ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4190/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., за участю секретаря судового засідання Боднарук І.В., розглянувши справуза позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"; (вул.Єжи Гедройця,5, м.Київ, 03150, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, 65012, ) до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" (вул. Люстдорфська дорога,162, 65113, м. Одеса, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса проспект Шевченка,4)

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно вартістю 442 728грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ :

Позивач АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати відповідача ТОВ "Телекарт-Прилад" повернути безпідставно набуте майно вартістю 442 728 грн.

Ухвалою від 27.09.2023р. судом, у порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву АТ "Українська залізницям в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" було залишено без руху.

09.10.2023р. до господарського суду надійшла заява (вх. № 35421/23) від АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ Українська залізниця про усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 120, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, ухвалою від 16.10.2023р. відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.12.2023 року було продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2024 року було закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 16.10.2023 року була надіслана відповідачу в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 16.10.2023 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного документа вих. № 916/4190/23/40719/23 від 17.10.2023р.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду відзив по суті позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У зв?язку з військовою агресією російської федерації в Україні з 24 лютого 2022 року, відповідно Указу Президента України, затвердженого Законом №2102-IX від 24.02.2022 р., введено воєнний стан, який триває на даний час.

01.03.2022 року з дистанції колії Одеса-Сортувальна TOB (далі - Відповідач) в особі директора Миколи Пугачова було отримано брухт рейковий (вид 510) у кількості 55,9 тн., балансовою вартістю 261 053,00 грн., (без ПІДВ) від АТ "Укрзалізниця" (далі - Позивач), а саме від виробничого підрозділу служби колії дистанція колії Одеса-Сортувальна.

Зазначене підтверджується актом №б/н від 01.03.2022 року, складеним у довільній формі.

На момент передачі вищезазначеного майна Відповідачу, останне знаходилось у власності Позивача. Вартість отриманого Відповідачем майна становила 261 053,00 грн., (без ПДВ).

Вартість майна була встановлена згідно протоколу чергового засідання Комісії АТ "Укрзалізниця" з питань заготівлі та використання брухту чорних та кольорових металів від 31.07.2019 №Ц-3/61-19. Таким чином, 01.03.2022 р., Відповідач набув майно вартістю 261 053,00 грн., (без ПДВ) за рахунок Позивача.

Відповідно акту № б/н від 01.03.2022 року зазначається, що згідно з вказівкою Одеської обласної адміністрації, дистанцією колії "Одеса-Сортувальна" було відвантажено рейки на підприємство ТОВ "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" для виготовлення їжаків на потреби територіальної оборони.

Позивач зазначає, що відповідач не надав рішення органу військового командування, яке передбачає примусове відчуження у АТ "Укрзалізниця" або його виробничого підрозділу служби колії дістанція колії Одеса-Сортувальна регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" 55,9 тн., брухту рейкового, балансовою вартістю 261 053 грн. (без ПДВ), вид 510 та передачу його відповідачу.

Позивач звертався листом №НЗІ-509/141 від 05.12.2022 року до ОК "Південь" з проханням ухвалити відповідне рішення на вилучення вказаного майна.

Листом від 12.12.2022 № 2393/17/1963 Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 повідомило Позивача, що надані акти не містять відомостей про військове командування, і не містять відомостей про отримувачів виготовлених у подальшому протитанкових їжаків, а зазначений брухт рейковий передано юридичним особам приватного права.

Також відповідно листа за вих. № 04/1486 від 24.11.2022 року, Позивач звертався до Відповідача з вимогою повернути одержаний металобрухт. Крім того, на адресу Відповідача направлявся адвокатський запит від 04.09.2023 року про надання інформації про стан розгляду листа за вих. № 04/1486 від 24.11.2022 року, наявність/відсутність рейкового металобрухту, адреси передачі майна.

ТОВ "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" листом за вих. № 1254 від 11.09.2023 року підтвердило отримання рейкового металобрухту від Позивача у лютому-березні 2022 року та зазначило, що такий було перероблено на протитанкові їжаки, які були передані Одеській обласній військовій адміністрації

Згідно протоколу засідання Комісії АТ "Укрзалізниця" з питань заготівлі та використання брухту чорних та кольорових металів від 28.03.2023 №Ц-6-84/40-23 ціна брухту рейкового (вид 510) становить 6 600,00 грн. Таким чином, Позивачу на даний момент не повернуто безпідставно набуте Відповідачем майно, а саме 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 вартістю 442 728,00 грн., з ПДВ.

Отже на переконання відповідач своїми діями фактично продовжує зберігати у себе майно без достатньої правової підстави, та як наслідок є зобов`язаний повернути це майно.

Посилаючи на вищенаведені обставини АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулось до суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 3 ст.1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 01.03.2022 року з дистанції колії Одеса-Сортувальна TOB (далі - Відповідач) в особі директора Миколи Пугачова було отримано брухт рейковий (вид 510) у кількості 55,9 тн., балансовою вартістю 261 053,00 грн., (без ПІДВ) від АТ "Укрзалізниця" (далі - Позивач), а саме від виробничого підрозділу служби колії дистанція колії Одеса-Сортувальна. Зазначене підтверджується актом №б/н від 01.03.2022 року, складеним у довільній формі. На момент передачі вищезазначеного майна Відповідачу, останне знаходилось у власності Позивача.

Відповідно акту № б/н від 01.03.2022 року зазначається, що згідно з вказівкою Одеської обласної адміністрації, дистанцією колії "Одеса-Сортувальна" було відвантажено рейки на підприємство ТОВ "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД"для виготовлення їжаків на потреби територіальної оборони.

Відповідно преамбули Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану", визначається механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Так, згідно ст.1 Закону про передачу: примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності та індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості; вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об?єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму военного чи надзвичайного стану.

Таким чином, наведеним Законом встановлено можливість та правові механізми вилучення та примусового відчуження виключно індивідуально визначеного майна.

Набуте Відповідачем майно - 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510, не є індивідуально визначеним, є таким, що визначено родовими ознаками (9. 2 ст. 184 ЦК України), а отже не могло бути предметом ані примусового відчуження, ані вилучення майна відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану".

Згідно зі ст. 4 Закону про передачу «примусове відчуження або вилучення майна у зв?язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті».

Відповідно ст.7 Закону про передачу "про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України".

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства призводить до висновку про те, що сам по собі Акт про примусове відчуження або вилучення майна не є рішенням військового командування, за яким здійснюється примусове відчуження майна, а є лише документом який складається з метою підтвердження події примусового відчуження майна. При цьому визначеною законом виключною правовою підставою для проведення такого відчуження є саме рішення військового командування погоджене відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.

Отже, відповідне рішення військового командування є обов?язковим та необхідним адміністративним актом, який є підставою для проведення фактичного примусового відчуження майна, яке фіксується (оформлюється) складанням акта про примусове відчуження або вилучення майна.

В акті від 01.03.2022року відсутня інформація про найменування військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або найменування військового командування чи органу, що прийняв таке рішення.

Тобто, Відповідач не надав Позивачу (не повідомив про наявність) рішення органу військового командування, яке передбачає примусове відчуження у АТ "Укрзалізниця" або його виробничого підрозділу служби колії дистанція колії Одеса-Сортувальна регіональної філії «Одеська залізниця» АТ "Укрзалізницям" 55,9 тн., брухту рейкового, балансовою вартістю 261 053,00 грн., (без ПДВ)., вид 510 та передачу його відповідачеві, навіть стосовно майна, яке не є індивідуально визначеним.

Таким чином, 01.03.2022 р., майно Позивача, а саме 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 було набуте Відповідачем без достатньої правової підстави, оскільки: жодних правочинів, направлених на набуття Відповідачем за рахунок Позивача 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 сторонами не вчинялось; відповідні адміністративні акти щодо примусового відчуження або вилучення 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 військовим командуванням не приймалися; інші підстави набуття Відповідачем 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 визначені ст. 11 ЦК України відсутні.

Позивач звертався листом № НЗІ-509/141 від 05.12.2022 року до ОК "Південь" з проханням ухвалити відповідне рішення на вилучення вказаного майна.

Листом від 12.12.2022 № 2393/17/1963 Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 повідомило Позивача, що надані акти не містять відомостей про військове командування, і не містять відомостей про отримувачів виготовлених у подальшому протитанкових їжаків, а зазначений брухт рейковий передано юридичним особам приватного права.

Також відповідно листа за вих. № 04/1486 від 24.11.2022 року, Позивач звертався до Відповідача з вимогою повернути одержаний металобрухт. Крім того, на адресу Відповідача направлявся адвокатський запит від 04.09.2023 року про надання інформації про стан розгляду листа за вих. № 04/1486 від 24.11.2022 року, наявність/відсутність рейкового металобрухту, адреси передачі майна.

ТОВ "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" листом за вих. № 1254 від 11.09.2023 року підтвердило отримання рейкового металобрухту від Позивача у лютому-березні 2022 року та зазначило, що такий було перероблено на протитанкові їжаки, які були передані Одеській обласній військовій адміністрації

Згідно протоколу засідання Комісії АТ "Укрзалізниця" з питань заготівлі та використання брухту чорних та кольорових металів від 28.03.2023 № Ц-6-84/40-23 ціна брухту рейкового (вид 510) становить 6 600,00 грн. Таким чином, Позивачу на даний момент не повернуто безпідставно набуте Відповідачем майно, а саме 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 вартістю 442 728,00 грн., з ПДВ.

Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку про безпідставне набуття ТОВ "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" 55,9 тн., брухту рейкового, вид 510 вартістю 442 728,00 грн., з ПДВ, які мають бути повернуті Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" в силу вимог ст.1212 ЦК України.

При цьому доказів на спростування відповідних обставин, відповідачем до суду не надано.

Отже, викладене дозволяє суду дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" позову шляхом зобов`язання повернути безпідставно набуте майно вартістю 442 728 грн.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача, відповідно до приписів ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця"; (вул.Єжи Гедройця,5, м.Київ, 03150, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, 65012, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" (вул. Люстдорфська дорога,162, 65113, м. Одеса, ) задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" (вул. Люстдорфська дорога,162, 65113, м. Одеса, ) повернути безпідставно набуте майно вартістю 442 728 ( Чотириста сорок дві тисячі сімсот двадцять вісім) грн. Акціонерному товариству "Українська залізниця"; (вул.Єжи Гедройця,5, м.Київ, 03150, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАРТ-ПРИЛАД" (вул. Люстдорфська дорога,162, 65113, м. Одеса, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця"; (вул.Єжи Гедройця,5, м.Київ, 03150, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) судовий збір в розмірі 2 684 ( Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 березня 2024 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна