РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2024Справа № 910/17477/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського"

до фізичної особи-підприємця Поволоцького Сергія Володимировича

про стягнення 32 389,15 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (далі - позивач) з позовом до фізичної особи-підприємця Поволоцького Сергія Володимировича (далі - відповідач) про стягнення 22 705,16 грн, з яких 19 675,48 грн заборгованості по орендній платі, 2 679,57 грн пені, 133,07 грн втрат від інфляції та 217,04 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди № 8471 від 27.06.2019 в частині внесення орендної плати за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено строком строки для вчинення процесуальних дій.

26.12.2023 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 32 389,15 грн (28 521,38 грн боргу, 3 260,89 грн пені, 295,88 грн втрат від інфляції та 311,00 грн 3% річних).

Ухвалою суду від 28.12.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.12.2023 - 15 днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Ухвали суду від 20.11.2023 та від 28.12.2023 направлені відповідачу за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштові відправлення № 287 та № 591 повернуті до суду з довідкою відділення поштового зв`язку, в яких причиною невручення поштових відправлень зазначено «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, вказані ухвали суду від 20.11.2023 та 28.12.2023 опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

27.06.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі - орендодавець) та ФОП Поволоцьким Сергієм Володимировичем (далі - орендар) укладено договір оренди № 8471 (далі - договір № 8471 від 27.06.2019), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 39,5 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна 37 (окремо розташована будівля корпусу № 20), що перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (далі - балансоутримувач), код 02070921.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховуюється до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним

Згідно з п. 5.12 договору оренди орендар зобов`язаний здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна; протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 10.1 договору № 8471 від 27.06.2019 останній укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 27.06.2019 до 24.05.2022 включно.

Відповідно до акту приймання-передачі від 27.06.2019 відповідачу передано в оренду майно, яке було предметом договору № 8471 від 27.06.2019.

Судом враховано, що відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" № 634 від 27.05.2022 договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Отже, з огляду на відсутність у матеріалах справи повідомлення балансоутримувача (позивача у справі) про непродовження Договору, враховуючи п. 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" № 634 від 27.05.2022, Договір є продовженим на визначений у п. 5 строк.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що відповідач неналежним чином виконує обов`язки згідно з договором № 8471 від 27.06.2019, у зв`язку з чим у останнього згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог наявна заборгованість зі сплати орендних платежів за період з жовтня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 28521,38 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування пені на вказану заборгованість у розмірі 3260,89 грн, втрат від інфляції у розмірі 395,88 грн та 3% річних у розмірі 311,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України на орендаря покладений, зокрема, обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» норми якого в даному випадку є спеціальними (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 вказаного Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

При цьому, посилаючись на продовження дії вказаного договору оренди після травня 2022 року, позивач зазначає, що таке продовження відбулось на підставі прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано суду доказів сплати орендної плати за період з жовтня 2022 року по листопад 2023 року на суму 28 521,38 грн, у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення орендної плати в заявленому до стягнення розмірі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 311,00 грн 3% річних та 295,88 грн втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та втрат від інфляції, суд вважає їх арифметично вірними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак вимоги про стягнення 311,00 грн 3% річних та 295,88 грн втрат від інфляції від інфляції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 3260,89 грн пені.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як погоджено сторонами в п. 3.7 договору оренди, орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати..

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що останній виконаний арифметично вірно та відповідно до норм чинного законодавства, відтак вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 3260,89 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 2 684,00 грн підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Поволоцького Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (03056, м. Київ, проспект Берестейський, 37, код 02070921) заборгованість за договором № 8471 від 27.06.2019 у розмірі 28 521,38 грн (двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять одну грн 38 коп.), пеню у розмірі 3 260,89 грн (три тисячі двісті шістдесят грн 89 коп.), інфляційні втрати в розмірі 295,88 грн (двісті дев`яносто п`ять грн 88 коп.), 3% річних в розмірі 311,00 грн (триста одинадцять грн 00 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 25.03.2024.

Суддя О.Г. Удалова