ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/2550/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін у справі:

Від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - адвокат Андрійко Є.Л.

Від ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» - адвокат Федорова В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення, суддя суду першої інстанції Демешин О.А., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 22.01.2024

по справі №916/2550/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ»

про стягнення 1 592 588 055,29 грн,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі ,29 грн, з яких: ,12 грн, основної заборгованості; 198578962,76 грн, пені; 175574313,34 грн, штрафу; 75348234,05 грн, інфляційних втрат та 14800928,02 грн. 3% річних.

Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за індивідуальним договором № БГр-21/22-ОГП від 01.11.2021 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ОГП від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості природного газу, поставленого у період з 01.11.2021 по 30.04.2022.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 у справі № 916/2550/22 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" на користь «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ,12 грн. боргу; 40000000 грн. пені; 40000000 грн. штрафу; 75348234,05 грн. інфляційних втрат; 14800928,02 грн. 3% річних та 868350 грн. судового збору; у задоволенні решти позову відмовлено.

30.08.2023 року Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду вказане рішення суду залишено без змін.

25.09.2023 року Господарський суд Одеської області отримав заяву Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вх. № 2-1437/23) про відстрочення виконання рішення суду по справі № 916/2550/22.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (вх. № 2-1437/23 від 25.09.2023 про відстрочення виконання рішення суду по справі № 916/2550/22 задоволено частково; відстрочено виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 по справі № 916/2550/22 до 09.05.2024; у задоволенні заяви в частині відстрочення в період з 10.05.2024 по 19.09.2024 виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року по справі № 916/2550/22 відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявність обставин, які істотно ускладнюють або взагалі роблять неможливим виконання цього рішення, приймаючи до уваги розмір суми, яка підлягає до стягнення з ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та відсутність грошових коштів на рахунках боржника або іншого майна, на яке можливо б було здійснити звернення стягнення з метою погашення боргу перед стягувачем.

Суд першої інстанції також звернув увагу на ступінь вини відповідача у виникненні спору, необхідність врахування якої прямо передбачено статтею 331 ГПК України, адже на неможливість належним чином своєчасно та у повному обсязі здійснювати розрахунки з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» суттєво вплинуло існування несплачених заборгованостей кінцевими побутовими споживачами природного газу, яким ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» постачало природний газ за встановленими Кабінетом Міністрів України торгівельними надбавками від реалізації природного газу таким споживачам, які (торгівельні надбавки) не могли перевищувати 2,5%.

Суд дійшов висновку, що внаслідок відстрочення виконання судового рішення по цій справі, Боржник буде мати додаткову можливість врегулювання вищевказаних питань та здійснення взаєморозрахунків з погашення своїх боргових зобов`язань за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання таких зобов`язань.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22.

Апелянт зазначає, що складне фінансове становище Відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника (постанова Верховного Суду від 15.03.2018 р. у справі № 910/8153/17).

На думку апелянта, наведені Відповідачем обставини, які помилково взяті до уваги господарським судом, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність Відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому фінансове становище Відповідача є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» мало планувати свої видатки на погашення заборгованості.

Позивач також зазначив, що відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо). Варто зазначити, що при вирішенні питання про надання відстрочки необхідно врахувати, що спір у даній справі виник саме з вини Відповідача у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідних платежів.

Апелянт вказав, що ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» не надано жодних доказів ймовірного погашення останнім заборгованості в майбутньому, а Господарський суд Одеської області приймаючи рішення щодо відстрочення виконання рішення майже на 8 місяців не дослідив та не встановив можливості погашення заборгованості Боржником саме через 8 місяців, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися лише на одних припущеннях.

Апелянт вказав, що всупереч вимогам господарського процесуального законодавства України при розгляді заяви ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про відстрочку виконання судового рішення суд не взяв до уваги заперечення Стягувача та не надав їм належної оцінки.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області суду від 18.01.2024 №916/2550/22 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2023 у справі № №916/2550/22 та відмовити в задоволені заяви ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2023 у справі № №916/2550/22.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22.

Відповідач вказав, що суд першої інстанції правильно встановив, що задоволення заяви про відстрочення виконання рішення в силу її обгунтованості не призведе до порушення балансу інтересів сторін з огляду на врахування судом всіх доводів та аргументів сторін при вирішенні поданої до суду заяви, а надасть відповідачу, як специфічному суб`єкту ринку природного газу, спроможність відтермінувати момент виконання рішення суду задля відновлення власної платоспроможності в тому числі в інтересах як Позивача, так і кінцевих споживачів.

На думку відповідача, відстрочення виконання рішення у справі № 916/2550/22 на строк до 09.05.2024 року з метою відновлення господарської діяльності ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та отримання прибутку для забезпечення виконання рішення у даній справі, не суперечить праву Позивача на повне виконання Рішення та практиці Європейського суду з прав людини, а направлене на врахування інтересів в першу чергу Позивача.

Крім того, відповідач послався на те, що у даній справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації Відповідача, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі при наданні відстрочки Судом дотриманий.

На думку відповідача строк, на який суд першої інстанції відстрочив виконання рішення суду, а саме до 09.05.2024, не є надто тривалим та надмірним з огляду на конкретні обставини даної справи та розмір заборгованості, яку Відповідач не спроможний сплатити на момент ухвалення рішення, враховуючи вищевикладені обставини.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 року про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року у справі № 916/2550/22 до 09.05.2024 року відмовити.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/965/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Аленін О.Ю, Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/965/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2550/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 14.03.2024; призначено справу №916/2550/22 до розгляду на 21 березня 2024 року о 14:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

21.03.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - адвокат Андрійко Є.Л. та ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» - адвокат Федорова В.В.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі ,29 грн, з яких: ,12 грн, основної заборгованості; 198578962,76 грн, пені; 175574313,34 грн, штрафу; 75348234,05 грн, інфляційних втрат та 14800928,02 грн. 3% річних.

Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за індивідуальним договором № БГр-21/22-ОГП від 01.11.2021 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ОГП від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості природного газу, поставленого у період з 01.11.2021 по 30.04.2022.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 у справі № 916/2550/22 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ,12 грн. боргу; 40000000 грн. пені; 40000000 грн. штрафу; 75348234,05 грн. інфляційних втрат; 14800928,02 грн. 3% річних та 868350 грн. судового збору; у задоволенні решти позову відмовлено.

30.08.2023 Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду вказане рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.2023 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» і Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" залишено без задоволення; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 і рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 у справі № 916/2550/22 залишено без змін.

12.09.2023 Господарським судом Одеської області видано відповідні накази на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 у справі № 916/2550/22.

25.09.2023 Господарський суд Одеської області отримав заяву Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вх. № 2-1437/23) про відстрочення виконання рішення суду по справі № 916/2550/22. Заявник просив суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 у справі № 916/2550/22 на термін 1 (один) рік - до 19.09.2024.

Заява мотивована тим, що в період з 01.10.2015 по 31.07.2020 включно ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" встановлювала ціну на природний газ для побутових споживачів у відповідності до Положення від 01.10.2015 № 758, Положення від 22.03.2017 № 187 та Положення від 19.10.2018 № 867. Розмір встановленої торгівельної надбавки порівняно з вартістю закупленого природного газу для задоволення потреб населення була вкрай низькою та недостатньою для покриття вартості закупленого у оптового постачальника природного газу, яка не була компенсована кінцевими споживачами - заборгованість за спожитий населенням природний газ, а також компенсації нарахованих штрафних санкцій. Відсутність дієвого компенсаційного механізму витрат постачальника природного газу зі спеціальними обов`язками - ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" призвела до формування критичної заборгованості перед оптовим продавцем АТ "НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", тому сума заборгованості ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" перед АТ "НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" наразі становить 2 594 794 426,08 грн.

Отже, на думку заявника, вказана заборгованість ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" перед АТ "НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" є безнадійною та сумнівною дебіторською заборгованістю побутових споживачів, що обліковується у ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" станом на розрахункову дату, у тому числі заборгованість у розмірі вартості обсягів приведення обсягів споживання до стандартних умов та вартості обсягів, які виникли у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати, та не сплачена станом на розрахункову дату. Станом на поточну дату заборгованість залишається неврегульованою та не сплаченою Державою, у зв`язку з чим, ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" вимушено самостійно за рахунок власних коштів сплачувати поетапно дану заборгованість. Разом з тим, діяльність ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" є збитковою та такою, що сприяла накопиченню заборгованості, яка по поточний момент погашається ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" за рахунок власних прибутків, за відсутності інших джерел надходження коштів.

06.10.2023 до Господарського суду Одеської області надійшли заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду від Стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Заперечення мотивовані тим, що Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" № 1639-ІХ запроваджено ряд компенсаторних механізмів, спосіб врегулювання та спосіб прощення боргових зобов`язань постачальників природного газу як перед НАК "Нафтогаз України", так і перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Зокрема, заборгованість постачальників природного газу, в тому числі, підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам (у тому числі суми неустойки штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ або за простроченій її сплати), не сплачена станом на розрахункову дату може бути сплачена шляхом взаєморозрахунків, за рахунок бюджету у разі виконання боржником ряду обов`язків. Стягувач вважає, що заяву боржником надано з метою ухилення від виконання рішення суду.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).

Відповідно до ч.1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч.ч.2, 3, 4, 5 ст.331 ГПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Як роз`яснено у п.7.2., 7.1.1. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч.10 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Колегія суддів вважає вірним посилання суду першої інстанції про те, що при вирішенні питання відстрочення судового рішення потрібно оцінювати не тільки реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати це рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 14.09.2023 по 12.01.2024 на виконання судового рішення по цій справі боржником перераховано 5 460 246,49 грн на рахунок приватного виконавця по відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 12.09.2023 №916/2550/22.

Вказані обставини не заперечуються апелянтом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 17.05.2002 у справі «Чижов проти України», заява №6962/02, на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.

У справі «Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003 судом встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Тобто, відстрочення виконання рішення - є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який грунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд.

Як було зазначено вище, положенням закону прямо встановлено необхідність оцінки ступеня вини відповідача у виникненні спору, при вирішенні питання про можливість відстрочення виконання рішення.

Колегія суддів вважає, що на неможливість належним чином своєчасно та у повному обсязі здійснювати розрахунки з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ОГП від 01.11.202 до Рамкового Договору купівлі-продажу природного газу №2рд-БГр-ОГП від 01.11.2021, могли суттєво вплинути наступні обставини:

1) існування несплачених заборгованостей кінцевими побутовими споживачами природного газу, яким ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» постачало природний газ за встановленими Кабінетом Міністрів України торгівельними надбавками від реалізації природного газу таким споживачам, які (торгівельні надбавки) не могли перевищувати 2,5%.

2) Постанова Кабінету Міністрів України №25 від 18.01.2021, якою було встановлено граничну ціну на природний газ для побутових споживачів на рівні 6,99 грн. за 1 кубометр, приймаючи до уваги, що частково природний газ на потреби побутових споживачів закуповувався Боржником у інших оптових продавців газу за ціною, що суттєво перевищувала кінцеву ціну реалізації Боржником природного газу побутовим споживачам.

Відповідач посилався на те, що внаслідок вищевказаних обставин у нього виникла заборгованість перед АТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» в розмірі 2 594 794 426,08 грн., яка підлягала врегулюванню відповідно до вимог Закону України від 14.07.2021р. № 1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено вживання термінів в такому значенні:

- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;

- договір про організацію взаєморозрахунків - договір, що укладається між учасниками процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу для погашення заборгованості (грошових зобов`язань) та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону;

- заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, а саме:

- заборгованість постачальників природного газу, в тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам (у тому числі суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ або за прострочення її сплати), не сплачена станом на розрахункову дату.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» передбачено, що взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості та грошових зобов`язань, що визначені статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, зокрема, сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед постачальниками природного газу, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу, - в цілях погашення заборгованості включених до Реєстру суб`єктів ринку природного газу, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а також за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, та/або особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, та за договорами, укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази здійснення за рахунок державного бюджету, передбачених вищевказаним Законом, взаєморозрахунків з Боржником.

Тобто, всупереч вимогам Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», заборгованість ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» перед АТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» не погашається за рахунок держбюджету, а фактично покладено на Боржника, що істотно впливає на платоспроможність останнього. Дані обставини свідчать про виникнення боргу перед позивачем не з вини самого відповідача та відповідно мають бути враховані при вирішенні питання про можливість відстрочення виконання рішення.

Крім того, які вірно вказав суд першої інстанції, у даному випадку не було реалізовано відшкодування Боржнику відповідно до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» збитків, завданих різницею цін закупівлі природного газу у оптових продавців цього газу та цін, за якими природний газ поставлявся Боржником побутовим споживачам.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» передбачено, що взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості та грошових зобов`язань, що визначені статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, зокрема, різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного для потреб побутових споживачів, та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам природного газу протягом січня - квітня 2021 року, яка визначається відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 3 цього Закону, - в цілях погашення заборгованості (грошових зобов`язань), включених до Реєстру суб`єктів ринку природного газу перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Адже відповідно до положень Постанови КМУ №25 від 18.01.2021, гранична ціна на природний газ для побутових споживачів встановлена на рівні 6,99 грн за 1 кубометр, тоді як ціна закупівлі природного газу відповідачем для поставки його побутовим споживачам, могла перевищувати ціну 6,99 грн за 1 кубометр, що в свою чергу призводили до накопичення у відповідача заборгованості не з його вини.

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Колегія суддів встановила, що внаслідок відстрочення виконання судового рішення по цій справі, Боржник буде мати додаткову можливість врегулювання вищевказаних питань щодо отримання компенсацій з державного бюджету, що дасть змогу здійснити взаєморозрахунки з погашення боргових зобов`язань за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання таких зобов`язань.

Тоді як стягнення з Боржника коштів, які слід було б враховувати при таких взаєморозрахунках, - може мати наслідком порушення вимог вищевказаного Закону України від 14.07.2021 № 1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

На думку колегії суддів, відстрочка виконання рішення для Відповідача в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, який лише намагається через існування певних обставин, що таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

У даній справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації Відповідача, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника.

Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі при наданні відстрочки судом першої інстанції дотриманий, адже негайне примусове виконання даного рішення може призвести до стійкої неплатоспроможності боржника, що навпаки буде свідчити про відсутність можливості погасити заборгованість у даній справі та відповідно до ініціювання процедури банкрутства відповідача.

Щодо строку відстрочення, то судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У даному випадку, рішення Господарського суду Одеської області по цій справі було прийнято 09.05.2023, тому суд наділений повноваженнями для надання відстрочки виконання рішення суду по цій справі тільки до 09.05.2024.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вх. № 2-1437/23) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 по справі №916/2550/22 та відстрочення виконання такого рішення до 09.05.2024.

Посилання апелянта на те, що відповідач весь час відстрочення продовжує вести господарську діяльність, не приймаються колегією суддів до уваги, адже ведення відповідачем такої господарської діяльності навпаки свідчить про існування у нього можливості у строк, встановлений судом, виконати рішення Господарського суду Одеської області віж 09.05.2023 по справі №916/2550/22.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22, за результатами її апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 27.11.2023 по справі №916/965/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 про відстрочення виконання рішення по справі №916/2550/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, не підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог п. 24 ч. 1 ст. 255 та п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.03.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран