ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 Справа № 914/4064/21(466/11177/21)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Гудими Р.О.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , с. Зимна Вода Львівського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, м. Львів

про розірвання договору та стягнення грошових коштів за ненадані туристичні послуги в сумі 47 637,60 грн

у межах справи № 914/4064/21

за заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , м. Львів

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів (79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код 38098866)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів про розірвання договору на придбання туристичної путівки (продукту) до Греції №К529/191228-2 від 28 грудня 2019 року, стягнення грошових коштів за ненадані туристичні послуги в сумі 47 637,60 грн. та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.11.2023 року цивільну справу №466/11177/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів про розірвання договору на придбання туристичної путівки (продукту) до Греції №К529/191228-2 від 28 грудня 2019 року, стягнення грошових коштів за ненадані туристичні послуги та витрат на правничу допомогу направлено за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Львівської області, на розгляді якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу №466/11177/21 передано судді Морозюку А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів (79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 31, офіс 32, ідентифікаційний код 38098866).

Ухвалою суду від 19.02.2024 р. прийнято справу №466/11177/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів про розірвання договору на придбання туристичної путівки (продукту) до Греції №К529/191228-2 від 28 грудня 2019 року, стягнення грошових коштів за ненадані туристичні послуги в сумі 47 637,60 грн., до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів; судове засідання призначено на 19.03.2024 р.; встановлено учасникам справи строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

В судове засідання 19.03.2024 р. ніхто з учасників провадження у справі не з`явився, причин неявки учасники справи не повідомили.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що сторонам у справі були створені необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що між ОСОБА_1 та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів (туроператором), від імені якого на підставі агентського договору на реалізацію туристичного продукту діяло ТзОВ Поїхали з нами від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяв ФОП ОСОБА_3 (турагент), укладено договір на туристичне обслуговування №К529/191228-2 від 28.12.2019 р. та додаток №1 до нього, за умовами яких туроператор (відповідач) зобов`язався через турагента та турсубагента забезпечити надання комплексу туристичних послуг позивачу до Греції в період з 28.06.2020-08.07.2020, вартістю 51 060,00 грн. На виконання умов договору позивачем повністю сплачено вартість туристичних послуг в розмірі 51 060,00 грн., що не заперечується відповідачем та прослідковується з його відповіді на претензію. Однак відповідач свої зобов`язання щодо надання туристичних послуг у визначені договором строки не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до турсубагента про повернення коштів. 25.06.2021 від турсубагента надійшло повідомлення, що Mouzenidis Travel Greece не буде обслуговувати на території Греції клієнтів в період з 27.06.2021 та повернуто частину сплачених позивачем коштів в розмірі 3 422,40 грн. В подальшому на звернення від 20.07.2021 та претензію від 09.09.2021 щодо повернення коштів відповідач листом від 05.10.2021 №319 повідомив позивача, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів не зберегло у себе кошти, а перерахувало їх грецькому туроператору Mouzenidis ОСОБА_4 , та що у відповідача, який виконує фактично посередницькі послуги відсутні правові підстави на повернення коштів які знаходяться у туроператора-нерезидента.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на туристичне обслуговування №К529/191228-2 від 28.12.2019, позивач просить розірвати договір та стягнути з відповідача вартість ненаданих туристичних послуг у сумі 47 637,60 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач у строк, визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.02.2024 р., відзиву на позовну заяву суду не надав, в судове засідання, призначене господарським судом, не з`явився.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву (який відповідач подавав на вимогу Шевченківського районного суду м. Львова, том-1, а.с. 64-88), в якому заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів на підставі агентського договору № МZТ/GR-Lvo/16 з реалізації туристичного продукту та окремих туристичних послуг від 04.01.2016 р., укладеного з Грецькою компанією Mouzenidis ОСОБА_4 , здійснює посередницьку (представницьку) діяльність із надання туристичних продуктів від імені та в інтересах Туристичної компанії нерезидента. На підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO.00360 від 07.12.2018 р., укладеного між відповідачем та ТзОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами», було надано право реалізації на території України туристичних продуктів грецького туроператора нерезидента Mouzenidis ОСОБА_5 . За заявкою на бронювання №МАТ28060А1 ТзОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» в особі ФОП ОСОБА_3 укладено з позивачем договір №К529/191228-2 на туристичне обслуговування від 28.12.2019 р. Проте всупереч вимогам Агентського договору, він не відповідає зразку, розміщеному на сайті туроператора, у зв`язку з чим туристу не доведена інформація, що відповідач діє за даним договором в інтересах туристичної компанії Mouzenidis Travel А.Е., яка безпосередньо надає туристичний продукт. Як вбачається з Додатку №1 до договору дата надання туристичних послуг з 28.06.2020 по 08.07.2020. Вартість туристичного продукту за заявкою №МАТ28060А1 оплачена турагентом в сумі 47 637,60 грн., і всі отримані кошти відповідачем були своєчасно перераховані туроператору-нерезиденту. 02.06.2020 відповідачу надійшла заявка про відмову позивача від туристичного продукту, а суму внесену за заявкою вважати передоплатою за туристичний продукт, параметри якого будуть погодженні в строк до 31.12.2021, проте нові умови туру погоджені не були. Таким чином, оскільки ТзОВ Музенідіс Тревел Львів є посередником, та отримані кошти від позивача перерахувало на користь Mouzenidis ОСОБА_4 , тому обов`язок щодо повернення коштів виникає у нерезидента.

Відтак у задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити повністю.

Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів є положення ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, Господарським судом Львівської області розглядається справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.

Ухвалою суду від 01.02.2022 р. відкрито провадження у справі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича.

Постановою Господарського суду Львівської області від 04.10.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича.

Повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 05.10.2022 р. за № 69339.

На даний час справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів перебуває в ліквідаційній процедурі.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

28.12.2019 року між ОСОБА_1 (замовником) та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів (туроператором), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діяло ТзОВ Туристична мережа Поїхали з нами, від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяв ФОП ОСОБА_3 (турагент), було укладено договір №К529/191228-2 на туристичне обслуговування.

Згідно умов договору №К529/191228-3: (п. 1.1.1) туроператор (відповідач) відповідно до заявки, поданої замовником (позивачем) через турсубагента та турагента, за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги; (п.2.1) туроператор зобов`язується надати замовнику через турсубагента та турагента інформацію, передбачену чинним законодавством України (пп. 2.1.1.), забезпечити бронювання та надання туристичних послуг відповідно до заявки (пп. 2.1.2), оформити та передати через турсубагента (турагента) замовнику/туристам всі необхідні для подорожі документи, відповідно до заявки; (п. 3.1) у випадку невиконання умов договору з боку туроператора замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги (або їх частини), які не надані у прямо пропорційному розмірі, за умови дотримання вимог п. 3.6 договору; (п. 3.2) у випадку відмови туроператора від виконання договору турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку коли це відбулося з вини туриста. При цьому відшкодуванню підлягають виключно збитки які фактично були понесені; загальна сума відшкодувань не може перевищувати вартості туристичного продукту; (п. 6.1.1) вартість туристичних послуг складає 51 860,00 грн.; (10.4) замовник усвідомлює, що сплачені, відповідно до розділу 6 цього договору, грошові кошти за туристичні послуги є транзитними та належать туроператору(окрім суми послуг з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів турсубагента). Будь-які вимоги замовника або туриста щодо повернення цих коштів, якщо замовник або турист має право на їх повернення, повинні бути адресовані туроператору безпосередньо або через турсубагента чи турагента.

Додатком № 1 до договору №К529/191228-2 від 28.12.2019 року було обумовлено тур до Греції на чотирьох осіб, у період з 28.06.2020 року по 08.07.2020 року.

До позовної заяви додано розрахункові квитанції для готівкових розрахунків №К529/191228-2 від 03.01.2020 на суму 33 628,00 грн., від 28.12.2019 на суму 18 232,00 грн., якими підтверджено, що турсубагент( ФОП ОСОБА_3 ) прийняв від ОСОБА_1 51 860,00 грн. за туристичні послуги на підставі договору на туристичне обслуговування №К529/191228-2 від 28.12.2019.

Проте, як зазначено у позовній заяві замовлена позивачем туристична послуга з організації подорожі до Греції у період з 28.06.2020 року по 08.07.2020 року надана не була.

Натомість відповідач на звернення позивача від 20.07.2021 р., та претензію про повернення коштів від 09.09.2021, листом від 23.07.2021 №236 та листом від 05.10.2021 №319 повідомив, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів здійснює посередницьку (представницьку)діяльність із надання туристичних продуктів від імені та в інтересах туристичної компанії Mouzenidis Travel А.Е. (Грецьк Республіка), та що з метою надання туристичних послуг всі кошти за замовленням №МАТ28060А2 були своєчасно перераховані тур оператору нерезиденту Mouzenidis ОСОБА_4 , а також що кошти будуть повернуті, одразу після їх надходження на рахунок товариства від компанії нерезидента.

У відзиві та листі від 05.10.2021 №319 відповідач підтвердив, що вартість туристичного продукту за заявкою №МАТ28060А1 оплачена в сумі 47 637,60 грн. та що отримані кошти були своєчасно перераховані туроператору-нерезиденту. У відзиві відповідач також стверджує, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів є посередником, та що обов`язок повернути кошти виникає у нерезидента - Mouzenidis ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 5 Закону України Про туризм, туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Частинами 1-2 ст. 20 Закону України Про туризм встановлено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За нормами ч. 12 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Спірний договір №К529/191228-2 від 28.12.2019, укладено позивачем (через турагента та турсубагента) саме з відповідачем, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснює свою діяльність як туристичний оператор (79.12). За умовами договору у випадку невиконання умов договору з боку туроператора замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги (п. 3.1); туроператор несе відповідальність за зобов`язаннями за цим договором згідно чинного законодавства України (п. 4.6).

Все вищенаведене спростовує твердження відповідача про те, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів не є відповідальною особою за даним позовом, так як виконувало лише представницькі послуги та діяло не від свого імені, а від імені туроператора-нерезидента Грецької компанії Mouzenidis Travel S.A., яка безпосередньо надає туристичний продукт.

Таким чином, виходячи з матеріалів справи, туристичні послуги відповідно до умов договору №К529/191228-2 від 28.12.2019 мав надавати саме туроператор, в даному випадку ТзОВ Музенідіс Тревел Львів, з яким позивачем був укладений договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТзОВ Музенідіс Тревел Львів повинен нести відповідальність за порушення умов договору №К529/191228-2 від 28.12.2019 року (подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №559/1604/18 від 30 серпня 2021 року).

Згідно з ч. 11 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор зобов`язаний, у разі неможливості надати туристичного продукту, відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Частиною 9 ст. 20 Закону України Про туризм визначено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, ТзОВ Музенідіс Тревел Львів порушило умови договору на туристичне обслуговування №К529/191228-2 від 28.12.2019, оскільки матеріалами справи підтверджується і відповідачем не заперечується той факт, що туристичні послуги за згаданим договором позивачу надані не були, а сплачені кошти в розмірі 47 637,60 грн. позивачу не повернуті.

Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача 47 637 грн. 60 коп. вартості ненаданих туристичних послуг є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір, вимагати відшкодування збитків.

За змістом ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд відзначає, що відповідач порушив зобов`язання, погоджені договором на туристичне обслуговування №К529/191228-2 від 28.12.2019, оскільки не надав позивачу обумовлених договором туристичних послуги, а також не повернув позивачу кошти, сплачені за ненаданий туристичний продукт. За таких обставин позовна вимога про розірвання договору на туристичне обслуговування є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням всього вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, судовий збір в розмірі 4 540 грн. 00 коп. (2 270 грн. 00 коп. - за майнову вимогу та 2 270,00 грн. за немайнову вимогу про розірвання договору) покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивач понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. підтверджує додатком №1 від 10.09.2021 до договору №10/09 про надання правничої допомоги від 10.09.2021 року, квитанцією №03 від 18.11.2021, згідно якої ОСОБА_1 оплатив адвокату Андрухів Ю.О. 8 000,00 грн. за договором №10/09 від 10.09.2021 р., Актом приймання-передачі послуг №01 від 18.11.2021.

Однак як прослідковується із зазначеного Акту приймання-передачі послуг №01 від 18.11.2021, у переліку виконаних адвокатом робіт зазначено, в т.ч. "складання проекту претензії 3000,00 грн.", в той час як наявна в матеріалах справи претензія підписана безпосередньо ОСОБА_1 та датована 09.09.2021, тобто до дати укладення договору №10/09 про надання правничої допомоги від 10.09.2021 року, укладеного з адвокатом Андрухів Ю.О.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи в сукупності з поданими позивачем доказами на понесення судових витрат, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, які належно підтверджені, складають 5 000,00 грн. та покладаються на відповідача.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Виходячи із усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129, 236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати договір №К529/191228-2 на туристичне обслуговування від 28.12.2019 р., укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) 47 637 грн. 60 коп. заборгованості за ненадані туристичні послуги та 5 000 грн. 00 коп. - судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код в ) в дохід Державного бюджету України 4 540 грн. 00 коп. - судового збору.

5. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 22.03.2024 р.

Суддя Морозюк А.Я.