ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 року м.Дніпро Справа № 904/3590/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 (повний текст складено та підписано 02.10.2023 суддя Назаренко Н.Г.) у справі №904/3590/23

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за неправильно зазначену в накладній масу вантажу в сумі 43 240,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену в накладній масу вантажу в сумі 43 240,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі №904/3590/23 задоволено позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену в накладній масу вантажу в сумі 43 240,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 43 240,00грн. - штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу та 2 684,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення штрафу за неправильно зазначену у залізничних накладних масу вантажу у загальному розмірі 43 240,00 грн. визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі №904/3590/23 в скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обґрунтовано настуним:

Апелянт зазначає, що позивач не надав Суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній № 45239159 та комерційному акті стосовно того, що у вказаних документах різні дані щодо маси вантажу у вагоні № 59423103, в судовому рішенні не зазначено які збитки поніс позивач.

Невірне зазначення маси вантажу у накладній не завдало збитків залізниці, як і не спричинило негативних наслідків, а штраф не має компенсаторного характеру, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. З огляду на відсутність збитків, обсяг відповідальності не є розумним і міг би бути зменшений за судовим рішенням.

В оскаржуваному рішенні не надана належна оцінка доказам, на які посилався відповідач у заяві про зменшення розміру штрафу.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем по справі подано відзив на апеляційну скаргу, вважає, що судове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 року у справі №904/3590/23 є обґрунтованим, законним та справедливим, винесене з додержанням норм матеріального та процесуального права, ухвалене на підставі повного і всебічного дослідження матеріалів справи та відповідає вимогам встановленим ст. 236 Господарського процесуального кодексу України щодо судових рішень.

Зазначає, що хоча обставини щодо військової агресії на які посилається відповідач є загальновідомими (частина третя статті 75 ГПК України), це не звільняє зазначену особу від обов`язку доводити обставини на які він посилається, як на підставу для зменшення розміру штрафу, належними доказами. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже відповідач у такому випадку має надавати докази, які підтверджують відповідні обставини.

Позивач не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2023 року відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до над №904/3590/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/3590/23.

10.11.2023 року матеріали справи №904/3590/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі №904/3590/23. Призначено розгляд апеляційної скарги у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

У липні 2022 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - вантажовідправник, відповідач) на підставі залізничної накладної № 45239159 відправило вантаж - вугілля кам`яне, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці. Вантажоодержувачем за зазначеною залізничною накладною (графа № 4) є ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - вантажоодержувач) за адресою: 85003, Донецька область, м. Добропілля, вулиця Київська, будинок 1. Під час оформлення перевізного документу відповідач у накладній зазначив, зокрема, номери вагонів, залучених до перевезення вантажу, а також їх вантажопідйомність та масу вантажу у кожному вагоні. Як зазначено у графі 28 вказаної накладної, вантаж було завантажено у вагони відповідачем, як вантажовідправником, і ним же визначено масу вантажу на вагонних вагах, про що зазначено у графі 26 накладної № 45239159 (а.с.7).

Так, у складі вагонів, відправлених за залізничною накладною № 45244696, був вагон №59423103 вантажопідйомністю 70 т з масою вантажу у вагоні - 69 400 кг.

В процесі перевезення вантажу 20.07.2022 на проміжній станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці було здійснено контрольне зважування вагону № 59423103, результати чого зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (а.с.15) та складено Акт загальної форми № 167 від 19.07.2022 та Комерційний акт № 454502/30 від 20.07.2022, в якому було зафіксовано, що при контрольному зважуванні вагона № 59423103, що прибув по відправці вказаній на звороті даного акту, в документі зазначається: вугілля кам`яне марки Г-газовий, навалом, вантаж розрівняний і маркований продольними бороздами, у твердому стані, вантаж розміщено та закріплено згідно з пунктом 3.1. глави 14 додатку 3 до СМГС. Нетто 69 400 кг, тара з документу перевірена 23 300 / 21 400 кг, в/п 70 000 кг. В дійсності виявилось: вантаж вугілля, брутто 93600 кг, тара з документу перевірена 23 300 / 21 400 кг, нетто 72 200 кг, що більше маси зазначеної в документі, на 2800 кг та вантажопідйомності на 2 200 кг;

Зважування проводилось на справних повірених 150 тонних вагах № 10 станції Павлоград І (повірка 11.07.2022) без відчеплення, при повній зупинці прийомоздавальником Захарова О.В., в присутності Д.С. Мордас В.І., приймальника поїздів Соломонова В.В., ОВР Пучинський С.М. Навантаження нижче рівня бортів 20-40 см, вантаж марковано продольними бороздами, маркування не порушено, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люки зачинені, течі та слідів течі не має. Начальник вантажного району по штату відсутній (а.с.9-10).

Так, провізна плата за спірний вагон - № 59423103 від станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці становила 8 648,00 грн.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за неправильно зазначену у накладній № 45239159 масу вантажу у вагоні № 59423103, відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України, посилаючись на статтю 129 Статуту залізниць України та Комерційний акт № № 454502/30 від 20.07.2022.

Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 43 240,00 грн., виходячи з такого розрахунку:

8 648, 00 грн. х 5 = 43 240 грн. 00 коп.,

У вказаному вище розрахунку:

- 8 648 грн. 00 коп. - провізна плата за вагон № 62255963 від станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці;

- 5 - кількість провізних плат.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем вказаного штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу у залізничній накладній № 45239159 у добровільному порядку.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі із виконання перевезення вантажів залізничним транспортом.

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення наявності підстав для покладання відповідальності, передбаченої статтею 122 Статуту залізниць України на відправника. Штраф, нарахований відповідно до статті 118 Статуту арифметично вірно у розмірі 43240грн, розрахований за формулою (8648грн х 5), де: 8648грн. - провізна плата за вагон від станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції Добропілля Донецької залізниці; 5 - кількість провізних плат.

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Відповідача про зменшення суми штрафу.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами частин 5, 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17, від 12.02.2018 у справі № 906/434/17.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги: … Відповідач ПрАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ не згодний з ухваленим рішенням, вважає його прийнятим при неповному з`ясуванні та дослідженні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки Суду не відповідають дійсним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі … …Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір …

Слід враховувати, що правила ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України направлені на …

… Пунктом 24 Статуту залізниць України передбачено, що …

… Позивач не надав Суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній № 45239159 та комерційному акті стосовно того, що у вказаних документах різні дані щодо маси вантажу у вагоні № 59423103, в судовому рішенні не зазначено які збитки поніс позивач.

Отже, невірне зазначення маси вантажу у накладній не завдало збитків залізниці, як і не спричинило негативних наслідків, а штраф не має компенсаторного характеру, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. З огляду на відсутність збитків, обсяг відповідальності не є розумним і міг би бути зменшений за судовим рішенням.

У рішенні Суду не надана належна оцінка доказам, на які посилався відповідач у заяві, зокрема:

1) копія листа СВ Управління СБУ від 24.05.2023 за №55/8-2685;

2) копія листа СВ Управління СБУ від 24.05.2023 за №55/8-2686:

3) копія листа СВ Управління СБУ від 01.06.2023 за №55/8-2847;

4) копія листа СВ Управління СБУ від 01.06.2023 за №55/8-2848;

5) копія листа СВ Управління СБУ від 15.06.2023 за №55/8-3247;

6) копія листа СВ Управління СБУ від 15.06.2023 за №55/8-3248;

7) копія листа Головного СУ СБУ від 04.05.2023 за №6/М-667-и/38;

8) копія постанови від 12.03.2023 у КП №0000874 від 07.05.2023;

9) копія балансу (звіту про фінансовий стан) на 31 грудня 2022 року.

Саме ці докази підтверджують, що підприємство вантажовідправника знаходиться у тяжкому фінансовому стані, має боргові, поточні та довгострокові зобов`язання, працює на межі виробничих можливостей у період воєнного стану, зазнало пошкоджень виробничих об`єктів під час ракетних обстрілів, що спричинило понесення збитків, а сплата таких стягнень створює загрозу доведення вантажовідправника до банкрутства.

Також варто відмітити, що розділ VI Закону України Про залізничний транспорт, який присвячений, у …

… Зазначені норми не містять жодної безпосередньої вказівки на те, що невідповідність даних про масу вантажу, вказаних у залізничній накладній, засвідчену (невідповідність) актами залізниці, закон (а не підзаконний нормативний акт! - Статут залізниць України) визначає підставою для відповідальності у вигляді штрафу.

За приписами ст. 231 Господарського кодексу України джерелом встановлення …

… Ймовірна конкуренція у правозастосуванні норм, що потребує визначення і переваги застосування саме спеціального припису можлива лише між …

Отже, Суд першої інстанції не надав належної оцінки спірним правовідносинам.

… Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та …

… І тут, доречно згадати також положення ст. 13 Конвенції щодо права на ефективний засіб …

… Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод і практика Європейського суду з прав людини проголошує …

… Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення …

… За змістом частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, …

… У зв`язку з наведеним, рішення суду першої інстанцій зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає, оскільки …

… Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 86 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є…

… За таких обставин, висновки Суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки не відповідають дійсним обставинам справи, не підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі № 904/3590/23 не відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування … відхиляються колегією суддів як такі, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача. Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішені суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі №904/3590/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 4026,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі №904/3590/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 у справі №904/3590/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 4026,00 покласти на Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, за винятком випадків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 286 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.03.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус