ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6388/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Серостанова В.О.

та представників:

від позивача: Демарчук Н.О. адвокат;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 , с. Новотаромське Дніпровського району Дніпропетровської області

до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Гардіан", м. Київ

про стягнення 21 449,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Гардіан" 21449,73 грн, з яких: 12676,11 грн - страхове відшкодування, 1097,09 грн пеня, 813,00 грн 3% річних, 4563,53 грн інфляційні втрати, 2300,00 грн витрати на оплату послуг експерта.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн позивачка просить покласти на відповідача. Витрати на професійну правничу допомогу позивачка планує понести в попередньо визначеній сумі 10000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на завдану Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" шкоду пошкодженням автомобіля "Renault Kangoo" (номерний знак НОМЕР_1 ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.03.2021 з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "Ford Transit" (номерний знак НОМЕР_2 ), цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" (поліс ОСЦПВВНТЗ №АР/000398725).

Право на звернення до суду позивачка вмотивовує договором відступлення права вимоги від 20.07.2021, укладеним нею як новим кредитором із Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" як кредитором, за умовами якого позивачка набула право вимоги стягнення з відповідача заборгованості в розмірі матеріальних збитків (у т.ч. право вимоги в частині сплати неустойки (пені) та витрат у порядку статті 625 Цивільного кодексу України), спричиненого кредитору в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.03.2021, та який (збиток) встановлений висновком незалежної судової експертизи, проведеної на замовлення кредитора.

Правовою підставою позову позивачка зазначає, серед іншого, статті 22, 30, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 11, 512, 514, 516, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 01.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 30.01.2024, після чого справа призначалася до розгляду на 22.02.2024, 05.03.2024, 21.03.2024.

15.01.2024 відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність, а також заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Узагальнена позиція відповідача полягає в наступному. Відповідач визнає:

- факт укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-000398725, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом "Ford Transit", д.н.з. НОМЕР_2 , із сумою страхового відшкодування шкоди, завданої майну, 130000,00 грн та франшизою 0 грн;

- факт ДТП 25.03.2021 з вини водія забезпеченого автомобіля, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 .

З метою визначення розміру страхового відшкодування відповідачем було замовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 65-D/90/4 від 29.06.2021 (експерт ОСОБА_3 ), відповідно до якого ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу становить 192549,12 грн, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу 0,558, вартість ремонту без урахування зносу 179079,36 грн, вартість ремонту з урахуванням зносу 103335,91 грн.

За твердженням відповідача, з проведеного дослідження вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , є меншою за ринкову вартість указаного автомобіля, тому здійснення його ремонту є економічно доцільним.

У подальшому, як зазначає відповідач, ним було сплачено на користь позивачки 103335,91 грн страхового відшкодування згідно з платіжними дорученнями № 16008 від 14.06.2021 та №17803 від 15.07.2021.

Відповідач акцентує увагу на тому, що відповідно до наданого позивачкою висновку експерта № 2206/21 від 14.06.2021 (експерт ОСОБА_4 ) транспортний засіб "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , є фізично знищеним у розумінні пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому позивачка розраховує загальний розмір збитків у сумі 116012,02 грн як різницю між визначеною у цьому висновку вартістю даного автомобіля до ДТП (168076,44 грн) та його вартістю після ДТП (52064,42 грн).

Проте відповідач вважає, що зазначене експертне дослідження не може бути належним доказом розміру збитків, оскільки у додатках до позовної заяви міститься акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 15 від 07.07.2021, згідно з яким транспортний засіб "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , уже відремонтовано й вартість такого ремонту склала 116100,90 грн. Указаний доказ підтверджує, що дійсна вартість ремонту транспортного засобу "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , є меншою від ринкової вартості даного автомобіля, визначеної експертизами як позивача, так і відповідача.

Відповідач указує на те, що факт проведення ремонту пошкодженого автомобіля має важливе значення для вирішення спору, оскільки за таких обставин будь-яке автотоварознавче дослідження втрачає статус належного доказу розміру заподіяних збитків. У такому разі визначальними доказами є документи, в яких відображено розмір реально понесених витрат. Саме такий правовий висновок сформований Верховним Судом за результатом касаційного перегляду справи № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18) від 30.10.2019.

Відповідач зазначає, що акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 15 від 07.07.2021 він отримав лише з позовною заявою, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати, що прострочення грошового зобов`язання відбулося з його вини.

29.01.2024 позивачка подала відповідь на відзив, в якій вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, необґрунтованими та такими, що не спростовують законність позовних вимог.

Так, позивачка зазначає, що висновок експерта ОСОБА_3 № 65-D/90/4 від 29.06.2021, яким керувався відповідач під час виплати страхового відшкодування, є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди з огляду на наступні обставини: висновок експерта ОСОБА_3 не містить попередження (обізнаність) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України та відомостей про те, що висновок підготовлено для подання до суду; експерт ОСОБА_3 особисто не оглядав пошкоджений автомобіль "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , не робив відповідних замірів пошкоджень, а користувався лише фотографіями та актом огляду, які були надані йому страховиком; експерт Урусов С.В. не врахував увесь перелік ремонтних робіт. При цьому акт огляду пошкодженого транспортного засобу страховиком було складено без участі повноважного представника ТОВ "Альянс Синтез". Тому у позивачки наявні сумніви стосовно достовірності та об`єктивності висновку експерта ОСОБА_3 № 65-D/90/4 від 29.06.2021. Позивачка вважає, що єдиним належним доказом розрахунку матеріальної шкоди є висновок експерта ОСОБА_4 , який не спростовано страховиком.

Тому, позивачка наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 21.03.2024 не з`явився, 12.03.2024 подав клопотання про проведення судових засідань без його участі.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За викладених обставин суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Під час судового розгляду справи по суті представники сторін надали пояснення по суті спору з викладенням обставин, що зазначені у поданих до суду заявах по суті справи.

Ухвалою суду від 21.03.2024 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Гардіан" № 028/24 від 12.01.2024 про закриття провадження у справі.

За наслідком судового засідання 21.03.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 у м. Дніпрі, на перехресті вул. Донецьке шосе та вул. Березинська, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "Ford Transit", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (далі винуватець ДТП).

На дату дорожньо-транспортної пригоди діяв страховий поліс серії АР № 000398725 Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" (далі страховик, відповідач), що є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу "Ford Transit", номерний знак НОМЕР_2 . Згідно з цим полісом визначені ліміт за шкоду майну 130000,00 грн та франшиза 0 грн (а.с. 167 т. 1).

Вина водія ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2021 у справі № 199/2567/21 (3/199/1433/21) (а.с. 108 т. 1).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки його власнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" (далі потерпіла особа).

13.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування, запрошенням на експертизу та огляд пошкодженого транспортного засобу 27.05.2021, заявою про анулювання всіх попередньо написаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" заяв та з іншим пакетом документів, необхідних для виплати страхового відшкодування (а.с. 100 104 т. 1).

Заява про виплату страхового відшкодування з доданими до неї документами отримана Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" 31.05.2021, що підтверджується наявними у справі доказами та не оспорюється відповідачем (а.с. 12, 104 т. 1).

Платіжними дорученнями № 16008 від 14.06.2021 на суму 37329,71 грн та № 17803 від 15.07.2021 на суму 66006,20 грн Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" виплатило страхове відшкодування в загальній сумі 103335,91 грн на рахунок отримувача - Фізичної особи-підприємця Ткачук Надії Дмитрівни (далі позивач) (а.с. 17, 18 т. 1).

Разом з тим страховик (відповідач) не узгодив із потерпілою особою (ТОВ "Альянс Синтез") розмір страхового відшкодування та не ознайомив із документами, складеними на замовлення страховика, на підставі яких було розраховано розмір страхового відшкодування, у зв`язку з чим потерпіла особа не подавала своїх зауважень стосовно розрахунку розміру страхового відшкодування.

Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" звернулося через свого представника ОСОБА_6 до судового експерта ОСОБА_4 для встановлення розміру збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 .

Представник страховика на огляд пошкодженого транспортного засобу "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , який здійснювався 27.05.2021, не з`явився.

За результатами огляду пошкодженого транспортного засобу судовим експертом Дроздовим Ю.В., який обізнаний про кримінальну відповідальність за статтею 384 Кримінального кодексу України, складено висновок № 2206/21 від 14.06.2021 для подання в суд або страхову компанію (а.с. 110 - 120 т. 1).

За висновком експерта ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , становить 193399,17 грн; ринкова вартість автомобіля до ДТП - 168076,44 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту є більшою за ринкову вартість транспортного засобу. Ринкова вартість транспортного засобу "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , в аварійному стані після ДТП становить 52064,42 грн.

Матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля - 168076,44 грн, оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних деталей експертом визначена в сумі 116012,02 грн (а.с. 119 т. 1).

Згідно з наявною в матеріалах справи квитанцією від 14.06.2021 вартість оплачених потерпілою особою послуг експерта ОСОБА_4 зі складання висновку становить 2300,00 грн (а.с. 163 т. 1).

Зважаючи на те, що відповідачем на користь потерпілої особи було сплачено 103335,91 грн, то за розрахунком позивачки, здійсненим на підставі висновку експерта ОСОБА_4 та з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", сума недоплаченого страхового відшкодування становить 12676,11 грн: 168076,44 - 52064,42 = 116012,02 грн; 116012,02 103335,91 (сума виплаченого страхового відшкодування) 0,00 грн (франшиза) = 12676,11 грн.

Відповідно до акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 15 від 07.07.2021 Фізичною особою-підприємцем Ткачук Надією Дмитрівною на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" виконано роботи з ремонту автомобіля "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , на суму 116100,90 грн (а.с. 166 т. 1).

20.07.2021 між позивачем Фізичною особою-підприємцем Ткачук Надією Дмитрівною (новий кредитор) та потерпілою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" (кредитор) укладено договір відступлення права вимоги (далі договір) (а.с. 168 т. 1).

За умовами пунктів 1, 3 цього договору кредитор передає новому кредитору вимогу, а новий кредитор приймає її та набуває право вимоги щодо стягнення з ТДВ "СК "Гардіан", де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи) заборгованості в розмірі матеріального збитку (у т.ч. право вимоги зі сплати неустойки (пені) та витрат у порядку статті 625 ЦК України), який буде встановлений висновком незалежної судової експертизи, проведеної на замовлення кредитора та який спричинено кредитору в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.03.2021 у м. Дніпрі, перехрестя вул. Донецьке шосе та вул. Березинська, за участі автомобіля "Renault Kangoo", д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "Ford Transit", д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 6 договору).

Отже, у зобов`язанні з відшкодування заподіяної внаслідок ДТП майнової шкоди відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, а саме право вимоги перейшло до Фізичної особи ОСОБА_1 , яка вважає, що зобов`язання зі сплати страхового відшкодування було виконане відповідачем на користь потерпілої особи не в повному обсязі, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю/відсутністю підстав для сплати відповідачем на користь позивачки заявленого до стягнення страхового відшкодування разом із пенею, 3% річних, інфляційними втратами та витратами на послуги експерта.

За частинами першою третьою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу (ОСЦПВВНТЗ), яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межах їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Викладене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 (п.п. 6.1, 6.2, 6.5).

Відповідно до абзацу першого пункту 22.1 статті 22 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV (із змін. і доп.) "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За статтею 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Renault Kangoo", д.р.н. НОМЕР_1 , відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування у межах страхової суми (ліміту відповідальності) витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом зазначеного транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону № 1961-IV (в редакції на час спірних правовідносин) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 цього ж Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (абз. 1 п. 36.4 ст. 36 Закону № 1961-IV).

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961-IV).

Отже, з огляду на отримання відповідачем заяви про страхове відшкодування 31.05.2021 строк виконання ним зобов`язання страховика за полісом № АР № 000398725 у спірних правовідносинах починає свій перебіг з 01.06.2021 й закінчується 30.08.2021.

За наявними у справі доказами протягом зазначеного строку відповідач сплатив на рахунок позивачки страхове відшкодування в загальній сумі 103335,91 грн без узгодження його розміру з потерпілою особою. Визначення розміру страхового відшкодування здійснено ним на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 65-D/90/4 від 29.06.2021 (експерт Урусов С.В.) без огляду пошкодженого автотранспортного засобу та без присутності представника потерпілої особи. На запрошення потерпілої особи для участі в огляді пошкодженого транспортного засобу й проведенні незалежної експертизи відповідач не відреагував, оскільки такої необхідності для себе не вбачав.

Зазначені обставини були підтверджені також представником відповідача в судовому засіданні 22.02.2024 під час розгляду справи по суті.

За вказаних обставин та відповідно до нормативних приписів статті 34 Закону № 1961-IV самостійне обрання потерпілою особою експерта для визначення дійсного розміру майнової шкоди внаслідок ДТП є правомірним.

При цьому для визначення розміру шкоди слід враховувати нормативні положення не тільки статті 29 Закону № 1961-IV, а й статті 30 цього Закону, яка визначає порядок визначення шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу.

Так, згідно зі статтею 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За вказаних обставин розрахунок страхового відшкодування, здійснений позивачкою та визначений нею в сумі 116012,02 грн, є правильним, так само як і визначений нею розмір недоплаченого відповідачем страхового відшкодування в сумі 12676,11 грн, оскільки такий розрахунок відповідає вимогам закону й наявним у справі доказам, у тому числі й експертному висновку № 2206/21 від 14.06.2021 (експерт Дроздов Ю.В.).

Заявлена до стягнення пеня в сумі 1097,09 грн розрахована позивачкою відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV із суми недоплаченого страхового відшкодування 12676,11 грн за період з 31.07.2021 по 31.01.2022, у той час як фактичний початок прострочки виплати повного розміру страхового відшкодування починає перебіг з 31.08.2021.

За результатом перерахунку можлива до стягнення пеня із вказаної суми заборгованості за період з 31.08.2021 по 31.01.2022 становить 931,78 грн.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані нормами статті 625 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в пункті 44 постанови від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України) (п. 44).

Тобто, за статтею 625 ЦК України допускається відповідальність за будь-якою грошовою заборгованістю.

Заявлені позивачкою до стягнення 3% річних у сумі 813,00 грн із заборгованості в сумі 12676,11 грн за період з 31.07.2021 по 19.09.2023 також розраховані без урахування дійсного строку прострочки.

За результатом перерахунку 3% річних із заборгованості в сумі 12676,11 грн за період з 31.08.2021 по 19.09.2023 становлять 781,40 грн.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 4563,53 грн розраховані із заборгованості в сумі 12676,11 грн серпень 2021 року вересень 2023 року.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

За наслідком здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, заявлені до стягнення інфляційні втрати із заборгованості в сумі 12676,11 грн за загальний період з вересня 2021 року по вересень 2023 року фактично становлять 4441,41 грн (з урахуванням індексів інфляції за спірний період: 1001,2%, 100,9%, 100,8%, 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%, 102,5%, 100,7%, 100,7%; 100,8%, 100,7%, 101,5%, 100,2%, 100,5%, 100,8%, 99,4%, 98,6%, 100,5%).

За вказаних обставин з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 18830,70 грн, з яких: 12676,11 грн страхове відшкодування, 931,78 грн пеня, 781,40 грн 3% річних; 4441,41 грн інфляційні втрати.

Можливість відшкодування понесених позивачкою витрат на оплату послуг експерта відповідає як нормативним положенням статті 34 Закону № 1961-IV, так і висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23), згідно з якими відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148).

Заперечення відповідача проти позову з посиланням на постанову Верховного Суду від 30.10.2019 за результатом касаційного перегляду справи № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18) судом не приймаються з огляду на таке.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц).

У справі № 753/19288/14-ц спір розглядався між фізичними особами щодо стягнення матеріальної шкоди внаслідок ДТП відповідно до статей 22, 1166, 1188, 1192 ЦК України, тобто в межах матеріально-правового регулювання спірних правовідносин сторін, відмінного від страхового відшкодування, яке характерне для спірних правовідносин у справі, що розглядається.

Отже, у цих двох справах правовідносини не є подібними, а тому посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 30.10.2019 у справі 753/19288/14-ц є недоречним.

Усі інші доводи відповідача, наведені у запереченнях проти позову, судом відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи та викладеним у рішенні законодавчим нормам, що визначають порядок страхового відшкодування.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн та витрати на проведення експертизи в сумі 2300,00 грн покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме судовий збір в сумі 2639,29 грн (18830,70х2684,00/19149,73 = 2639,29) та витрати на оплату послуг експерта в сумі 2261,68 грн (18830,70х2300,00/19149,73 = 2261,68).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Гардіан" про стягнення заборгованості у сумі 21449,73 грн, з яких: 12676,11 грн - страхове відшкодування, 1097,09 грн - пеня, 813,00 грн - 3% річних, 4563,53 грн - інфляційні втрати, 2300,00 грн - витрати на оплату послуг експерта задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Гардіан" (ідентифікаційний код 35417298; місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування в сумі 12676,11 грн, пеню в сумі 931,78 грн, 3% річних у сумі 781,40 грн, інфляційні втрати в сумі 4441,41 грн, витрати на оплату послуг експерта в сумі 2261,68 грн, судовий збір у сумі 2639,29 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.03.2024.

Суддя І.І. Колісник