ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 Справа № 917/704/23

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг", вул. Л.Толстого, буд. 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500

про стягнення 101 023 250,58грн

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Кір`якова Я.Г.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Лук`янова Ю.В.

Обставини справи: 01.05.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" про стягнення заборгованості за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛБТР від 08.10.2021 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛБТР від 08.10.2021 року у розмірі 101 023 250,58грн, з яких: 63 320 096,48грн - основний борг, 16 126 290,51грн - пеня, 1 630 780,50грн - 3% річних, 8 151 235,39грн - інфляційні втрати, 11 794 847,70грн - штраф (вхід. № 753/23).

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, в частині розрахунків за отриманий природний газ.

Ухвалою суду від 09.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 08.06.2023.

07.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №7177) відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечує. Зокрема в обґрунтування своїх заперечень, посилається на те, що пред`явлена позивачем вимога про стягнення основного боргу стосується періоду воєнного стану та підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функіонування" від 29.07.2022. Тобто правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави , яка приймає законодавчі акти. Тому за твердженням відповідача, що незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови. ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" реалізує природний газ постачальникам природного газу в обсягах, необхідних побутовим споживачам, постачання яким такі постачальники здійснюють у відповідному періоді постачання, на підставі договору за цінами 7 420,00грн з ПДВ за 1000 куб.м. Тобто, позивач відповідно до покладених на нього обов`язків не має права на стягнення пені, штрафів та будь-яких інших додаткових платежів в період воєнного стану, так само до встановлення порядку Кабінетом Міністрів України компенсації збитків не має права на стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Окрім того, відповідач заперечує проти стягнення 3 % річних, інфляційних втрат пені та штрафу з посиланням на Розділ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID - 19) та Постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.202022 №206 "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану".

Крім того, відповідач посилається на виникнення форс-мажорних обставин - введення воєнного стану, а тому звернення позивача з даним позовом є передчасне, оскільки весь Договірний обсяг, який отримується відповідачем за Індивідуальним договором в подальшому передається виключно побутовим споживачам, що підтверджується даними Інформаційної платформи Оператора ГТС та не заперечується Позивачем. Розуміючи ситуацію, яка склалась, Товариство не здійснювало дій по відношенню до побутових споживачів, направлених на стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Крім того, розрахунок перед Позивачем за умовами договору здійснювався шляхом договірного списання банком коштів та при цьому Товариство самостійно не впливає на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти які потрапляють на рахунок, уповноваженим банком самостійно розподілялися згідно Договору про Договірне списання та перераховувались на рахунок Позивача. Отже, у відповідача відсутня можливість впливати на порядок строки та розмір розрахунків з позивачем за отриманий природний газ.

Ухвалою від 08.06.2023 судом відкладено підготовче засідання на 06.07.2023.

13.06.2023р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача (вхід. №7439) в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

22.06.2023р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вхід. №7813) в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.08.2023.

В судовому засіданні 17.08.2023 було оголошено перерву до 07.09.2023 для надання можливості надати докази часткових проплат заборгованості відповідачем.

05.09.2023 від позивача надійшли письмові пояснення по справі (вхід. №10867) відповідно до яких позивач повідомив суд про часткову сплату відповідачем суми основного боргу і станом на 31.08.2023 вона складає 62 849 664,46грн.

06.09.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вхід. №10967, №10972) до набрання законної сили рішенням по справі №917/1609/23, що перебуває в провадженні Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.09.2023 у справі №917/704/23, зокрема розгляд позовної заяви повернуто на стадію підготовчого провадження та зупинено провадження у справі №917/704/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №917/1609/23.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.09.2023 у справі №917/704/23 скасовано. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №917/704/23 до набрання законної сили рішенням по справі №917/1609/23. Матеріали справи направлено для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 розгляд справи по суті призначено на 06.02.2024.

Ухвалою від 06.02.2024 розгляд справи відкладено на 05.03.2024.

05.03.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення по справі (вхід. №3060), відповідно до яких позивач повідомив суд, що відповідачем частково сплачено суму основного боргу за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛБТР від 08.10.2021 та станом на 29.02.2024 заборгованість складає 62 277 229,42грн. В підтвердження сплати надано розрахунок та сальдо по операціях за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛБТР від 08.10.2021.

Судове засідання, призначене на 05.03.2024 на 13:30год не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Ухвалою від 05.03.2024 розгляд справи призначено на 14.03.2024.

В судовому засіданні 14.03.2024 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про дату підписання повного тексту судового рішення.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

08.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (далі - Відповідач) було укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛБТР (далі-Рамковий договір).

Пунктом 1.1. Рамкового договору сторони погодили, що цей Рамковий договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини Сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується - "Індивідуальний Договір". Форма Індивідуального Договору наведені у Додатку 1, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 1.3. Рамкового договору - умовами Індивідуального договору визначається договірна ціна, договірна вартість, договірний обсяг, періоди поставки, порядок оплати, пункт поставки та інші умови, визначені згідно з цим договором. У разі, якщо інше не передбачено умовами Індивідуального договору, застосовуються положення цього Рамкового договору.

За умовами пункту 1.4. Рамкового договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ, в обсягах та у строки, що погоджені Сторонами у відповідному Індивідуальному Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені відповідним Індивідуальним Договором та цим Рамковим Договором.

Продавець передає Покупцеві природний газ в порядку та на умовах, визначених у Індивідуальному Договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним договором (пункт 3.1. Рамкового договору).

08 жовтня 2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Індивідуальний договір №БГр-21/22-ЛБТР до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛБТР від 08.10.2021 (далі - Індивідуальний договір № БГр-21/22-ЛБТР).

За умовами Індивідуального договору, загальний період поставки з 09.10.2021 року до 30.04.2022 року (включно) (пункт 1. Індивідуального договору №БГр-21/22-ЛБТР).

Плановий Договірний обсяг газу за Загальний період поставки складає 48 500,000 тис.куб.м. (пункт 3 Індивідуального договору №БГр-21/22-ЛБТР).

Згідно з п. 10 Індивідуального договору Договірна ціна за Загальний період поставки буде становити 7 420,00 з ПДВ за 1000куб.м.

Відповідно до пункту 12 Індивідуального договору №БГр-21/22-ЛБТР оплата Договірної вартості за відповідний Період поставки здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів починаючи з дня, наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

На виконання умов Індивідуального договору позивачем були здійснені поставки природного газу за наступні періоди:

- жовтень 2021 - в обсязі 3 500 000,000 куб.м. на загальну суму 25 970 000,00грн (відповідно до додаткової угоди №10-БГр-ЛБТР від 08.10.2021);

- листопад 2021 - в обсязі 6 103,000 тис.куб.м. на зальну суму 45 284 260,00грн (відповідно до додаткової угоди №11-БГр-ЛБТР від 22.10.2021 (в редакції додаткової угоди №1 від 30.11.2021));

- грудень 2021 - в обсязі 5 939,800 тис.куб.м. на загальну суму 44 073 316,00грн (відповідно до додаткової угоди №12-БГр-ЛБТР від 22.11.2021 (в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2021));

- січень 2022 - в обсязі 6 149,700 тис.куб.м. на загальну суму 45 630 774,00грн (відповідно до додаткової угоди №01-БГр-ЛБТР від 21.12.2021 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2022);

- лютий 2022 - в обсязі 4 670,100тис.куб.м. на загальну суму 34 652 142,00 (відповідно до додаткової угоди №02-БГр-ЛБТР від 20.01.2022);

- березень 2022 - в обсязі 4 367,300 тис.куб.м. на загальну суму 32 405 366,00грн (відповідно до додаткової угоди №03-БГр-ЛБТР від 22.02.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.03.2022);

- квітень 2022 - в обсязі 2737,300 тис.куб.м. на загальну суму 20 310 766,00грн (відповідно до додаткової угоди №04-БГр-ЛБТР від 23.03.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 30.04.2022).

Факт поставки природного газу визнається Відповідачем та підтверджується Комерційними актами приймання-передачі природного газу за вищевказані місяці оформлені з боку Позивача та Відповідача (т.1, а.с. 71-77).

Відповідно до пункту 4.4. Рамкового договору Покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених Індивідуальним договором.

Відповідно до пункту 12 Індивідуального договору №БГр-21/22-ЛБТР оплата Договірної вартості за відповідний Період поставки здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів починаючи з дня, наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

Як стверджує позивач, відповідач оплату за переданий позивачем газ своєчасно та в повному обсязі не здійснив. На момент звернення до суду, сума заборгованості за отриманий природний газ складає 63 320 096,48грн.

Згідно пункту 6.3. Рамкового договору за порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором та/або Індивідуальним договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця додатково штраф, розмір якого становить 10 % від суми простроченого платежу.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати отриманого природного газу позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 101 023 250,58грн, з яких: 63 320 096,48грн - основний борг, 16 126 290,51грн - пеня, 1 630 780,50грн - 3% річних, 8 151 235,39грн - інфляційні втрати, 11 794 847,70грн - штраф.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 ЦК, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом, Додатковими угодами до Індивідуального договору №БГр-21/22-ЛБТР від 08.10.2021, сторонами було погоджено обсяг та вартість поставки природного газу з жовтня 2021 по квітень 2022 (включно).

Позивачем на виконання умов Індивідуального договору №БГр-21/22-ЛБТР від 08.10.2021 було передано природний газ, що підтверджується двостороннє підписаними та скріпленими печатками підприємств Комерційними актами приймання-передачі природного газу №1_10-БРг-ЛБТР від 31.10.2021, №1_11-БГр-ЛБТР від 30.11.2021, №1_12-БГр-ЛБТР від 31.12.2021, №1_01-БГр-ЛБТР від 31.01.2022, №1_02-БГр-ЛБТР від 28.02.2022, №1_03-БГр-ЛБТР від 31.03.2022, №1_04-БГр-ЛБТР від 30.04.2022 (т.1, а.с.71-77).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оплату за переданий газ Відповідач своєчасно не здійснив та не виконав зобов`язання у визначений строк, чим порушив умови господарського зобов`язання.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повного та належного виконання зобов`язання за договорами купівлі-продажу.

За викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 63 320 096,48грн заборгованості за поставлений газ обумовлений Індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛБТР.

Як встановлено судом, після відкриття провадження у справі, відповідачем було здійснено часткову сплату суми заборгованості в розмірі 1 042 867,06грн, що підтверджується позивачем та розрахунком за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛБТР від 08.10.2021 (доданим позивачем).

Отже, в частині стягнення 1 042 867,06грн основної заборгованості, відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення 62 277 229,42грн. основного боргу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в частині 1 042 867,06грн - суд закриває провадження у справі.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Згідно пункту 6.3. Рамкового договору сторони погодили, що за порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором та/або Індивідуальним договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця додатково штраф, розмір якого становить 10 % від суми простроченого платежу.

За прострочення оплати природного газу позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 16 126 290,51грн - пені за період з 18.03.2022 по 14.12.2022 (окремо щодо кожного зобов`язання) та 11 794 847,70грн - штрафу.

Здійснивши перевірку наданого розрахунку суд встановив, що позивачем правомірно нараховано пеню в розмірі 16 126 290,51грн та 11 794 847,70грн штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1 630 780,50грн - 3% річних за період з 18.03.2022 по 28.02.2023 окремо по кожного зобов`язання), 8 151 235,39грн - інфляційні втрати за період з 01.04.2022 по 28.02.2022 (окремо щодо кожного зобов`язання).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат у межах заявленого позивачем періоду, судом встановлено, що наданий розрахунок є арифметично правильним та обґрунтованим, а відтак вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Перевірку правильності розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.11 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 62 277 229,42грн - основного боргу, 16 126 290,51грн - пені, 1 630 780,50грн - 3% річних, 8 151 235,39грн - інфляційних втрат, 11 794 847,70грн - штрафу, обґрунтовані, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню; в частині стягнення 1 042 867,06 грн. основного боргу - закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п. 1 ст. 129 Господарського кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (вул. Л.Толстого, буд. 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ) 62 277 229,42грн. - основного боргу, 16 126 290,51грн - пені, 1 630 780,50грн - 3% річних, 8 151 235,39грн - інфляційних втрат, 11 794 847,70грн - штрафу, 923 756,99грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 1 042 867,06 грн. основного боргу - закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2024р.

Суддя Паламарчук В.В.