ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"29" березня 2024 р. м. Ужгород Справа №907/305/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород Закарпатської області б/н від 27.03.2024 (вх. №02.3.1-02/2415/24 від 27.03.2024) про відкликання заяви про видачу судового наказу у справі №907/305/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород Закарпатської області про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Наташі, с. Вари Берегівського району Закарпатської області суми 35 183,57 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та 302,80 грн судового збору,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород Закарпатської області звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Наташі, с. Вари Берегівського району Закарпатської області суми 35 183,57 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та 302,80 грн судового збору.

Поданою через підсистему Електронний суд заявою б/н від 27.03.2024 (вх. №02.3.1-02/2415/24 від 27.03.2024) представник заявника на підставі ч. 5 ст. 150 ГПК України відкликала подану ТОВ Закарпаттяенергозбут заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Наташі, с. Вари Берегівського району Закарпатської області суми 35 183,57 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та 302,80 грн судового збору.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород Закарпатської області про відкликання заяви про видачу судового наказу у справі №907/305/24, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення заявнику з огляду на наступне.

На підставі ч. 1 ст. 170 ГПК України, будь яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником (ч. 2 ст. 170 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Так, частиною 3 статті 56 ГПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У порядку самопредставництва юридичну особу незалежно від порядку її створення відповідно до її компетенції може представляти за посадою її керівник або інша уповноважена особа, повноваження якої підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 вказаного Кодексу.

Отже наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як у порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Разом з тим, положеннями ст. 56 Господарського процесуального кодексу України розмежовано такі юридичні категорії, як самопредставництво і представництво.

За загальним правилом цивільного законодавства, самопредставництво це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності). Відповідно, особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/23346/16, від 02.07.2020 у справі №901/39/20 та постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №922/2246/19.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва. Також виключно довіреність, за відсутності в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа не було нею надано суду, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №924/440/19.

У даному контексті суд відзначає, що представником заявника (стягувача) до поданої суду заяви не долучено будь-яких належних документів, які дозволяють встановити обсяг її повноважень на представництво Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут в порядку самопредставництва, зокрема, статуту, положення, трудового договору (контракту) тощо.

Натомість, долучений представником заявника витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформований за допомогою підсистеми Електронний суд, містить лише відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут Німець Н.Б.; будь-які інші особи, уповноважені діяти від імені останнього (в тому числі підписант Боднар А.М.), в такому не зазначені.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що заява про відкликання заяви про видачу судового наказу у справі №907/305/24 підписана особою, яка у встановленому процесуальним законом порядку не підтвердила наявності в неї повноважень на представництво інтересів заявника в суді шляхом, зокрема, підписання від його імені заяв із процесуальних питань.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, із урахуванням того, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород Закарпатської області б/н від 27.03.2024 (вх. №02.3.1-02/2415/24 від 27.03.2024) про відкликання заяви про видачу судового наказу у справі №907/305/24 подана особою, повноваження якої не підтверджені у встановленому законом порядку, така підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Керуючись ст. 170, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород Закарпатської області заяву б/н від 27.03.2024 (вх. №02.3.1-02/2415/24 від 27.03.2024) на 2 аркушах із додатками на 2 аркушах.

2. Ухвала господарського суду набирає законної сили на підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів у відповідності до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати заявнику.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 29.03.2024.

Суддя Пригара Л.І.