УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

м. Київ

26.03.2024Справа № 910/3497/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Центр»

5) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр»

про визнання недійсними актів приймання-передачі частки, пункту протоколу загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , Позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом - ОСОБА_2 , Відповідач-1), ОСОБА_3 (далі за текстом - ОСОБА_3 , Відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» (далі за текстом - ТОВ «Валедус», Відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Центр» (далі за текстом - ТОВ «Константа Центр», Відповідач - 4), Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр» (далі за текстом - ТОВ «Полюс-Центр», Відповідач-5), в якому проси суд:

- визнати недійсним Акт приймання-передачі частки в Статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» від 30.06.2021 укладений між ОСОБА_2 (РНОКППП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), предметом якого є частка у статутному капіталі «Валедус» у розмірі 25% статутного капіталу, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льовушкіною С.А.;

- визнати недійсним Пункт 1 Протоколу № 9 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» () від 19.10.2021 та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою А.С. в частині «сформувати статутний капітал за рахунок майна одноосібного учасника Товариства ТОВ «Валедус» (вкладу в негрошовій формі), що в загальному розмірі становить 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, що становить 100% статутного капіталу Товариства та формується наступним чином:

- внесок до статутного капіталу ТОВ «Константа центр» вкладом у негрошовій формі на суму 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, за рахунок нерухомого майна, а саме група нежитлових приміщень, загальною площею 397,6 квадратних метрів, розташованих за адресою: Україна, місто Київ, площа Бессарабська, будинок 7, приміщення 8, 32, 36, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (надалі Нежитлові приміщення), що належать ТОВ «Валедус» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3780 від 21.12.2000, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г.; Договору купівлі-продажу, серія та номер 474 від 23.12.1999, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г.; Договору купівлі-продажу, серія та номер 7438 від 11.12.2000, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрова С.М.; Витягу з реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2020, індексаційний номер 229812499, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису права власності 38862735»;

- визнати недійсним Акт прийому-передачі та грошової оцінки майна від 28.10.2021, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валедус» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа центр» () та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою А.С.;

- визнати недійсним Акт приймання-передачі частки Статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Константа центр» від 09.11.2021 (ідентифікаційний код 44475989) складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Валедус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр» та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою А.С.

В обґрунтування поданого позову, Позивач зазначає, що ним надано Відповідачу - 1 у строкову позику грошові кошти загальною сумою 312 700 доларів США з кінцевим терміном повернення 2018-2021 роки.

Однак, вказані кошти Відповідачем-1 не повернуто у погоджені сторонами строки та не повернуто в межах виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30.11.2022 у справі № 757/4593/22-ц з огляду на відсутність майна у Відповідача-1 для погашення боргу перед Позивачем.

Проте, Позивачу стало відомо, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в період виникнення у Відповідача-1 зобов`язань з повернення позики, ним було вчинено ряд правочинів щодо відчуження (виведенням з його власності) майна, які на переконання Позивача є фраудаторними та які Позивач вважає за необхідне визнати недійсними зв`язку з чим і звернувся до господарського суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви та її обґрунтування, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України закріплено юрисдикцію господарських судів, в тому числі пунктами 3 та 4 частини 1 даної статті визначено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають:

- з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Суд вказує, що господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов:

1) участь у спорі суб`єкта господарювання;

2) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

3) наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

4) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Дослідивши обґрунтування позовної заяви та суть спору, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини не є корпоративними, Позивач відповідно не є і не був учасником / засновником / акціонером / членом юридичної особи, з якою виникли спірні правовідносини та стороню правочинів, які Позивач наразі має намір оскаржити.

Крім того, спірні правовідносини не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичних осіб (Відповідач 3,4,5) та відповідно не виникли на підставі оскаржуваних Позивачем правочинів оскільки існували раніше.

В даному випадку, Позивачем вчиняються дії саме для захисту свого цивільно-правового інтересу з повернення позички, що на переконання суду відноситься до юрисдикції судів загальної юрисдикції.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на невірне трактування Позивачем юрисдикції господарського суду, посилаючись на положення частини 3 та 6 статті 30 ГПК України, якою врегульовано питання виключної підсудності справ, які відносяться до юрисдикції господарського суду, що наразі відсутнє.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1, 6 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене вище, враховуючи суб`єктний склад та спірні правовідносини сторін, суд дійшов висновку, що спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, подана Позивачем заява про забезпечення позову судом не розглядається оскільки даний спір не відноситься до компетенції господарського суду, що відповідно унеможливлює розгляд питання вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 4, 20, пунктом 1 частини 1, частиною 6 статті 175 та статтею 234 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі № 910/3497/24 за позовом ОСОБА_1 - відмовити.

2. Матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову у справі № 910/3497/24 повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 26.03.2024 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали підписано: 26.03.2024.

Суддя Антон ПУКАС