ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову до подання позову

21.03.2024м. ДніпроСправа № 904/1222/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМ" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, ідентифікаційний код 34681481)

до особи, яка може набути статус учасника у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛЕРА" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Пушкіна генерала, буд. 1, ідентифікаційний код 45150954)

про забезпечення позову до пред`явлення позову

Суддя Бондарєв Е.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКАМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою №б/н від 18.03.2024 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛЕРА" в межах суми позову на загальну суму 355 844, 27 грн., з яких:

- 270 000,00 грн. основний борг;

- 84 000,00 грн. пеня;

- 1 534, 43 грн. санкції за користування чужими грошовими коштами;

- 309, 84 грн. 3% річних,

до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

В обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АКАМ" на виконання умов договору купівлі-продажу №01/11 від 01.11.2023 сплатило всі 100% загальної суми вартості поставки товару, загальна сума сплачених коштів складає 840 000,00 грн., в свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛЕРА" поставило товар на загальну суму 570 000,00 грн., сума заборгованості складає 270 000,00 грн. Станом на день складання заяви, тобто на 18.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛЕРА" не погасило жодної частини заборгованості та не поставив товар.

Отже, заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти тільки у розмірі заявленої суми до стягнення, тобто ціни позову, аби в майбутньому мати можливість виконати судове рішення та стягнути належні заявнику грошові кошти.

Заявник стверджує, що наявні об`єктивні підстави вважати про наявне навмисне ухилення Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛЕРА" від поставки товару або повернення сплачених грошових коштів, що у своїй сукупності беззаперечно доводить той факт, що останній може вчинити дії задля унеможливлення виконання рішення у цій справі - це досить "молоде" підприємство із невеликою сумою статутного капіталу, та вже має судовий процес про також стягнення із товариства грошових коштів, власники можуть здійснити перереєстрацію товариства на споріднених осіб в результаті чого стане неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМ" про вжиття заходів по забезпеченню позову до пред`явлення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №905/2130/17 та від 13.02.2018 у справі №911/2930/17).

Оцінюючи наведені заявником доводи на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнень у виконавчих провадженнях може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Заявником не обґрунтовано яким чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду. Заявник привів лише припущення без будь-яких доказів, підстав передбачених ст. 136 Господарського процесуального кодексу України не наведено.

Суд звертає увагу, що обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Отже, з урахуванням наведених заявником підстав для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, заявником не доведено наявність підстав для вжиття таких заходів, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою, зокрема, за наявності належного обґрунтування.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст. 136, 137, 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМ" до особи, яка може набути статус учасника у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛЕРА" про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову покласти на заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.03.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Е.М. Бондарєв