номер провадження справи 24/190/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 Справа № 908/2243/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2243/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Газ Ресурс (вул. Сагайдачного, буд. 25 Б, офіс 5, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 41427817)

до відповідача: Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69107, ідентифікаційний код 37941997)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (вул. Сталеварів, 14, м.Запоріжжя, 69035, )

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ вул. Симона Петлюри, 25, )

про стягнення суми

за участі представників сторін:

від позивача: Невструєв Л.Б., довіреність від 01.06.2022 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Орлова О.О., виписка, самопредставництво (в залі суду)

від ПАТ «Запоріжжяобленерго»: Капуста А.В., довіреність № 317 від 21.12.2023 (в залі суду)

від ДПЗД «Укрінтеренерго»: Валентинова О.М. (в режимі відео конференції) довіреність № 58 від 04.07.2023

від ПАТ НЕК «Укренерго»: Сапунцов В.Д., довіреність від 11.08.2023 (в залі суду)

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 05.07.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Газ Ресурс до Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення основного боргу в сумі 307422,57 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу № 153-21 від 21.12.2021, інфляційних витрат у сумі 1537,11 грн, трьох процентів річних у сумі 1743,46 грн та пені в сумі 14528,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 153-21 від 21.12.2021 у період серпня, жовтня, листопада та грудня 2022 року на об`єкти відповідача було поставлено електричну енергію обсягом 79218 кВт/год на загальну суму 307422,57 грн з ПДВ, в той час як останнім не було оплачено поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим у відповідача виник борг перед позивачем у розмірі 307422,57 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 153-21 від 21.12.2021 позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 14528,88 грн за період з 27.04.2023 по 04.07.2023, 3% річних у розмірі 1743,46 грн за період з 27.04.2023 по 04.07.2023 та інфляційних втрат у розмірі 1537,11 грн, нарахованих за травень 2023 року.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2243/23 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2243/23 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/190/23. Судове засідання призначено на 03.08.2023.

Ухвалою суду від 03.08.2023 відкладено судове засідання на 28.08.2023 о 13 год. 20 хв.

09.08.2023 відповідачем подано суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

17.08.2023 відповідачем подано суду заява про залучення у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (вул. Сталеварів, 14, м.Запоріжжя, 69035, ) та Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ).

Також, 17.08.2023 відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що неможливість проведення Головним управлінням розрахунків з позивачем за спірний період зумовлено саме діями позивача. В період дії Договору № 153-21 між його сторонами жодних додаткових угод, зокрема про припинення дії цього договору, укладено не було. Наданий позивачем проект додаткової угоди стосовно зміни обсягу поставки та ціни електричної енергії було повернуто Головним управлінням без підписання у зв`язку відсутністю належним чином оформленого обгрунтування підвищення ціни електричної енергії з одночасним повідомленням позивача про готовність розглянути пропозиції щодо підвищення ціни на електричну енергію при наданні належним чином оформленого обгрунтування такого підвищення. Відповідач неодноразово звертався до позивача засобами телефонного зв`язку та листом від 16.11.2022 №12-08-06/6296 з проханням направити на адресу Головного управління оформлені належним чином документи (рахунок, акт приймання-передачі електричної енергії) для здійснення своєчасних розрахунків за Договором № 153-21 та попереджало позивача про те, що відсутність вищезазначених документів унеможливлює виконання договірних зобов`язань в частині здійснення оплати за спожиту електричну енергію. Проте, до кінця 2022 бюджетного року на адресу Головного управління відповідних платіжних документів надано не було. В той же час, відповідно до інформації ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивач листом від 20.07.2022 №26/03/07 повідомив його про припинення дії Договору № 153-21, тому за результатом розгляду вказаного звернення Головне управління з 11.08.2022 було переведено на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (ПОН). В свою чергу, за відсутності належним чином оформленої додаткової угоди про припинення дії Договору № 153-21 лист позивача від 20.07.2022 №26/03/07 містив недостовірну інформацію. З метою урегулювання ситуації щодо безпідставного переведення Головного управління на постачання електричної енергії ПОН, відповідач звертався до позивача (листи від 12.10.2022 №12-08-06/5419, від 05.12.2022 №12-18-06/6723, від 09.12.2022 №12-08-06/6882), але не отримало жодної відповіді Головне управління не мало можливості провести з позивачем розрахунки за електричну енергію за Договором № 153-21 через безпідставне переведення з 11.08.2022 на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії». З метою недопущення припинення постачання електричної енергії та утворення кредиторської заборгованості перед фактично визначеним постачальником електричної енергії, відповідно до отриманих рахунків від ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії», Головне управління здійснило оплату за електричну енергію за період з 11 серпня по 31 грудня 2022 року на його рахунок у сумі 468 908,26 грн, що значно перевищує суму оплати за електричну енергію, визначену Договором № 153-21 і призвело до збільшення витрачання бюджетних коштів. У березні 2023 року від ДПЗД Укрінтеренерго» відповідачу стало відомо, що за результатом розгляду звернень Головного управління щодо безпідставного переведення Споживача на ПОН Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», рішенням від 06.01.2023 №01/1282 зобов`язала ПАТ «Запоріжжяобленерго» виконати вимоги п. 10.2.22 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, зокрема прибрати з обсягів постачання електроенергії ПОН обсяги споживання по Споживачу - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області. При цьому, згідно з листом ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 17.01.2023 № 007-72/330 з ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії» буде віднесено на постачання Товариству «Укр Газ Ресурс» обсяги постачання Головному управлінню електричної енергії за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року. Однак позовна заява не містить відомостей щодо віднесення обсягів споживання електричної енергії Головного управління за вересень 2022 року. Одночасно ДП «Укрінтеренерго» було повідомлено відповідача про неможливість повернення Головному управлінню коштів, отриманих в рахунок оплати за електричну енергію, спожиту в серпні-грудні 2022 року через втрату права розпорядження рахунком із спеціальним режимом використання. У зв`язку з закінченням 31.12.2022 терміну дії Договору № 153-21 скеровані позивачем на адресу відповідача у квітні 2023 року документи щодо підтвердження споживання Головним управлінням електричної енергії у серпні, жовтні, листопаді, грудні 2022 року було повернуто Головним управлінням без підпису. Враховуючи вищевикладене, просить суд в позові відмовити.

23.08.2023 в системі «Електронний суд» та 24.08.2023 на адресу суду позивачем подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 24.08.2023 заява Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Газ Ресурс про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №908/2243/23 задоволено.

Ухвалою суду від 28.08.2023 вирішено справу № 908/2243/23 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго та Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго. Підготовче судове засідання призначено на 26.09.2023 о 10 год. 00 хв.

13.09.2023 позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, яка мотивовани тим, що позивачем на об`єкти відповідача електрична енергія також постачалась і у вересні 2022 року вартістю 66414,58 грн. з ПДВ. Таким чином, сума основного боргу становить 373837,15 грн за період серпень грудень 2022 року. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача 373837,15 грн основного боргу, 1537,11 грн інфляції, 1743,46 грн 3% річних та 14528,88 грн пені.

20.09.2023 через систему «Електронний суд» Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

26.09.2023 через систему «Електронний суд» Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» подані суду пояснення, в яких повідомляє про те, що листом від 20.07.2022 № 26/03/07 ТОВ «Укр Газ Ресурс» звернулося до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу (ГУДКС України у Запорізькій області) з 11.08.2022. Отже, з 11.08.2022 позивач припинив відпуск електричної енергії Споживачу, та відповідно закупівлю її на організованих сегментах ринку електричної енергії. Листом від 09.08.2022 № 007-72/3857 ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило ДПЗД «Укрінтеренерго» про переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з 11.08.2022. Отже, з 11.08.2021 між ДПЗД «Укрінтеренерго» та ГУДКС України у Запорізькій області виникли правовідносини на підставі публічного договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», умови якого відповідач (як споживач електроенергії) безакцептно прийняв. На сайті «Прозорро» Споживачем оприлюднено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 20.12.2022 № 90-22. У судовому порядку Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 20.12.2022 № 90-22, укладений ДПЗД «Укрінтеренерго» та ГУДКС України у Запорізькій області недійсним не визнавався, отже є дійсним. Позивачем не надало доказів щодо факту обліку в первинних документах (акт купівлі продажу електричної енергії, акт приймання- передачі послуги з передачі електричної енергії тощо) щодо купівлі електроенергії та послуг з її передачі зазначеному Споживачу. Таким чином, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки за період з 11.08.2022 по 31.12.2022 постачання електричної енергії здійснювалося ДПЗД «Укрінтеренерго» підставі Договору від 20.12.2022 № 90-22. ДПЗД «Укрінтеренерго» складено Акти купівлі-продажу електричної енергії та рахунки для сплати споживання електричної енергії відповідачем у період з 11.08.2022 по 31.12.2022. Споживач були перераховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання за спожиту електричну енергію у період з 11.08.2022 по 31.12.2022 у розмірі 468 908,26 грн. Отже, споживач розрахувався за спожиту електричну енергію у зазначеному періоді повністю.

26.09.2023 ТОВ «Укр Газ Ресурс» подано суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго(01032, м. Київ вул. Симона Петлюри, 25, )

Ухвалою суду від 26.09.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго(01032, м. Київ вул. Симона Петлюри, 25, ). Підготовче судове засідання відкладено на 25.10.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2023 відкладено підготовче засідання на 20.11.2023.

09.11.2023 ПАТ «Запоріжжяобленерго» подані суду пояснення по справі, в яких повідомляє, що взаємовідносини між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідачем врегульовано договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №5301 від 30.12.2022. Згідно рішення АКО (НЕК «Укренерго») від 06.01.2023 №01/1282 було проведено зняття обсягів відповідача з ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії» та віднесено на постачання ТО В «Укр Газ Ресурс». ПАТ «Запоріжжяобленерго», як оператор системи, підтверджує наступні обсяги електричної енергії: серпень 2022 року - 22 196 кВт/год; вересень 2022 року - 17114 кВт/год; жовтень 2022 року - 19208 кВт/год; листопад 2022 року - 18414 кВт/год; грудень 2022 року - 19400 кВт/год. Частиною першою статті 53 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що функції адміністратора комерційного обліку покладаються на оператора системи передачі. Оскільки оператором системи передачі є ПрАТ НЕК «Укренерго», адміністратором комерційного обліку також є ПрАТ НЕК «Укренерго». Відповідно до п. 10.1.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (далі - ККОЕЕ), при незгоді з завантаженими даними комерційного обліку, сторона яка не погоджується в рамках суперечки, звертається до відповідного ППКО щодо оскарження цих даних. Згідно п. 10.1.4. ККОЕЕ у разі недосягнення сторонами згоди вирішення зазначених суперечок проводиться АКО, Регулятором або в судовому порядку. У зв`язку із чим, адміністратором комерційного обліку було прийняте відповідне рішення про покладання обсягів відповідача з ДП3Д «Укрінтеренерго» на постачання ТОВ «Укр Газ Ресурс».

20.11.2023 відповідачем поданий суду відзив на уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.11.2023 підготовче судове засідання відкладено на 11.12.2023.

05.12.2023 до суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 908/2243/23 з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 06.12.2024 заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про участь у судовому засіданні 11.12.2023 о 12 год 00 хв. в режимі відеоконференції у справі №908/2243/23 задовольнено.

Ухвалою суду від 11.12.2023 закрито підготовче провадження усправі № 908/2243/23, призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2024 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 11.01.2024 оголошено перерву до 29.01.2024.

Ухвалою суду від 26.01.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Газ Ресурс про участь у судовому засіданні 29.01.2024 о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції у справі №908/2243/23.

Ухвалою суду від 29.01.2024 оголошено перерву до 20.02.2024 о 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 19.02.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Газ Ресурс про участь у судовому засіданні 20.02.2024 в режимі відеоконференції у справі №908/2243/23.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 20.02.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву.

В засіданні 20.02.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд

УСТАНОВИВ:

31.12.2021 між Головним управлінням державної казначейської служби України у Запорізькій області (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (Постачальник) укладено Договір № 153/21 про постачання електричної енергії Споживачу (надалі - Договір), який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається Сторонами, з урахуванням статей 633, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) та Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон).

У відповідності до п. 2.1 Постачальник продає Споживачу електричну енергію за кодом ДК 021:2015:09310000-5 для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Розлілом 3 договору сторонами обумовлено, що Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за еяектричну енергію, крім передбаченої умовами цього Договору (п. 3.2.). Поставка електричної енергії здійснюється в межах узгоджених помісячних обсягів споживання, 01.01.2022 до 31.12.2022 (цілодобово) (п. 3.3.). Місце поставки м. Запоріжжя, Вознесенівський район, пр. Соборний, 168 (п. 3.4.). Обсяг поставки електричної енергії 411000 кВт/год., щомісячні обсяги споживання електричної енергії зазначено в Додатку 1 до Договору (п. 3.3.).

У розділі 5 Договору зазначено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за вартістю, що визначається відповідно до механізму визначення вартості електричної енергії, наведеному у Додатку 2 до Договору (п. 5.1.). Загальна сума Договору становить 1329145,23 грн., крім того ПДВ - 265829,05 грн., всього з ПДВ - 1594974,28 грн. (п. 5.2.). Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 5.4.). Розрахунки Споживача за Договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника (п. 5.5.). Постачальник до 11 (одинадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє Споживачу рахунок за спожиту електричну енергію, Акт приймання-передачі товарної продукції (далі - Акт) за спожиту електричну енергію та документ (довідка або розрахунок) про фактичну ціну електричної енергії (Цфакт), що закуплена Постачальником для Споживача за результатами розрахункового періоду на ринку «на добу наперед» (далі - РДН), а саме у торговій зоні «Об`єднані енергетичні системи України». Акт за спожиту електричну енергію у грудні надається Постачальником до 29 грудня 2022 року (п. 5.7.), Оплата вартості обсягів споживання електроенергії здійснюється Споживачем на підставі ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України - лише за фактично використану електричну енергію, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 7 робочих днів від дня отримання Акту від Постачальника (п. 5.8.). Постачальник підписує Акт у двох примірниках за відповідний розрахунковий період та направляє їх Споживачу (п. 5. 10.). Споживач підписує зі свого боку Акти та направляє один примірник Акту Постачальнику (п. 5.11.).

Відповідно до п. 6.2. договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору

Цей Договір набуває чинності з 01 січня 2022 року і діє в частині постачання електричної енергії до 31 грудня 2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 13.1.).

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати спожитої у період серпень грудень 2022 року електричної енергії, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області основногоо боргу у розмірі 373837,15 грн, а також нарахованих пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2021 між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 153-21.

Частиною 1 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Статтею 276 ГК України визначено, що загальна кількість енергії, яка відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі, виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.3.1.1 р.III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила), постачання електричної енергії споживачам здійснюється обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Постачання електричної енергії електропостачальником здійснюється з дотримання Правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу, який затверджує Регулятор (ч. 6, 7, 11 ст. 56 Закону «Про ринок електричної енергії»).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (статті 173, 174 ГК України).

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

За результатами серпня 2023 року (а саме за період з 01.08.2022 по 11.08.2022) та у відповідності до даних оператора системи розподілу ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачем на об`єкти відповідача було поставлено 7181,00 кВт/год електричної енергії.

Зважаючи на коливання закупівельних цін на ринку електричної енергії, позивач надіслав на адресу відповідача лист з пропозицією збільшити ціну за одинцю товару по договору.

Разом з пропозицією збільшення ціни одиниці товару по Договору, на адресу відповідача було надіслано Акт приймання-передачі електричної енергії № 3724 від 31.08.2022, з врахуванням вже нової збільшеної ціни.

Відповідачем пропозиція про збільшення ціни за одиницю товару була відхилена, а Акт приймання-передачі електричної енергії № 3724 від 31.08.2022 було повернуто без підпису.

Враховуючи не погодження сторонами збільшення ціни за одиницю товару позивачем було складено та надіслано на адресу відповідача вже складений та зареєстрований в податкових органах Акт приймання-передачі електричної енергії №3724 від 31.08.2022, а також Акт-Коригування від 09.02.2023 №УГР000000239 приймання-передачі електричної енергії до Акту №3724 від 31.08.2022, яким відповідачу було відкориговано ціну за спожиту електричну енергію в серпні 2022 року. Застосовано погоджену сторонами вартість електричної енергії.

Поряд з цим, відповідач не погодив та не підписав Акт-Коригування від 09.02.2023 №УГР000000239 приймання-передачі електричної енергії до Акту №3724 від 31.08.2022.

Крім того, відповідач не оплатив електричну енергію спожиту в серпні 2022 року.

У зв`язку з недосягненням між сторонами згоди по підвищенню ціни електричної енергії на ринку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» листом від 20.07.2022 №26/03/07 звернулось до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про припинення дії договору про постачання електричної енергії Головному управлінню, за результатом розгляду вказаного звернення Головне управління з 11.08.2022 було переведено на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі по тексту - ПОН) - ДПЗД «Укрінтеренерго».

Разом з цим, за результатом розгляду звернень Головного управління щодо безпідставного переведення Споживача на ПОН Національна енергетична компанія «Укренерго», виконуючи функції адміністратора комерційного обліку, відповідно до статті 53 Закону України «Про ринок електричної енергії», рішенням від 06.01.2023 №01/1282 зобов`язала Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» виконати вимоги п. 10.2.22 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311, зокрема прибрати з обсягів постачання електроенергії ПОН обсяги споживання по Споживачу - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області та перенести їх на постачальника - ТОВ «Укр Газ Ресурс».

Таким чином, у березні 2023 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленєрго» відкоригувало обсяги споживання відповідачем електричної енергії в серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2022 року та віднесло поставку таких обсягів на ТОВ «Укр Газ Ресурс».

Зважаючи на викладене позивачем на адресу відповідача були надіслані два примірники акта прийому-передачі електричної енергії №3724 від 31.08.2022; рахунок на оплату № 3724 від 31.08.2022; два примірники акта - Коригування №УГР00000239 від 09.02.2023 приймання-передачі електричної енергії до Акту № 3724 від 31.08.2022, Акт Коригування №УГР00000651 від 11.04.2023 приймання-передачі електричної енергії до Акту №УГР00000239, два примірники акта прийому-передачі електричної енергії №УГР00000434 від 09.03.2023, рахунок на оплату № 550 від 09.03.2023, два примірники акта прийому-передачі електричної енергії №УГР00000445 від 20.03.2023, рахунок на оплату № 562 від 20.03.2023, два примірники акта прийому-передачі електричної енергії №УГР00000446 від 20.03.2023, рахунок на оплату №563 від 20.03.2023, два примірники акта прийому-передачі електричної енергії № УГР00001364 від 10.07.2023, рахунок на оплату № 1499 від 10.07.2023.

Як встановлено судом, у період серпня, вересня, жовтня, листопада та грудня 2022 року позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу № 153-21 від 31.12.2021 на об`єкти відповідача було поставлено електричну енергію обсягом 96332 кВт/год на загальну суму 373837,15 грн з ПДВ.

ПАТ «Запоріжжяобленерго», як оператор системи, підтверджено наступні обсяги електричної енергії: серпень 2022 року - 22 196 кВт/год; вересень 2022 року - 17114 кВт/год; жовтень 2022 року - 19208 кВт/год; листопад 2022 року - 18414 кВт/год; грудень 2022 року - 19400 кВт/год.

Постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 311 затверджено Кодекс комерційного обліку електричної енергії, який визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1.1 Кодексу комерційного обліку Комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується Адміністратором комерційного обліку та здійснюється Постачальником послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник послуг комерційного обліку - суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону.

За вимогами ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу зокрема забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку.

При цьому ст. 74 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає організаційну основу комерційного обліку на ринку електричної енергії.

Комерційний облік на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог цього Закону, кодексу комерційного обліку та правил ринку.

Метою організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії є надання учасникам ринку повної та достовірної інформації про обсяги виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, імпортованої та експортованої, а також спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Як вбачається з викладеного лише постачальником послуг комерційного обліку, яким є в даному випадку ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснюється комерційний облік відпущеної та спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між постачальником та споживачем.

Саме тому, відповідь ПАТ «Запоріжжяобленерго» є доказом, що підтверджує передані обсяги електричної енергії на об`єкти відповідача в спірному періоді в заявленому обсягу.

Відповідач не оплатив електричну енергію спожиту в серпні грудні 2022 року.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано Претензією №136-Ю1 від 27.04.2023.

Головне управління, розглянувши претензію №136-Ю1 від 27.04.2023р. залишив її без задоволення, а надіслані акти прийому-передачі повернув без підпису (лист №11-08/860 від 01.05.2023 та лист №04-16-10/3024 від 12.05.2023).

Відповідач повідомив, що за відсутності належним чином оформленої додаткової угоди про припинення дії Договору № 153-21 лист позивача від 20.07.2022 №26/03/07 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з повідомленням про припинення дії зазначеного Договору № 153-21 містив недостовірну інформацію.

Головне управління не мало можливості провести з позивачем розрахунки за електричну енергію відповідно до умов Договору № 153-21 через безпідставне переведення з 11.08.2022 на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

З метою недопущення припинення постачання електричної енергії та утворення кредиторської заборгованості перед фактично визначеним постачальником електричної енергії, відповідно до отриманих рахунків від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії», Головне управління здійснило оплату за електричну енергію за період з 11 серпня по 31 грудня 2022 року на його рахунок у сумі 468 908,26 грн, що значно перевищує суму оплати за електричну енергію, визначену Договором № 153-21 і призвело до збільшення витрачання бюджетних коштів.

У березні 2023 року від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» Головному управлінню стало відомо, що за результатом розгляду звернень Головного управління щодо безпідставного переведення Споживача на ПОН Національна енергетична компанія «Укренерго», рішенням від 06.01.2023 №01/1282, зобов`язала ПАТ «Запоріжжяобленерго», зокрема прибрати з обсягів постачання електроенергії ПОН обсяги споживання по Споживачу - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

При цьому, згідно з листом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» від 17.01.2023 № 007-72/330 з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії» буде віднесено на постачання Товариству «Укр Газ Ресурс» обсяги постачання Головному управлінню електричної енергії за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року.

Одночасно Листом № 44/10 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» повідомлено відповідача про неможливість повернення Головному управлінню коштів, отриманих в рахунок оплати за електричну енергію, спожиту в серпні-грудні 2022 року через втрату права розпорядження рахунком із спеціальним режимом використання.

За наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями учасників справи судом встановлено, що у період з серпня 2022 року по грудень 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» постачало, а Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області споживало електричну енергію на підставі Договору про постачання електричної енергії споживачу №153-12 від 31.12.2021.

Відповідно до пункту 13.1 цього договору, він набуває чинності з 01 січня 2022 року і діє в частині постачання електричної енергії до 31 грудня 2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У пункті 13.3 договору сторонами визначено, що одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, окрім випадків, передбачених законодавством та умовами договору.

За умовами п. 13.5 договору усі зміни та доповнення до договору здійснюються шляхом укладення додаткових угод, оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

На даний час жодних додаткових угод до договору не укладалось, доказів суду не надано.

За умовами пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

- протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

- протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

- в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.4. Договору).

З огляду на зазначене, строк оплати відповідачем за фактично спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 153/21 від 31.12.2021 є таким, що настав.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як стверджує позивач, що підтверджується матеріалами справи, у відповідача за серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року існує заборгованість за поставлену електроенергію у загальному розмірі 373837,15 грн.

Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідач за отриману електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу № 153/21 від 31.12.2021 з ТОВ «Укр Газ Ресурс» не розрахувався, суд дійшов висновку, що заборгованість за означеним договором у розмірі 373837,15 грн. позивачем належним чином доведена, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 14528,88 грн за період з 27.04.2023 по 04.07.2023, 3% річних у розмірі 1743,46 грн за період з 27.04.2023 по 04.07.2023 та інфляційних втрат у розмірі 1537,11 грн, нарахованих за травень 2023 року.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Головним управлінням державної казначейської служби України у Запорізькій області не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі статтею 625 ЦК України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 1743,46 грн та інфляції у розмірі 1537,11 грн за спірний період, суд встановив, що даний розрахунки є правильним та здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляції підлягають задоволенню в повному обсязі.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4 Комерційної пропозиції що є Додатком 1 до Договору, у разі якщо Відповідач не здійснив оплату за спожиту електричну енергію Позивач має право вимагати сплату пені у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд дійшов висновку про їх правомірність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 14528,88 грн. за період з 27.04.2023 по 04.07.2023 є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

На підставі викладеного суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 5874,70 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69107, ідентифікаційний код 37941997) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Газ Ресурс (вул. Сагайдачного, буд. 25 Б, офіс 5, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 41427817) 373837 (триста сімдесят три тисячі вісімсот тридцять сім) грн 15 коп. основного боргу, 1537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) грн 11 коп. інфляції, 1743 (одна тисяча сімсот сорок три) грн 46 коп. 3% річних, 14528 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн 88 коп. пені та 5874 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 70 коп. судового збору.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового

Повний текст судового рішення складено 26.03.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян