ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.03.2024 Справа № 914/3146/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ольги Махник, розглянувши матеріали

за позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави

до відповідача 1: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача 2: Підприємство громадської організації Асоціація інвалідів захисників вітчизни Львівська здравниця,

про: визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації речового права, повернення земельної ділянки,

за участю представників:

прокурора: Максимовська Софія Сергіївна,

відповідача 1: Коржевич Уляна Федорівна,

відповідача 2: ОСОБА_1 ,

встановив:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідача 1 Львівської міської ради, відповідача 2 Підприємство громадської організації Асоціація інвалідів захисників вітчизни Львівська здравниця про

- визнання незаконним та скасування, в частині пункту 2 та пункту 3, рішення LXV сесії VII скликання Брюховицької селищної ради № 2088 від 20.10.2020 Про надання в користування земельної ділянки Підприємству громадської організації Асоціація інвалідів захисників Вітчизни Львівська здравниця;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права постійного користування Підприємства громадської організації Асоціація інвалідів захисників Вітчизни Львівська здравниця земельною ділянкою кадастровий номер :05:004:0002, площею 3,46 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про інше речове право: 38799260;

- зобов`язання Підприємство громадської організації Асоціація інвалідів захисників Вітчизни Львівська здравниця повернути земельну ділянку кадастровий номер :05:004:0002, площею 3,46 га Львівській міській територіальній громаді в особі Львівської міської ради.

Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань, зокрема, в судовому засіданні 13.12.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, про що постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

У судовому засіданні 27.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання у справі на 24.01.2024. Судове засідання 24.01.2024 не відбулося у зв`язку із оголошенням на території Львівської області повітряної тривоги, тому підготовче засідання призначено на 07.02.2024.

У судовому засіданні 07.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 28.02.2024.

26.02.2024 відповідачем 2 подано клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18. Розгляд справи по суті 28.02.2024 не розпочато, прокурор і представник відповідача 1 усно заперечили стосовно зупинення провадження.

У судовому засіданні 27.03.2024 представник відповідача подав додаткові пояснення з додатками: Статутами Громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни», Підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця», концепцією модульного центру оздоровлення та реабілітації осіб з інвалідністю серед військовослужбовців, усно заявив клопотання про поновлення строку на їх подання.

Розглянувши в засіданні 27.03.2023 клопотання про зупинення провадження, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до клопотання у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 925/1133/18 за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Черкаської міської ради та до Приватного підприємства «Інестиційно-будівельна компанія «Будгарант», предметом розгляду якої є визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання недійсними змін до договору оренди землі. У цій справі прокурор звернувся з позовом як самостійний позивач, оскільки відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало вирішення виключної правової проблеми з огляду на істотні розбіжності у судовій практиці судів різних інстанцій (в тому числі різних підходів Великої Палати Верховного Суду) щодо наявності / відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором як самостійним позивачем у разі, коли один орган, уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, прокурор визначив одним з відповідачів, а інший компетентний (контролюючий) орган прокурор не зазначив як позивачем.

Заявник клопотання стверджує, що в обох справах (у справі № 925/1133/18 та у господарській справі № 914/3146/23) прокурор зазначив, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (органи Держгеокадастру) не наділений повноваженням щодо звернення до суду про визнання незаконним та скасування рішення органів місцевого самоврядування з питань розпорядження землями, скасування державної реєстрації прав та повернення земельної ділянки. Відповідно, орган, уповноважений державою здійснювати захист її інтересів в даній сфері, за твердженням прокурора, відсутній. Тому, на думку прокурора, за цим позовом прокурор набуває статусу позивача.

Водночас посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право, зокрема, звертатися до суду з позовом про припинення права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, під час розгляду справи № 925/1133/18 постало питання: коли прокурор звернувся до Головного управління Держтеокадастру у Черкаській області з вимогою про вжиття заходів щодо захисту інтересів держави, а вказаний орган не вчинив жодних дій зі звернення до суду з помилковим посиланням на відсутність у нього відповідних повноважень на оскарження рішень органу місцевого самоврядування в судовому порядку, чи в такому разі прокурор повинен подавати позов до господарського суду як самостійний позивач чи із зазначенням позивачем відповідного органу Держгеокадастру як компетентного контролюючого органу в спірних правовідносинах, який у межах цієї справи, на відміну від Черкаської міської ради як видавника оспорюваного рішення, не міг бути одночасно одним з відповідачів.

Окрім цього, Верховним Судом в іншій справі № 908/1664/19 зазначено, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача у справі за наявності органу місцевого самоврядування, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не нівелює його обов`язку щодо дотримання порядку представництва, дотримання процедури, встановленої ч. 3 і 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та надання можливості такому органу самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав держави.

Прокурор при зверненні з позовом у справі № 908/1664/19 вказав, що є позивачем, оскільки Черкаська міська рада - один із співвідповідачів, рішення якого оскаржується через його невідповідність нормам чинного законодавства. Цим прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, тобто навів підставу для представництва інтересів держави.

Водночас суд у справі № 925/1133/18 вважав за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 і, з огляду на розгляд судами значної кількості аналогічних справ (за предметом спору та суб`єктним складом), з метою формування єдиної правозастосовної практики, для вирішення питання щодо наявності чи навпаки, відсутності підстав для відступу від висновків у справі з подібних правовідносин, передав справу № 925/1133/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції прокурора в цій справі, що розглядається, порушення інтересів держави полягає в незаконному наданні Брюховицькою селищною радою на позаконкурентних засадах у постійне користування земельної ділянки площею 3,46 га для містобудівних потреб за відсутності плану зонування або детального плану території, та без з`ясування дійсності намірів та спроможність громадської організації використовувати земельну ділянку для потреб, спрямованих на реалізацію завдань із соціальної захищеності інвалідів.

Заступник керівника обласної прокуратури звернувся до Львівської міської ради із запитом від 08.09.2023 про надання інформації щодо можливого порушення вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при прийнятті Брюховицькою селищною радою рішення від 20.10.2020 № 2088, щодо правової підстави припинення права постійного користування земельною ділянкою, щодо вжиття чи невжиття Львівською міською радою заходів до захисту інтересів держави, подальші наміри щодо вжиття відповідних заходів. Із запитом від 08.09.2023 про надання інформації прокурор звернувся і до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, так як саме на ГУ Держгеокадастру у Львівській області покладено обов`язок організації та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відповіло, що розпорядження землями комунальної власності не входить до його компетенції, тому заходи державного нагляду не здійснювались. Крім того, такі заходи не здійснюються на час дії воєнного стану в Україні.

Як наслідок, 20.10.2023 Господарський суд Львівської області отримав позов Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідача 1: Львівської міської ради і до відповідача 2: Підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації речового права, повернення земельної ділянки, так як, за твердженням прокурора, орган, уповноважений державою здійснювати захист її інтересів в даній сфері відсутній.

Тобто, як і в справі № 925/1133/18, для правильного і відповідно узгодженого із судовою практикою вирішення справи по суті постає необхідність з`ясування належного суб`єктного складу учасників спору в цій справі та можливості прокурора набувати статусу позивача в спірній ситуації: коли однією з позовних вимог є оскарження рішення органу місцевого самоврядування і коли водночас прокурор здійснює захист інтересів держави та, зокрема, конкретної територіальної громади, щоб такі не залишились не захищеними через бездіяльність відповідального органу.

Так, відповідно до п. п. 32 34 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 господарські суди різних інстанцій, у тому числі й Велика Палата Верховного Суду, сформували у подібних правовідносинах досить суперечливу, а подекуди й взаємовиключну практику щодо наявності / відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором як самостійним позивачем у разі, коли орган, уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, прокурор визначив одним з відповідачів, чим власне і обґрунтував відсутність такого органу у межах розгляду цієї справи.

До того ж Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду вважає, що очевидною є необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо комплексного застосування норм матеріального та процесуального права (частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та частин четвертої, п`ятої статті 53 ГПК України) з метою забезпечення вимог верховенства права, невід`ємною складовою якого є дотримання принципу юридичної визначеності, що обумовлює однакове застосування норми права, недопущення можливостей для її довільного трактування, враховуючи, що юридична визначеність норми права є ключовою умовою забезпечення кожному ефективного судового захисту незалежним судом.

Тому Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду вважає, що питання про наявність / відсутність підстав для представництва інтересів держави прокурором як самостійним позивачем у разі, коли один орган, уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, прокурор визначив одним з відповідачів, а інший компетентний (контролюючий) орган прокурор не зазначив як позивачем, має характер виключної правової проблеми, яка з огляду на істотні розбіжності у судовій практиці судів різних інстанцій є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що судове рішення Великої Палати Верховного Суду буде релевантним до спірних відносин у справі, що рзглядається Господарським судом Львівської області, правове питання, на яке має дати відповідь Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/1133/18, може мати суттєве значення для початку розгляду та вирішення спору по суті, для застосування єдиного та узгодженого правового підходу до суб`єктного складу сторін у аналогічних спорах.

Відповідно до ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (п. 7 ч. 1). А відповідно до ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 11 ч. 1 ст. 229).

Суд також зауважує, що відповідно до ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 31 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу. Водночас ст. 201 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті. Як зазначалося вище, розгляд справи по суті в цій справі не розпочато. Тому можливість реалізації права для зупинення провадження у справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах є допустимою.

Підсумовуючи зазначене, суд доходить висновку про обгрунтованість клопотання відповідача та наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 228, 229 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Клопотання Підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» про зупинення провадження задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 914/3146/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 925/1133/18.

3. Про поновлення провадження у справі сторін буде повідомлено ухвалою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.