ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 Справа № 914/3302/23

За позовом: Приватної науково-дослідної та комерційно-консультативної фірми Конкорд-гей, смт. Гребінки Київська область

до відповідача: Приватного підприємства Галичина Агроресурси, м. Глиняни, Львівська область

про стягнення 152 657, 60 грн

Суддя Манюк П.Т.

за участю секретаря Артишук В.І.

Представники:

від позивача: Борисенко Анатолій Миколайович - представник,

від відповідача: Робейко Анжела Анатоліївна - представник

Приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма Конкорд-гей звернулася в Господарський суд Львівської області з позовом до Приватного підприємства Галичина Агроресурси про стягнення 152 657, 60 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.11.2023 відкрито провадження у справі № 914/3302/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11.12.2023. Ухвалою суду від 11.12.2023 розгляд справи відкладено на 04.01.2024. Ухвалою суду від 04.01.2024 розгляд справи відкладено на 22.01.2024. Ухвалою суду від 22.01.2024 розгляд справи відкладено на 19.02.2024. Ухвалою суду від 19.02.2024 розгляд справи відкладено на 18.03.2024.

Представник позивача у судове засідання, 18.03.2024, яке відбулося в режимі відеоконференції, з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових письмових та усних поясненнях

В судове засідання, яке відбулося 18.03.2024, представник відповідача з`явився, позовні вимоги заперечив, просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 18.03.2024 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма Конкорд-гей (надалі позивач, виконавець) звернулася в Господарський суд Львівської області з позовом до Приватного підприємства Галичина Агроресурси (надалі відповідач, замовник) про стягнення 152 657, 60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.06.2022 між сторонами у справі укладено договір на сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки № 187СР-2022 (надалі договір), згідно якого позивач виконував роботи по сервісному обслуговуванню в гарантійний та післягарантійний період, а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, що передбачені договором.

Позивачем, на виконання умов договору були виконані роботи, про що сторони склали та підписали акти наданих послуг на загальну суму 204 578, 40 грн.

В порушення умов договору відповідач, з врахуванням передоплати в розмірі 3 064, 80 грн, лише частково перерахував кошти за виконані роботи в розмірі 86 000, 00 грн, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 11 513, 60 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 115 513, 60 грн. Крім стягнення основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційні втрати в розмірі 5 140, 36 грн, 3 % річних в розмірі 3 362, 60 грн та на підставі п. 5.3 договору, пеню в розмірі 28 641, 04 грн.

Позиція відповідача.

У поданому суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та зазначив, що виходячи із умов договору, одночасно повинно відбуватись дві події - підписання акту виконаних робіт та виставлення рахунку замовнику на оплату.

До матеріалів справи позивачем не долучено письмових доказів, якими б підтверджувався факт виставлення відповідачу рахунків на оплату робіт. Наведене не дає підстав та можливості встановити початок відліку часу на виконання відповідачем зобов`язань по договору щодо оплати за виконану роботу згідно актів наданих послуг та, як наслідок, підтвердити правомірність нарахування пені і штрафних санкцій.

Крім того, частина актів виконаних робіт не може бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки вони не підписані відповідальними за господарську операцію особами, що не відповідає вимогам «первинного» документу. Відтак, в акті наданих послуг, обов`язково має стояти підпис напроти прізвища та посади особи, відповідальної за проведення господарської операції і правильність її оформлення. В актах наданих послуг такі підписи відповідальних осіб відсутні.

Крім того, не можуть братись до уваги акти наданих послуг № 10 КГ-000301 від 18.10.2022 на суму 2 136,00 грн та № 11 КГ-000589 від 08.11.2022 на суму 11 184, 00 грн в яких зазначено вид робіт (послуг) - «дефектовка». Відповідачу не зрозуміла за змістом ця послуга, що не передбачена договором та додатком № 1 до цього договору, а відтак не може бути предметом дослідження виконання договору та стягнення коштів як заборгованості за її надання. Загальна сума за цими актами складає 13 320, 00 грн.

Також позивачем надано до позовної заяви акт наданих послуг № 10 КГ-000368 від 21.10.2022 на суму 14 760, 00 грн з ПДВ, де зазначено - надання послуги з «технічного супроводу комбайнів в полі» по тарифу 890 грн. за год., яка також відсутня в переліку послуг, погодженого сторонами договору. Зазначений акт не підписаний уповноваженою особою позивача, що не може бути документальним підтвердженням факту надання такої послуги відповідачу, а відтак предметом стягнення коштів за її надання.

До позовної заяви, позивачем також долучені акти наданих послуг № 11 КГ-000581 від 08.11.2022 на суму 9 792, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000582 від 08.11.2022 на уму 9 312, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000583 від 08.11.2022 на суму 2 688, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000585 від 08.11.2022 на суму 5 376, 00 грн. з ПДВ, № 11 КГ-000581 від 08.11.2022 на суму 7 104, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000587 від 08.11.2022 на суму 2 688, 00 грн з ПДВ № 11 КГ-000589 від 08.11.2022 на суму 11 184, 00 грн з ПДВ, які не стосуються предмету спору, оскільки в позовній заяві позивач покликається на інші акти наданих послуг, які не долучені до матеріалів справи.

Крім того, відповідно до платіжної інструкції № 1051 від 17.12.2023 року відповідачем перераховано на розрахунковий рахунок позивача на виконання договору - 10 000,00 грн. в т.ч ПДВ - 1 666, 67 грн. Таким чином, загальна сума коштів, сплачених відповідачем по договору становить - 99 064,80 грн.

З огляду на наявність дефектних актів надання послуг, якими не підтверджується факт надання послуг згідно договору на загальну суму 100 056, 00 грн, у відповідача станом на 01.11.2022 року наявна переплата перед позивачем по виконанню договору в розмірі 1 695, 20 грн. (97 369,60 грн - 99 064,80 грн), які можуть бути зараховані в частині оплати за послуги, надані позивачем в період з 01.11.2022 по 08.11.2022.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2022 між сторонами у справі укладено договір на сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки № 187СР-2022.

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець (позивач) бере на себе зобов`язання виконувати протягом дії цього договору роботи по сервісному обслуговуванню в гарантійний та післягарантійний період, а замовник (відповідач) зобов`язується приймати та оплачувати виконані роботи в порядку та строки, що передбачені даним договором.

Згідно п. 1.2 договору, конкретний обсяг, види та строки виконання ремонтних робіт визначаються сторонами на підставі письмових заявок замовника згідно додатку № 2 до цього договору, що надаються виконавцю по мірі виникнення у замовника потреби у виконанні робіт та в процесі їх виконання.

Пунктом 2.1 договору встановлено що виконавець приступає до виконання робіт/надання послуг, у терміни, що погоджуються із замовником, після отримання письмової заявки замовника про потреби у виконанні робіт. У заявці замовник повинен зазначити типи та моделі техніки, обладнання або механізмів, щодо яких будуть виконуватись роботи, зазначити опис несправностей, що мають бути усунені в процесі виконання робіт та бажані строки проведення робіт.

Відповідно до п. 3.1 договору, перед початком проведення ремонтних робіт виконавець направляє рахунок на авансовий платіж по замовленій роботі. Після завершення ремонтних робіт, у разі необхідності, виконавець підсумовує загальний час на виконання роботи та направляє замовнику остаточний рахунок, в якому також враховуються додаткові витрати:

- остаточна відстань, яку проїхав сервісний інженер,

- можливий найм житла,

- використані спеціальні засоби для герметизації, фіксації та різні хімічні матеріали.

Відповідно до п. 3.3 договору загальна вартість виконаних ремонтних робіт, що визначена на підставі п. 3.1. 3.2 цього договору зазначається у акті прийомки-передачі робіт, який також нарівні з рахунком є підставою для проведення розрахунків за цим договором.

Згідно п. 3.4. договору замовник сплачує загальну вартість виконаних робіт, послуг, а також здійснює інші оплати, що визначені даним договором, на розрахунковий рахунок виконавця протягом двох днів з моменту виставлення замовником відповідного рахунку та підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг) з урахуванням п.п. 2.17., 2.18 цього договору. Допускається дострокова оплата та оплата частинами.

На виконання умов договору позивачем були надані послуги на загальну суму 204 578, 40 грн, що підтверджуються підписаними сторонами актами наданих послуг, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідачем надані послуги були оплачені частково, на загальну суму 89 064, 80 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких долучені до матеріалів справи, відтак основний борг відповідача перед позивачем на момент подання позову до господарського суду становив суму 115 513, 60 грн (згідно з актом звірки розрахунків станом на 08.11.2022 заборгованість становила суму 145 513, 60 грн, в подальшому 21.07.2023 згідно з платіжною інструкцією № 706 відповідачем проведено часткову оплату в розмірі 30 000, 00 грн).

Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача вказує, що позивачем долучені акти надання послуг № 11 КГ-000581 від 08.11.2022 на суму 9 792, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000582 від 08.11.2022 на уму 9 312, 00 грн з ПДВ. № 11 КГ-000583 від 08.11.2022 на суму 2 688, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000585 від 08.11.2022 на суму 5 376, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000581 від 08.11.2022 на суму 7 104, 00 грн з ПДВ, № 11 КГ-000587 від 08.11.2022 на суму 2 688, 00 грн з ПДВ. № 11 КГ-000589 від 08.11.2022 на суму 11 184,00 грн з ПДВ, які не стосуються предмету спору, оскільки в позовній заяві позивач покликається на інші акти наданих послуг, які не долучені до матеріалів справи. У відповіді на відзив позивач повідомив про помилкове неправильне зазначення у позовній заяві номерів долучених до позовної заяви актів, що підтверджують фактичне надання послуг згідно з умовами договору.

Незважаючи на заперечення представника відповідача, що деякі акти надання послуг підписані неуповноваженими особами, судом встановлено що долучені позивачем до позовної заяви всі акти надання послуг підписані (затверджені) керівником відповідача директором ТОВ Галичина Агроресурси Р. В. Кінаш

Щодо найменування робіт за актами наданих послуг № 10КГ-000301 від 18.10.2022 на суму 2 136,00 грн та № 11КГ-000589 від 08.11.2022 на суму 11 184,00 грн, які підписані відповідачем, а саме, «дефектовка» та «дефектовка жатки» позивач зазначає, що тлумачення слова «дефектовка» за словником наступне: дефектовка - це визначення причини несправності обладнання, оцінка його придатності спеціалістом. Тому, робота сервісного спеціаліста позивача, а саме, «дефектовка» повністю відповідає вимогам додатку № 1 до договору - роботи по обслуговуванню та ремонту машин.

Також, відповідають вимогам додатку № 1 до договору роботи по обслуговуванню та ремонту машин, робота сервісного спеціаліста позивача, що виконана згідно акту наданих послуг № 10 КГ-000368 від 21.10.2022 на суму 14 760, 00 грн, а саме, технічний супровід комбайнів в полі.

Щодо акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.2022 року по 08.11.2022 року, то дані цього акту відповідають дійсності, а саме: станом на 01.11.2022 року дебіторська заборгованість відповідача перед позивачем становила 97 369, 60 грн 08.11.2022 року згідно актів виконаних робіт позивачем було виконано роботи, які прийняв відповідач всього на суму 48 144, 00 грн. Таким чином утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 145 513, 60 грн (97 369, 60 грн + 48 144, 00 грн). Дебіторська заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 145 513, 60 грн відображена в Акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2022 року по 08.11.2022 року, який був підписаний з боку відповідача - директором ТОВ Галичина Агроресурси Р. В. Кінаш.

Згодом відповідач перерахував позивачу кошти за виконані роботи, а саме:

21.07.2023 в розмірі 30 000, 00 грн, у зв`язку з чим у нього існувала заборгованість в розмірі 115 513, 60 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо визначення строків оплати за виконані роботи згідно договору, на які звертає увагу відповідач, то відповідно до п. 3.4. договору замовник сплачує загальну вартість виконаних робіт, послуг, а також здійснює інші оплати, що визначені даним договором на розрахунковий рахунок виконавця протягом двох днів з моменту виставлення замовником (?) відповідного рахунку та підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг) з урахуванням п.п. 2.17, 2.15 цього договору. Таким чином, відповідач (замовник) зобов`язаний оплатити виконанні ремонтні роботи протягом двох днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Суд зазначає, що наведеними обставинами справи та наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт існування заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги на суму 115 513, 60 грн. Здійснена відповідачем часткова оплата наданих послуг додатково підтверджує належне виконання позивачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором.

Господарський суд закриває провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи представлені суду докази часткового погашення відповідачем суми основного боргу, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення 10 000, 00 грн заборгованості, яка була сплачена відповідачем після подачі позову до суду на підставі платіжної інструкції від 17.12.2023 № 1051.

Щодо решти суми основного боргу в розмірі 105 513, 60 грн, суд, виходячи із представлених позивачем доказів, вважає позовну вимогу в цій частині обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

З приводу стягнення 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач заявив до стягнення з відповідача 5 140, 36 грн інфляційних втрат та 3 362, 60 грн 3 % річних.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд вважає його вірним, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одними із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір передбачено також ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що за прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,3 % вартості невиконаних зобов`язань по цьому договору за кожний день прострочення, за кожний випадок такого прострочення, за весь період прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, проведений з врахуванням подвійної облікової ставки НБУ, судом встановлено, що позивачем він здійснений вірно, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 28 641, 04 грн.

В позовній заяві позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що відшкодування судових витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, які підлягають оплаті як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, акту приймання передачі наданих послуг. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В підтвердження витрат на правову допомогу при його зверненні до господарського суду про стягнення з відповідача заборгованості, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 20.10.2023 та акт приймання передачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 20.10.2023 на суму в розмірі 12 000, 00 грн.

Суд зауважує, що якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З врахуванням зазначеного в ч. 4 статті 126 ГПК України щодо врахування співмірності витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, суд вважає підставними до відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 12 000, 00 грн.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 130, 231, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 10 000, 00 грн закрити у зв`язку із відсутністю предмета спору.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з Приватного підприємства Галичина Агроресурси (80720, м. Глиняни Львівського району Львівської області, вул. Львівська, буд. 85, ) на користь Приватної науково-дослідної та комерційно-консультативної фірми Конкорд-гей (08662, смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області, вул. Київська, буд. 186, ) суму в розмірі 157 341, 60 грн, з яких:

- 105 513, 60 грн - основного боргу;

- 3 362, 60 грн - 3 % річних;

- 5 140, 36 грн - інфляційних втрат;

- 28 641, 04 грн - пені;

- 12 000, 00 грн - витрат на правничу допомогу адвоката;

- 2 684, 00 грн - судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя Манюк П.Т.