РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2024Справа № 910/20186/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до Фізичної особи-підприємця Коваль Юлії Віталіївни

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 240 573,38 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Коваль Юлії Віталіївни про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 240 573,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Заявою-договором № ID9699190 від 18.03.2021, в частині повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

18.01.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.02.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Коваль Юлії Віталіївни про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Коваль Юлією Віталіївною (далі - позичальник, відповідач) укладено Заяву-договір №ID9699190 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") (далі - Кредитний договір), відповідно до якого за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, відповідно до умов договору.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку (п. 1.2 Кредитного договору).

Відповідно до пунктів 2.1-2.3 Кредитного договору сторони погодили умови надання кредиту та визначили: розмір кредиту - 200 000,00 грн.; розмір процентної ставки за користування кредитом: - 34% річних.

Згідно з п. 2.4.1 Кредитного договору погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було укладено Договір.

Пунктом 2.4.4 Кредитного договору сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у додатку 1 до цього договору та доступний клієнту у системі "ТАС24 Бізнес".

Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору строк кредиту: 36 місяців з дати укладення Договору.

Додатком № 1 до Кредитного договору сторонами узгоджено Графік погашення кредиту.

11 жовтня 2022 року сторонами укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, відповідно до якого п. 2.1 та п. 2.7 Кредитного договору викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 2.1 та п. 2.7 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 11.10.2022, розмір кредиту: 190 439,07 грн., строк кредиту 48 місяців з дати укладення Договору.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 11.10.2022 до Кредитного договору сторонами викладено Графік погашення кредиту в новій редакції.

Згідно з п. 18.2.1.1 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (надалі - Правила), банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту Кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта (поповнення оборотних коштів та придбання основних засобів), в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом та інших винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим розділом Правил. Розмір процентів, комісій та додаткових винагород Банку за надання Кредиту встановлюється у Цінових параметрах продукту, які розміщені на офіційному Сайті Банку та є невід`ємною частиною цих Правил (далі - Цінові параметри). Банк самостійно визначає розмір Кредиту, який може бути наданий Клієнту. Істотні умови Кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, щомісячна комісія, розмір щомісячних платежів, їх кількість та дати їх здійснення) вказуються в Заяві-договорі про приєднання клієнта до цих Правил (далі - Заява). Клієнт приєднується до Правил шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі "ТАС24 БІЗНЕС" або через інший сервіс електронного документообігу, або іншим шляхом. Підписана Заява разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту (далі - Цінові параметри), які зазначені на офіційному Сайті Банку, становить кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (далі - «Договір»).

Відповідно до п. 18.2.1.2 Правил повернення Кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (згідно графіку погашення Кредиту). Банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами Договору. Остаточний строк погашення заборгованості за Кредитом є дата повернення Кредиту. Сторони домовились, що згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення зобов`язання, має право змінити умови користування Кредитом, встановивши інший строк його повернення. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати повернення Кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банкінг "ТАС24|БІЗНЕС", sms- повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за Кредитом у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, строком повернення Кредиту є дата останнього платежу.

Згідно із п. 18.2.1.3 та п. 18.2.1.4 Правил за користування Кредитом Клієнт сплачує щомісячно проценти за користування коштами та щомісячну комісію за управління Кредитом в розмірі, що зазначені в Заяві та Цінових параметрах до цього розділу Правил, які розміщені на офіційному Сайті Банку. Датами сплати процентів та щомісячної комісії за управління Кредитом є дати сплати платежів, зазначені в Заяві. При несплаті процентів чи комісії у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Для розрахунку процентів за користування Кредитом встановлюється фіксована процентна ставка та комісія за користування Кредитом.

Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснити договірне списання з його рахунків, відкритих у АТ "Таскомбанк", на погашення заборгованості за кредитом у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі (п. 18.2.1.6 Правил).

Пунктом 18.2.2.2 Правил визначено, що клієнт зобов`язується: використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 18.2.1.1; оплатити щомісячні проценти та щомісячну комісію за управління кредитом згідно з ціновими параметрами до цього розділу правил, які розміщені на офіційному сайті банку; повернути кредит у строки і в сумах, як встановлено в п. 18.2.1.2, 18.2.2.3.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку; сплатити банку комісії 18.2.2.3.5, 18.2.2.2.6.

У відповідності до п. 18.2.2.3.2 Правил, зокрема у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, в т.ч. у разі порушення цільового виконання Кредиту, банк має право змінити умови видачі та надання кредиту - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління кредитом, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, строки виконання яких настали, строк вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

Згідно з п. 18.2.4.1 Правил за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п. 18.2.1.1, 18.2.1.2, 18.2.1.3 цього договору клієнт сплачує проценти та комісію за управління кредитом в розмірі, який зазначено в цінових параметрах.

Відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачений п. 18.2.2.2.2, 18.2.2.2.3 цього договору, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в цінових параметрах до цього розділу правил, які розміщені на офіційному сайті банку (п. 18.2.4.2 Правил).

У п. 18.2.4.3 Правил зазначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, які зазначені у заяві (у графіку погашення кредиту). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення комісії за управління кредитом, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Відповідно до п. 18.2.4.6 Правил зобов`язання за цим Договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються на погашення простроченої комісії, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - пені, далі - штрафів, далі - комісії, далі - процентів, далі - кредиту.

Пунктом 18.2.4.7 Правил передбачено, що розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

18 квітня 2023 року позивачем направлено відповідачу Повідомлення-вимоги № 8865/70.2.2 від 18.04.2023 та № 8867/70.2.2 від 18.04.2023, у яких позивач, на підставі п. 18.2.2.3.2 Правил зазначив, що у зв`язку з тривалим невиконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, АТ «Таскомбанк» вимагає достроково повністю повернути кредит та зазначив, що станом на 12.04.2023 заборгованість становить: 190 368,92 грн. основного боргу, 4 495,56 грн. строкової заборгованості за процентами, 29,16 грн. простроченого боргу та 20 354,11 грн. простроченої заборгованості за процентами. Позивач зазначив, що повернення кредиту та сплата нарахованих процентів повинна бути здійснена протягом 10 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що АТ «Таскомбанк» належним чином виконав умови Кредитного договору, проте ФОП Коваль Юлія Віталіївна в порушення взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, не здійснила повернення банку в повному обсязі використанні кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим, станом на 18.12.2023 за відповідачем обліковується заборгованість з повернення кредитних коштів у розмірі 190 398,08 грн. та зі сплати відсотків у розмірі 50 175,30 грн., у зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, відповідно до якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначено договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 150 ЦК України, позивач неправомірно нараховує відповідачу після надіслання АТ «Таскомбанк» повідомлення-вимоги від 18.04.2023 проценти за користування кредитом та на момент подання позову не врахував частково сплачений борг у розмірі 19 579,00 грн., а тому позовні вимоги в розмірі 44 905,48 грн. задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим, відповідач зазначає, що правомірно було б стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 195 667,90 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти, в свою чергу, відповідач порушив вищезазначені положення Кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача також вбачається, що банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит, натомість відповідач, не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором,

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, відповідно до якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначено договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 150 ЦК України, позивач неправомірно нараховує відповідачу після надіслання АТ «Таскомбанк» повідомлення-вимоги від 18.04.2023 проценти за користування кредитом та на момент подання позову не врахував частково сплачений борг у розмірі 19 579,00 грн., а тому позовні вимоги в розмірі 44 905,48 грн. задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим, відповідач зазначає, що правомірно було б стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 195 667,90 грн.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанови від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки:

- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови);

- вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови);

- якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови);

- у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови);

- в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови);

- можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови).

У відповідності до п. 18.2.2.3.2 Правил, зокрема у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, в т.ч. у разі порушення цільового виконання Кредиту, банк має право змінити умови видачі та надання кредиту - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління кредитом, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, строки виконання яких настали, строк вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

18 квітня 2023 року позивачем направлено відповідачу Повідомлення-вимоги № 8865/70.2.2 від 18.04.2023 та № 8867/70.2.2 від 18.04.2023, у яких позивач, на підставі п. 18.2.2.3.2 Правил зазначив, що у зв`язку з тривалим невиконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, АТ «Таскомбанк» вимагає достроково повністю повернути кредит та зазначив, що станом на 12.04.2023 заборгованість становить: 190 368,92 грн. основного боргу, 4 495,56 грн. строкової заборгованості за процентами, 29,16 грн. простроченого боргу та 20 354,11 грн. простроченої заборгованості за процентами. Позивач зазначив, що повернення кредиту та сплата нарахованих процентів повинна бути здійснена протягом 10 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику.

Таким чином, оскільки позивач керуючись п. 18.2.2.3.2 Правил, які розроблені позивачем, направив відповідачу Повідомлення-вимоги № 8865/70.2.2 від 18.04.2023 та № 8867/70.2.2 від 18.04.2023, у яких змінив строки виконання зобов`язання, визначивши, що строк вважається таким, що настав 12.04.2023, то після зазначеної дати розпочав свій перебіг строк протиправного користування позичальником кредитними грошовими коштами, яке підпадає під дію положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи, що позивач пред`явив відповідачу до позичальника вимоги про дострокове повернення кредитних коштів та сплати відсотків, визначивши, що строк вважається таким, що настав 12.04.2023, і у цю дату, позивачем означено, що заборгованість зі сплати кредитних коштів становить 190 398,08 грн. та заборгованість зі сплати відсотків - 24 849,67 грн., та як вбачається з банківських виписок, наданих позивачем, та платіжних доручень, наданих відповідачем, позичальником сплачено 19 629,00 грн., з урахуванням черговості спрямування коштів, визначеної у п. 18.2.4.6 Правил, оскільки відповідно у зв`язку з направленням повідомлення, як відсотки, так і кредитні кошти є простроченими, заборгованість ФОП Коваль Ю.В. , відповідно становить 5 220,67 грн. зі сплати відсотків та 190 398,08 грн. з повернення кредитних коштів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, документально доведена заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складає 190 398,08 грн. - заборгованість по поверненню кредитних коштів та 5 220,67 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коваль Юлії Віталіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30; ідентифікаційний код: 09806443) заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 190 398 (сто дев`яносто тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 08 коп., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 5 220 (п`ять тисяч двісті двадцять) грн. 67 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 934 (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн. 28 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 25.03.2024

Суддя О.А. Грєхова