ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2024 м. ДніпроСправа № 904/532/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ Аденіум", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе", с. Вишневе (п) Дніпропетровської області

про стягнення 991 072,52грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: Сагайдак А.В., адвокат, ордер серії АЕ №1260062 від 07.02.2024

Від відповідача: Шпак В.І., адвокат, ордер серії АЕ №1168973 від 15.12.2022

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ Аденіум" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" заборгованість у розмірі 991 072,52грн, з яких:

- основний борг у розмірі 511 960,00грн;

- пеня у розмірі 325 023,43грн;

- 3 % річних у розмірі 30 714,75грн;

- інфляційні втрати у розмірі 123 374,34грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №215/22 від 08 лютого 2022 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 справу №904/532/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.03.2024.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалу суду від 12.02.2024 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 12.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 73).

Ухвалою суду від 05.03.2024 закрито підготовче провадження у справі №904/532/24, призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 18.03.2024.

Ухвалу суду від 05.03.2024 в електронному вигляді доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача 08.03.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 80,81).

18 березня 2024 року від позивача до господарського суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткового погашення заборгованості, а саме: платіжної інструкції №726 від 11.03.2024 на суму 40 000,00грн; платіжної інструкції № 725 від 11.03.2024 на суму 80 000,00грн. Станом на 15 березня 2024 року сума основної заборгованості відповідача по договору №215/22 від 08.02.2022 становить 391 960,00грн.

У судовому засіданні 18.03.2024 представником відповідача оголошено усне клопотання про відкладення розгляду справи (оголошення перерви), мотивоване необхідністю надання відзиву на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку. Клопотання зумовлене неналежною роботою електронного суду, зокрема в електронному кабінеті товариства не було повідомлень про відкриття провадження у даній справі.

Представник позивача заперечує проти задоволення клопотання відповідача та зазначає, що позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача. Вважає заявлене відповідачем клопотання зловживанням процесуальними правами.

Суд відхилив клопотання представника відповідача, оскільки всі документи, які підтверджують направлення позовної заяви, ухвали суду про відкриття провадження у справі, ухвали суду про закриття підготовчого провадження, з довідками про доставку до електронного кабінету відповідача, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 18.03.2024 адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" Шпаком Володимиром Івановичем заявлено усне клопотання про відвід складу суду в особі судді Євстигнеєвої Н.М., з підстав відмови надання часу для підготовки відзиву на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на надання відзиву. Представник відповідача вбачає упередженість суду та просить відвести суддю Євстигнеєву Н.М. від розгляду справи.

Представник позивача заперечує проти заявленого відводу. Посилається на п.1 ч. 2 ст. 43 ГПК України, де зазначено, що заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду може бути розцінено, залежно від конкретних обставин справи, як зловживання процесуальними правами та дії, що суперечать завданню господарського судочинства. Так представник відповідача не погоджується із процесуальними діями судді, що не може бути підставою для відводу судді. Жодних обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді в даному випадку представником відповідача не озвучено.

Відповідно до ч. 3ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч.2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Виходячи із доводів відповідача, в обґрунтування заявленого клопотання про відвід судді заявник зазначає про незгоду з процесуальними рішеннями суду, пов`язаними з відмовою в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з цим, частиною 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінюючи доводи адвоката Шпака Володимира Івановича, суд приймає до уваги основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону (стаття 129 Конституції України).

Здійснення незалежного правосуддя вимагає від судді протистояти будь-якому неправомірному зовнішньому впливу та зобов`язує розглядати справу якою б складною вона не була, забезпечуючи, тим самим, доступ до правосуддя.

За змістом статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом рішення Європейського Суду у справі Білуха проти України (п. 49), наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися не лише за суб`єктивним, а й за об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

У цьому відношенні неупередженість повинна бути очевидною в межах справи, що розглядається.

Вирішальним для об`єктивного критерію є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так, у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі "Мікаллеф проти Мальти" ЄСПЛ вказав, що "будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись" (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, §98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі "Межнаріч проти Хорватії" ЄСПЛ звернув увагу на те, що "слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною" (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Зазначена правова позиція збігається з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18 (провадження № 12-106гс19).

У своїй усній заяві про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. адвокатом Шпаком В.І. не наведено жодної підстави відповідно до норм ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

У заявленому клопотанні заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, фактично не погоджується з керуванням ходу судового засідання та в обґрунтування наявності підстав для відводу судді зазначає обставини, що не відповідають дійсності.

Згідно частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так суд зауважує, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Разом з тим, у справі, що розглядається, відсутні докази про наявність заяв судді чи то вчинків поза межами процесуальних дій під час судочинства, які б свідчили про його неспроможність забезпечити об`єктивний, неупереджений розгляд цієї справи.

За таких обставин правові підстави для відводу судді у даній справі відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання про відвід судді та відмову в його задоволенні.

Керуючись статтями 38, 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Визнати заявлений представником відповідача, адвокатом Шпаком Володимиром Івановичем, відвід судді Євстигнеєвої Н.М. - необґрунтованим.

2. У задоволенні усного клопотання адвоката Шпак В.І. про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. від розгляду справи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили - 18.03.2024 та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 22.03.2024.

Суддя Н.М. Євстигнеєва