ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

21.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6709/23

за позовом Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510514)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Точка-М" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, ідентифікаційний код 41986693)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 40392181)

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання знести об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації та припинення права власності

Суддя Бондарєв Е.М.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №7/11-1800 від 04.09.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Точка-М" про:

- усунення Дніпровській міській раді перешкоди у користуванні земельною ділянкою за

адресою: АДРЕСА_4 , шляхом зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Точка-М" знести об`єкт нерухомого майна, а саме - торгівельний павільйон літера А-1, загальною площею 95,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- скасування державної реєстрації та припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме - торгівельний павільйон літера А-1, загальною площею 95,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 із закриттям розділу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16.02.2017 по цивільній справі №202/1032/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності без введення в експлуатацію, за ОСОБА_1 визнано право власності без введення в експлуатацію на торгівельний павільйон загальною площею 95,4 м (літера А-1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та складається з: торгового приміщення № 1 площею 6,0 м; торгового приміщення № 2 площею 6,0 м; торгового приміщення № 3 площею 6,0 м; торгового приміщення № 4 площею 6,0 м; торгового приміщення № 5 площею 18,0 м; торгового приміщення № 6 площею 17,7 м; торгового приміщення № 7 площею 17,7 м; торгового приміщення № 8 площею 18,0 м.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.06.2017 заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 скасовано та ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2017 позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, первинну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна здійснено за ОСОБА_1 03.03.2017 державним реєстратором Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Перцевою І. М., номер запису про право власності: 19366965, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 по справі № 202/1032/17.

ОСОБА_1 продав по 1/2 частини вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 21.03.2017, серія та номер: 815, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевою І.О.

22 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким СІ. здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 42691629) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Точка-М" на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 22.06.2021, серія та номер: 3, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ "Точка-М".

Отже, на теперішній час, право власності на вказаний об`єкт самочинного будівництва зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Точка-М".

З метою захисту законних прав та інтересів, Дніпровська міська рада зверталась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовними вимогами зокрема про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (справа №201/4435/20). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 по цивільній справі №201/4435/20 відмовлено Дніпровській міській раді у прийнятті заяви про зміну предмета позову та ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2023 позов залишено без розгляду.

Позивач зазначає, що порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування Дніпровської міської ради полягає у тому, що внаслідок незаконної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без згоди власника - Дніпровської міської ради з подальшим відчуженням наявне порушення законних прав міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою та встановлений законодавством порядок набуття прав на об`єкти нерухомості, набуття прав та реалізації прав на землю (земельну ділянку) комунальної власності, а також майнові інтереси громади в особі Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження землею, що є порушенням економічних інтересів громади.

Також позивач в позовній заяві в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору зазначив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у зв`язку з тим, що спірні правовідносини виникли щодо земельної ділянки, розташованої на території міста Дніпра за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить до земель комунальної власності, цивільно-правові угоди укладені між міською радою та фізичними або юридичними особами щодо землі за вищезазначеною адресою відсутні.

Суд дослідив позовні матеріли та дійшов висновку про доцільність залучення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача з огляду на те, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6709/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено підготовче засідання на 22.01.2024 о 09:30год.

Підготовче засідання 22.01.2024 відкладено на 26.02.2024 о 11:00 год.

До Господарського суду Дніпропетровської області 29.01.2024 надійшов відзив відповідача відповідно до якого останній просить суд:

- застосувати позовну давність до позовних вимог Дніпровської міської ради до ТОВ "Точка-М", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР про усунення перешкод у користування земельною ділянкою шляхом зобов`язання знести об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації та припинення права власності;

- задоволенні позову Дніпровській міській раді до ТОВ "Точка-М", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР про усунешся перешкод у користування земельною ділянкою шляхом зобов`язання знести об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації та припинення права власності-відмовити в повному обсязі;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Точка-М" понесені судові витрати на професійну (правову) допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.03.2024 об 11:00 год.

До суду 20.03.2024 Дніпровської міською радо подана заява №7/11-560 від 15.03.2024 про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на торгівельний павільйон літера А-1, загальною площею 95,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Точка-М", а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, прийняття рішень та переоформленню документів на торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 95,4 м, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний об`єкт нерухомого майна;

- заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку та інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 95,4 м, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що наступне відчуження самочинно побудованого об`єкту нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечить його гарантоване збереження у відповідачів до набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, Дніпровська міська рада зазначає, що враховуючи положення господарського процесуального законодавства, а також дії відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, наслідком яких було відчуження самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці комунальної форми власності, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання знести самочинно побудоване нерухоме майно, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності, на сьогодні у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що кожному, гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі "Горнсбі проти Греції" виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Так, право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997 пункт 40. Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" п Італії (Immobiliare Saffi v. Italy), [GCJ. N 22774/93, n. 66. ECHR 1999-V).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Суд зауважує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Вирішення питання про наявність підстав про забезпечення даного позову неможливе без урахування подій, які передували його пред`явленню та безпосередньо стали підставою для звернення позивача до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог Позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Позивачем відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 Господарського процесуального кодексу України доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі задоволення позову.

При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Обрані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту, заборони вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на об`єкт нерухомого майна та заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії щодо цього майна до вирішення судом спору по суті, є співмірними із предметом спору щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заборони відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна, жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідача, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього їх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Проаналізувавши доводи заявника, з урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог. Тоді як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходу із заявленою позивачем вимогою. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Тоді як, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

Частинами 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд наголошує, що за приписами частин 7, 8, 9, 10 ст.145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 95,4 м (літера А-1), який складається з: торгового приміщення №1 площею 6,0 м; торгового приміщення №2 площею 6,0 м; торгового приміщення №3 площею 6,0 м; торгового приміщення №4 площею 6,0 м; торгового приміщення №5 площею 18,0 м; торгового приміщення №6 площею 17,7 м; торгового приміщення №7 площею 17,7 м; торгового приміщення №8 площею 18,0 м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Точка-М" (), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, прийняття рішень та переоформленню документів на торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 95,4 м (літера А-1), який складається з: торгового приміщення №1 площею 6,0 м; торгового приміщення №2 площею 6,0 м; торгового приміщення №3 площею 6,0 м; торгового приміщення №4 площею 6,0 м; торгового приміщення №5 площею 18,0 м; торгового приміщення №6 площею 17,7 м; торгового приміщення №7 площею 17,7 м; торгового приміщення №8 площею 18,0 м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний об`єкт нерухомого майна.

Заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку та інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 95,4 м (літера А-1), який складається з: торгового приміщення №1 площею 6,0 м; торгового приміщення №2 площею 6,0 м; торгового приміщення №3 площею 6,0 м; торгового приміщення №4 площею 6,0 м; торгового приміщення №5 площею 18,0 м; торгового приміщення №6 площею 17,7 м; торгового приміщення №7 площею 17,7 м; торгового приміщення №8 площею 18,0 м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510514).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Точка-М" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, ідентифікаційний код 41986693).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили - 21.03.2024, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в строк до 22.03.2027.

Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Е.М. Бондарєв