми актами між сторонами, що датуються останнім числом звітного місяця та підписуються сторонами за кожен звітний місяць у двох примірниках.

При цьому протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання Ліцензіат зобов`язаний підписати Акти і повернути один примірник Ліцензіару. Не повернення Ліцензіатом підписаного Акту протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня отримання Актів від Ліцензіара свідчить про визнання ліцензіатом повного виконання Ліцензіаром договірних зобов`язань з надання Невиключної ліцензії та відсутність претензій (п.3.10.1 Договору №РС2022/17).

Згідно з п.3.10.8 Договору №РС2022/17 Ліцензіат зобов`язується вчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з Ліцензіаром згідно з умовами цього Договору.

Умовами Договору передбачено, що щомісячна сума винагороди за надання Невиключної ліцензії (роялті), передбаченої п.2.1 цього Договору, визначається у Спеціальних умовах цього Договору. Винагорода за надання Невиключної ліцензії (роялті) не є об`єктом оподаткування ПДВ, згідно абз.2 п.п.196.1.6 п. 196.1 ст.196 ПК України та відповідно до п.п.14.1.225 п. 14.1 ст.14 ПК України (п.4.1 Договору №РС2022/17).

Пунктом 7 Спеціальних умов до Договору №РС2022/17 сторони встановили щомісячну суму винагороди (мінімальну гарантію) в розмірі 1 218,00 грн.

Щомісячну суму винагороди за надання Невиключної ліцензії(роялті) Ліцензіат сплачує на підставі виставлених Ліцензіаром рахунків не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним (п.4.2. Договору №РС2022/17).

При цьому загальна сума Договору складається з сум винагород за надання Невиключної ліцензії (роялті), зазначених в Актах, що підписані протягом дії цього Договору (п.4.3. Договору №РС2022/17).

Також, п.5.7 Договору №РС2022/17 передбачено, що у випадку несвоєчасної виплати Ліцензіару винагороди або її частини відповідно до умов Розділу 4 цього Договору, Ліцензіар має право нарахувати, а Ліцензіат зобов`язується на вимогу Ліцензіара сплатити Ліцензіару пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від розміру несвоєчасно виплаченої Ліцензіару винагороди за кожен день прострочення.

Відносини сторін за Договором №РС2022/17 тривали з 01.12.2021 по 01.03.2023.

14.02.2023 Позивач надіслав повідомлення Відповідачу про припинення дії Договору №РС2022/17 в порядку п.6.3 Договору №РС2022/17.

01.12.2021 між ТОВ « 1+1 Інтернет», як Ліцензіаром, та МПП фірма «Центуріон», як Ліцензіатом, було укладено Ліцензійний договір про надання невиключного суміжного права від 01.12.2021 №2022/37 (далі також - Договір №2022/37).

Відповідно до п.2.1 Договору №2022/37 Ліцензіар на умовах, визначених у цьому Договорі, надає Ліцензіату невиключне суміжне право на Розповсюдження Програм (далі - Невиключна ліцензія) за допомогою телекомунікаційних систем в Узгоджених пакетах під ТМ, що визначені у Спеціальних умовах цього Договору, використовуючи ресурс Телемережі, а Ліцензіат зобов`язується оплатити та використовувати надане йому право відповідно до умов цього Договору.

Під терміном «Розповсюдження» в цьому Договорі сторони розуміють прийом та одночасне передавання сигналу (ретрансляція), який несе в собі Програми, на території, у повному обсязі без будь-яких змін і доповнень, зокрема: без скорочень, пропусків, перемонтажу, змін (включаючи титри), модифікацій, доповнень при передаванні сигналу, без перекривання логотипів, без видалення та/або перекривання рекламних матеріалів тощо (п. 1.1.7 Договору №2022/37).

Відповідно до п.2.2 Договору №2022/37 використання Невиключної ліцензії підтверджується двосторонніми актами між сторонами, що датуються останнім числом звітного місяця та підписуються сторонами за кожен звітний місяць у двох примірниках.

При цьому протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання Ліцензіат зобов`язаний підписати Акти і повернути один примірник Ліцензіару. Не повернення Ліцензіатом підписаного Акту протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня отримання Актів від Ліцензіара свідчить про визнання ліцензіатом повного виконання Ліцензіаром договірних зобов`язань з надання Невиключної ліцензії та відсутність претензій (п.3.10.1 Договору №2022/37).

Згідно з п.3.10.8 Договору №2022/37 Ліцензіат зобов`язується вчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з Ліцензіаром згідно з умовами цього Договору.

Умовами Договору передбачено, що загальна сума винагороди за надання Невиключної ліцензії (роялті), передбаченої п.2.1 цього Договору, визначається у Спеціальних умовах цього Договору. Винагорода за надання Невиключної ліцензії (роялті) не є об`єктом оподаткування ПДВ, згідно абз.2 п.п.196.1.6 п.196.1 ст.196 ПК України та відповідно до п.п.14.1.225 п.14.1 ст.14 ПК України (п.4.1 Договору №2022/37).

Пунктом 7 Спеціальних умов до Договору №2022/37 сторони встановили загальну суму винагороди за надання Невиключної ліцензії (роялті) в розмірі 486 720,00 грн.

Загальну суму винагороди за надання Невиключної ліцензії(роялті) Ліцензіат сплачує рівними частинами протягом 24 (двадцяти чотирьох) календарних місяців на підставі виставлених Ліцензіаром рахунків не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним (п.4.2. Договору №2022/37).

Загальна сума Договору складається з щомісячних сум винагород за надання Невиключної ліцензії (роялті), які розраховані рівними частинами згідно п.7 Спеціальні положення цього Договору та зазначені в Актах, що підписані протягом дії цього Договору (п.4.3. Договору №2022/37).

п.5.7 Договору №2022/37 передбачено, що у випадку несвоєчасної виплати Ліцензіару винагороди або її частини відповідно до умов Розділу 4 цього Договору, Ліцензіар має право нарахувати, а Ліцензіат зобов`язується на вимогу Ліцензіара сплатити Ліцензіару' пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від розміру несвоєчасно виплаченої Ліцензіару винагороди за кожен день прострочення.

Відносини сторін за Договором №2022/37 тривали з 01.12.2021 по 19.02.2023.

14.02.2023 Позивач надіслав повідомлення Відповідачу про припинення дії Договору №2022/37 в порядку п.6.3 Договору №2022/37.

Відповідач в порушення п. 2.1, 3.10.8 та розділу 4 Договору №2022/37 не оплатив роялті - суму основного боргу за період травень 2022-лютий 2023 року в загальному розмірі 193 994,21 грн.

Відповідачем було частково оплачено рахунок за період травень 2022 року в розмірі 1 562,93 грн.

Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів сплати заборгованості.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами спору виникли правовідносини на підставі двох ліцензійних договорів.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 3-6 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Між сторонами спору було укладено два ліцензійних договори №РС2022/17 від 01.12.2021 та №2022/37 від 01.12.2021.

Спір виник з приводу невиконання відповідачем як ліцензіатом за договорами своїх обов`язків в частині вчасної оплати за одержане право розповсюдження програм, використовуючи ресурс телемережі.

Матеріалами справи підтверджується часткова оплата послуг відповідачем під час тривання договірних відносин.

14.02.2023 Позивач надіслав повідомлення Відповідачу про припинення дії Договору №РС2022/17 в порядку п.6.3 Договору №РС2022/17 та про припинення дії Договору №2022/37 в порядку п.6.3 Договору №2022/37.

Заперечення відповідача щодо позовних вимог базуються на тому, що під час дії ліцензійних договорів позивач не надсилав, а відповідач не одержав актів наданих послуг для того, щоб їх підписати, або відмовитися від підписання чи подати певні зауваження. Після надсилання МПП фірма «Центуріон» листа позивачу від 04.05.2022 (а.с.139-140, т.І) відповідач стверджує, що позивачем не подано доказів використання ліцензіатом невиключного майнового права інтелектуальної власності на використання програм шляхом трансляції у режимі реального часу.

Додатково відповідач для аргументації своєї позиції зазначає, що затримка з оплати відбулася не з вини відповідача, а у зв`язку з існуванням обставин непереборної сили (має на увазі значне зменшення кількості абонентів у зв`язку з війною, важке матеріальне становище фірми-відповідача).

Додатково просить суд зменшити розмір пені на 99%, оскільки заявлена до стягнення сума є великим тягарем для фінансового стану підприємства.

У листі від 04.05.2022 МПП фірма «Центуріон» просив позивача:

- у період з 24.02.2022 та до скасування воєнного стану не нараховувати щомісячну оплату за договором;

- після скасування воєнного стану визначити дійсну кількість абонентів та провести перемовини для встановлення нової вартості послуг за договором

або:

- розірвати достроково договір.

Позивач слушно зауважив у відповіді на відзив про відсутність доказів надсилання відповідачем листа №3 від 04.05.2023 позивачу. Суд погоджується з позицією позивача та звертає увагу відповідача на відсутність у матеріалах справи доказів надсилання відповідачем листа №3 від 04.05.2023 позивачу.

При цьому, листи позивача №22 від 14.02.2023 та №23 від 14.02.2023, адресовані відповідачу, про розірвання договорів №РС2022/17 та №2022/37 надіслані відповідачу поштою, що підтверджується описом вкладення та поштовою квитанцією, копії яких долучені до матеріалів справи.

Отже, враховуючи згадані вище листи позивача №22 та 23 від 14.02.2023, два укладені між сторонами ліцензійні договори достроково розірвані 19.02.2023.

Щодо Актів наданих послуг, копії яких долучені до матеріалів справи, оригінали витребовувалися судом за клопотанням відповідача для огляду в судовому засіданні.

Оригінали документів (додатків до позову) були оглянуті судом в засіданні та встановлено їх відповідність долученим до позову копіям. Суд враховує при оцінці оригіналів доказів пояснення позивача вх.№6811/24 від 08.03.2024 щодо порядку надсилання актів та рахунків на оплату відповідачу, а також відмінності між оригіналами та скан-копіями примірників ліцензійних договорів.

Відповідачем заявлялося клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив позивача та доказів, що долучені позивачем до відповіді на відзив (зокрема, і доказів надіслання актів виконаних робіт), оскільки такі докази подані з пропущенням строку на їх подання. Ухвалою суду від 09.01.2024 розглянуто дане клопотання відповідача та відмовлено у його задоволенні.

Підсумовуючи наведене, суд констатує порушення відповідачем умов двох ліцензійних договорів в частині оплати роялті за час дії договорів.

За Ліцензійним договором про надання невиключного суміжного права від 01.12.2021 №РС2022/17 позивач просить стягнути з відповідача роялті на суму 10962,00 грн за період червень 2022 лютий 2023, 2710,24 грн пені, 267,99 грн 3% річних, 446,36 грн інфляційних втрат.

Сума основного боргу роялті в розмірі 10962,00 за період червень 2022 лютий 2023 підтверджується матеріалами справи, є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

На підставі п.5.7 договору позивач правомірно нарахував відповідачу 2710,24 грн пені.

На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно та правильно нарахував відповідачу 267,99 грн 3% річних, 446,36 грн інфляційних втрат.

За Ліцензійним договором про надання невиключного суміжного права від 01.12.2021 №2022/37 просив стягнути з відповідача 193994,21 грн роялті за період травень 2022-лютий 2023, 48283,93 грн пені, 5208,51 грн 3% річних, 12210,53 грн інфляційних втрат.

Сума основного боргу роялті в розмірі 193994,21 грн роялті за період травень 2022-лютий 2023 підтверджується матеріалами справи, є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

На підставі п.5.7 договору позивач правомірно нарахував відповідачу 48283,93 грн пені.

На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно та правильно нарахував відповідачу 5208,51 грн 3% річних, 12210,53 грн інфляційних втрат.

Аналізуючи заперечення відповідача щодо форс-мажорних обставин та важкого матеріального становища фірми як підстави виникнення заборгованості, варто зазначити таке.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні").

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз.3 ч.3 ст.14 Закону "Про ТПП в Україні").

Згідно з ч.1 ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Водночас, сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі №905/55/21).

Суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Суд також повинен дослідити своєчасність повідомлення стороною про виникнення форс-мажорних обставин.

Підсумовуючи, суд звертає увагу відповідача на те, що ним не додано до матеріалів справи жодних доказів впливу форс-мажору на виконання своїх зобов`язань за ліцензійними договорами, зменшення кількості абонентів за спірний період, поточної дебіторської заборгованості, руху коштів по банківських рахунках, що відображають реальний фінансовий стан справ МПП фірми «Центуріон». З цих підстав суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення пені на 99%.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Доказів понесення витрат на правову допомогу позивач не подав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства-фірми «ЦЕНТУРІОН» (адреса: вул.Виговського, 29А, м.Львів, 79022, ідентифікаційний код 13825736) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 1+1 Інтернет» (адреса: вул.Кирилівська, 23, м.Київ, 04080, ідентифікаційний код 37726069) 10962,00 грн роялті, 2710,24 грн пені, 267,99 грн 3% річних, 446,36 грн інфляційних втрат за Ліцензійним договором №РС2022/17; 193994,21 грн роялті, 48283,93 грн пені, 5208,51 грн 3% річних, 12210,53 грн інфляційних втрат за Ліцензійним договором №2022/37; 4112,00 грн судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2024.

Суддя Козак І.Б.