ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024м. ДніпроСправа № 904/5955/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтоль" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 51М, кв. 52, ідентифікаційний код 44134156) про стягнення 72 316,30 грн. заборгованості за відшкодування витрат на утримання земельної ділянки, 13 270,05 грн. пені, 2 349,59 грн. 3% річних, 6 007,34 грн. інфляційних втрат

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №НЮс-01/143 від 02.11.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтоль" заборгованості на загальну суму 93 943,28 грн., з яких:

- 72 316,30 грн. заборгованість за відшкодування витрат на утримання земельної ділянки за період з березня 2022 року по грудень 2022 року;

- 13 270,05 грн. пеня за загальний період з 16.04.2022 по 17.07.2023;

- 2 349,59 грн. 3% річних за загальний період з 16.04.2022 по 30.09.2023;

- 6 007,34 грн. інфляційні втрати за загальний період з травня 2022 року по вересень 2023 року.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2 684,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про відшкодування витрат на утримання земельної ділянки №ПР/П-21460/НЮдч від 17.11.2021 в частині своєчасної та повної оплати витрат на утримання земельної ділянки за період з березня 2022 року по грудень 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5955/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/5955/23 відповідач повідомлявся належним чином.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/5955/23 направлялась за адресою відповідача, яка вказана в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.11.2023, повернулась до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2021 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Структурного підрозділу "Криворізька дистанція захисних лісонасаджень" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, отримувач коштів) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квінтоль" (далі - відповідач, платник) укладено договір №ПР/П-21460/НЮдч про відшкодування витрат на утримання земельної ділянки філії (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору частина земельної ділянки, щодо якої укладається договір, розміром 0,6304 га фактично використовується платником з метою обслуговування некапітальних споруд та обладнання, що належать платнику та знаходяться на земельній ділянці, а також для здійснення розвантажувальних робіт полувагонів, без права забудови (далі - земельна ділянка). Земельна ділянка є частиною ділянки загальною площею 146,0474 га, яка розташована в межах м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

Земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні АТ "Укрзалізниця", яка є правонаступником ДП "Придніпровська залізниця", на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серія І-ДП б/н від 17.03.1998 (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору платник зобов`язується на умовах договору відшкодувати отримувачу коштів витрати, понесені останнім при утриманні земельної ділянки, визначеної в п. 1.1 договору.

Розмір відшкодування витрат за утримання земельної ділянки розраховано в Додатку №1 та складає 86 779,56 грн. з ПДВ за рік (п.2.1 договору).

Оплата у розмірі 100% місячної плати, що становить 7 231,63 грн., здійснюється платником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок отримувача коштів до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставленого рахунку (п.2.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до 31.12.2021 (п.10.1 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожні наступні п`ять років на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про розірвання договору не менше ніж за один місяць до закінчення терміну його дії (п.10.3 договору).

Доказів повідомлення про розірвання договору однією із сторін за один місяць до закінчення терміну дії договору, тобто до 31.12.2021, не надано у зв`язку з чим договір був пролонгований, у тому числі на 2022 рік.

Позивач зазначає, що впродовж 2022 року (з січня по грудень) відповідач позивачу мав щомісячно сплачувати кошти за відщкодування витрат за утримання земельної ділянки у розмірі, що встановлений у п. 2.1 договору, але сплатив лише за січень та лютий, в зв`язку з чим за період з березня по грудень 2022 року виник борг у загальному розмірі 72 316,30 гри., що і стало причиною виникнення спору. За порушення термінів оплати відшкодування витрат за утримання земельної ділянки позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 13 270,05 грн., 3% річних від простроченої суми - 2 349,59 грн. та інфляційні втрати - 6 007,34 грн.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору про відшкодування витрат на утримання земельної ділянки філії , строк дії договору, умови відшкодування отримувачу коштів витрати, понесені останнім при утриманні земельної ділянки, строк та порядок оплати, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Отже, задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відшкодування витрат на утримання земельної ділянки за період з березня 2022 року по грудень 2022 року у сумі 72 316,30 грн.

Відповідно до п.5.2 договору за порушення термінів оплати відшкодування витрат за утримання земельної ділянки платник сплачує отримувачу коштів пеню в 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування пені.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

У зв`язку порушенням відповідачем строків оплати відшкодування витрат за утримання земельної ділянки позивачем на підставі п. 5.2 договору нараховано пеню у розмірі 13 270,05 грн. пеня за загальний період з 16.04.2022 по 17.07.2023.

Позовні вимоги в частині стягнення 13 270,05 пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, зазначає що вони є правильним, тому вимоги позивача в частині стягнення 2 349,59 грн. 3% річних за загальний період з 16.04.2022 по 30.09.2023 та 6 007,34 грн. інфляційних втрат за загальний період з травня 2022 року по вересень 2023 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у сумі 2 684,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтоль" про стягнення 72 316,30 грн. заборгованості за відшкодування витрат на утримання земельної ділянки, 13 270,05 грн. пені, 2 349,59 грн. 3% річних, 6 007,34 грн. інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтоль" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 51М, кв. 52, ідентифікаційний код 44134156) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 72 316,30 грн. заборгованості за відшкодування витрат на утримання земельної ділянки, 13 270,05 грн. пені, 2 349,59 грн. 3% річних, 6 007,34 грн. інфляційних втрат та 2 684,00 витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв