ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 Справа № 917/183/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Кам`янопотоківської сільської ради

до 1) Кременчуцької районної ради

2) Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення

за участю представників

від позивача - ОСОБА_1 ;

від відповідача-2 ОСОБА_2 ;

від третьої особи ОСОБА_3 ;

від відповідача-1 не з`явилися

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулася Кам`янопотоківська сільська рада з позовом до Кременчуцької районної ради та до Комунального некомерційного медичного підприємства Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.2 а.с.1-33), в редакції вимог згідно із заявою про зміну предмету позову (т.3 а.с.191-192), в яких прохає:

- визнати протиправною бездіяльність Кременчуцької районної ради, яка полягає у не розгляді пропозицій Кам`янопотоківської сільської ради (Білецьківської сільської ради - до реорганізації) від 27 жовтня 2020 року, від 16 грудня 2020 року, від 23 грудня 2020 року про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради;

- визнати незаконним та скасувати рішення Кременчуцької районної ради від 24 грудня 2020 року Про внесення змін до статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції;

- визнати недійсним Статут комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в редакції, затвердженій рішенням Кременчуцької районної ради від 24 грудня 2020 року Про внесення змін до статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції;

- визнати незаконним та скасувати рішення Кременчуцької районної ради від 24 грудня 2020 року Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня;

- зобов`язати Кременчуцьку районну раду розглянути пропозиції Кам`янопотоківської сільської ради (Білецьківської сільської ради - до реорганізації) від 27 жовтня 2020 року, від 16 грудня 2020 року, від 23 грудня 2020 року про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням від 24.12.2020 "Про внесення змін до статуту та затвердження статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради "Кременчуцька центральна районна лікарня" в новій редакції", зареєструвавши зміни до статуту та змінивши адресу місцезнаходження лікарні на м.Кременчук, Відповідач-1 позбавив Позивача права вимагати передання у його комунальну власність комунальне підприємство на підставі пункта 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункта 39 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України. Внаслідок ухвалення рішення від 24.12.2020 "Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради "Кременчуцька центральна районна лікарня" Позивач був позбавлений права на мирне володіння майном лікарні, співвласником якої Позивач був до внесення змін до статуту, та позбавлено можливості отримати майно лікарні із спільної власності територіальних громад на підставі частини третьої пункту 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідач-1 (Кременчуцька районна рада) у заяві від 12.09.2023 (т.7 а.с.6-8) позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідач-2 (Комунальне некомерційне медичне підприємство Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) у відзиві (т.6 а.с.205-211, 243-289) проти позову заперечує посилаючись на таке:

- відповідно до пункту 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та пункту 39 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України встановлено два критерії передачі майна до територіальної громади, це фізичне знаходження майна на певній території і задоволення потреб конкретної громади.

- зважаючи на те, що майно, яке є об`єктом передачі за спірними рішеннями, знаходиться на території Кременчуцької міської територіальної громади, а також з 2021 року фінансування здійснюється з бюджету цієї громади, у Відповідача-1 не було альтернативного вибору діяти на власний розсуд, оскільки зобов`язання щодо передачі за територіальним розташуванням та бюджетним фінансуванням в імперативному порядку закріплено законом;

- оскаржувані рішення Відповідача-1, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання, а відтак їх скасування не породжує наслідків для Позивача та не є засобом поновлення інтересів Позивача;

- Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження фактів порушення прав мешканців Кам`янопотоківської територіальної громади, а, отже, порушення прав саме Позивача у зв`язку з прийняттям Відповідачем-1 оспорюваних рішень.

Позивач у поясненнях (т.7 а.с.29-37, 58-65) заперечує мотиви відповідача та третьої особи, підтримує вимоги позову повністю, зазначає, що співвласниками лікарні не надавалася згода на передачу цілісного майнового комплексу лікарні у власність Третьої особи, а також прохає врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.02.2022 у справі № 904/4109/21 щодо передачі об`єктів права власності територіальних громад.

Відповідач-2 (Комунальне некомерційне медичне підприємство Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) надав пояснення від 24.10.2023 (т.7 а.с.126-128).

Третя особа (Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області) у поясненнях (т.6 а.с.220-224) вказала наступне:

оскаржувані рішення Відповідача-1, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання, а відтак їх скасування не породжує наслідків для Позивача та не є засобом поновлення інтересів Позивача;

майно знаходиться на території Кременчуцької міської територіальної громади, а тому пріоритетне право на це майно має вказана міська територіальна громада, а не Позивач, який розташований в іншому населеному пункті.

Учасники справи надали до суду клопотання про залучення доказів, які суд задовольнив, а саме: клопотання позивача від 18.11.2023 (т.7 а.с.182-231); клопотання третьої особи від 30.10.2023 (т.7 а.с.78-125), від 31.10.2023 (т.7 а.с.144-176).

Відповідач-1 (Кременчуцька районна рада) у заяві від 12.09.2023 (т.7 а.с.6-8) прохає розглядати справу без її участі.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

За цим позовом Господарський суд Полтавської області ухвалою від 27.01.2021 (т.3 а.с.151) відкрив провадження у справі № 917/183/21, призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Позивач подав заяву про зміну предмету позову (т.3 а.с.191-192).

Ухвалою від 25.11.2021 (т.3 а.с.202) суд прийняв заяву позивача про зміну предмету позову.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.12.2021 по справі № 917/183/21 (т.3 а.с.212-219) позов було задоволено повністю.

Під час апеляційного провадження ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 (т.5 а.с.162-167) залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області ( ); здійснено зміну найменування відповідача-2 з Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня () на Комунальне некомерційне медичне підприємство Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ().

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 (т.5 а.с.197-207) вказане рішення Господарського суду Полтавської області від 16.12.2021 залишене без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.06.2023 (т.6 а.с.156-175) були скасовані рішення Господарського суду Полтавської області від 16.12.2021 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 у цій справі, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 (т.6 а.с.183) цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 14.07.2023 (т.6 а.с.184) суд прийняв справу до провадження, призначити розгляд справи у порядку загального позовного провадження у підготовче засідання.

Ухвалою від 07.09.2023 (т.7 а.с.1) суд продовжив строк проведення підготовчого провадження.

Ухвалою від 23.11.2023 (т.7 а.с.234-236) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

За клопотаннями позивача, відповідача (Комунального некомерційного медичного підприємства Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) та третьої особи (т. 7 а.с.19-21; т.6 а.с.199-200; т.7 а.с.10-12) їх представники приймали участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Про час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 23.11.2023 (т.7 а.с.232-233), довідками від 23.11.2023, від 05.03.2024 про доставлення копії ухвал до електронного кабінету відповідачів та третьої особи (т.7 а.с.236-238), протоколом судового засідання від 05.03.2024 (т.8 а.с.22-27), довідками від 07.03.2024 про доставлення копії ухвали від 05.03.2024 до електронного кабінету відповідачів та третьої особи (т.8 а.с.28-30).

У судовому засіданні 27.03.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня (далі Відповідач-2) створене на підставі рішення 17 сесії Кременчуцької районної ради 7 скликання від 29 грудня 2017 року (з урахуванням рішення 19 сесії 7 скликання Кременчуцької районної ради від 07 березня 2018 року Про внесення змін до рішення 17 сесії районної ради 7 скликання від 29.12.2017 р. Про реорганізацію Кременчуцької центральної районної лікарні шляхом перетворення в комунальне підприємство Кременчуцька центральна районна лікарня) відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні шляхом перетворення з Кременчуцької центральної районної лікарні (п.1.2. Статуту відповідача-2 в редакції до 24.12.2020; т.2 а.с.42-56).

Згідно з п. 1.3. Статуту відповідача-2 (в редакції до 24.12.2020; т.2 а.с.42-56) майно підприємства є спільною власністю територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області, зокрема Піщанської ОТГ (Піщанської сільської ради), Омельницької ОТГ (Омельницької сільської ради), Пришибської ОТГ (Пришибської сільської ради), Новознам`янської ОТГ (Новознам`янської сільської ради), Недогарківської ОТГ (Недогарківської сільської ради), Білецьківської сільської ради, Кам`янопотоківської сільської ради, Келебердянської сільської ради, Потоківської сільської ради, Салівської сільської ради, Ялинцівської сільської ради та Новогалещинської селищної ради (Бондарівський старостинський округ) (ОТГ) в особі Кременчуцької районної ради Полтавської області (Відповідача-1).

Відповідач-2 створений на базі майна спільної власності територіальних громад, а саме Піщанської ОТГ (Піщанської сільської ради), Омельницької ОТГ (Омельницької сільської ради), Пришибської ОТГ (Пришибської сільської ради), Новознам`янської ОТГ (Новознам`янської сільської ради), Недогарківської ОТГ (Недогарківської сільської ради), Білецьківської сільської ради, Кам`янопотоківської сільської ради, Келебердянської сільської ради, Потоківської сільської ради, Салівської сільської ради, Ялинцівської сільської ради та Новогалещинської селищної ради (Бондарівський старостинський округ) (ОТГ) в особі Відповідача-1 (пункт 1.5 статуту Відповідача-2 у редакції до 24.12.2020; т.2 а.с.42-56).

Відповідно до відомостей, що містились в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня до 24.12.2020 (т.2 а.с.175), серед її засновників було зазначено, в тому числі Кам`янопотоківську сільську раду та Білецьківську сільську раду.

Рішенням Білецьківської сільської ради від 23.10.2020 (т.2 а.с.62-64) з метою забезпечення потреб громади на реалізацію права комунальної власності вирішено звернутися до Кременчуцької районної ради Полтавської області з пропозицією про надання згоди на передачу із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області у власність Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, всього майна, майнових комплексів, окремого визначеного індивідуального майна, будівель та споруд, в тому числі комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня.

Позивач вказує, що на виконання рішення Білецьківської сільської ради від 23.10.2020 відповідне звернення про передачу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня було подано до Кременчуцької районної ради листом від 27.10.2020 №1113/18-02-22 (т.2 а.с.65-66).

Позивач зазначає, що лист від 27.10.2020 №111/18-02-22 був переданий Відповідачу-1 засобами електронної пошти, в підтвердження чого надав роздруківку від 27.10.2020 (т.2 а.с.67) та довідку Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради від 29.12.2020 (т.2 а.с.68).

Рішенням Кам`янопотоківської сільської ради від 06.11.2020 (т.2 а.с.59-61) вирішено, зокрема: почати процедуру реорганізації Білецьківської сільської ради шляхом приєднання до Кам`янопотоківської сільської ради; вирішено, що Кам`янопотоківська сільська рада є правонаступиком всього майна, прав та обов`язків Білецьківської сільської ради.

Кам`янопотоківська сільська рада листом від 16.12.2020 №979 (т.2 а.с.69-70) звернулась до Кременчуцької районної ради, яким просила включити до порядку денного та розглянути пропозицію Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про надання згоди на передачу із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради та в першочерговому порядку про передачу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня ().

Листом від 23.12.2020 №1038 Кам`янопотоківська сільська рада втретє звернулась до Кременчуцької районної ради із зверненням про розгляд питання щодо передачі у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня ().

Позивач у позові вказує, що листами від 27.10.2020, 16.12.2020, 23.12.2020 звертався до Відповідача-1 з пропозицією про надання згоди на передачу зі спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств у комунальну власність Позивача та в першочерговому порядку про передачу лікарні Відповідача-2. Проте, листи Позивача залишені Відповідачем-1 без реагування.

Третя особа прийняла рішення від 22.12.2020 «Про надання згоди на безоплатне прийняття до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області єдиного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (т.4 а.с.23), яким надано згоду на безоплатне прийняття єдиного майнового комплексу КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня».

Відповідач-1 прийняв рішення від 24.12.2020 "Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції" (т.2 а.с.34-35), в якому зокрема: визнано Відповідача-1 єдиним засновником, власником та органом управління майном, що є спільною власністю територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області; змінено адресу місцезнаходження медичного закладу з 39763, Полтавська область, Кременчуцький район, село Кам`яні Потоки, вулиця Центральна, 436 на 39627, Полтавська область, місто Кременчук, проспект Полтавський, будинок 40; виключено інформацію про власність Позивача, Білецьківської сільської ради, Піщанської ОТГ та інших територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області на лікарню Відповідача-2 (пункти 1.3, 1.5, 1.6, 6.2 статуту); виключено інформацію про статутний капітал (пункт 7.7 статуту); виключено положення щодо права оперативного управління вказаним медичним закладом Позивачем, Білецьківською сільською радою, Піщанською ОТГ та іншими територіальними громадами Кременчуцького району Полтавської області (пункт 9.1 статуту).

Рішенням Відповідача-1 від 24.12.2020 "Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня" (т.2 а.с.38-39) передано безоплатно зі спільної власності територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області цілісний майновий комплекс Відповідача-2 з активами, пасивами та чисельністю працюючих у комунальну власність Кременчуцької міської територіальної громади в особі Третьої особи.

Рішенням Третьої особи від 26.01.2021 (т.4 а.с.34-35) вирішено, зокрема, прийняти безоплатно до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Третьої особи єдиний майновий комплекс Відповідача-2 зі спільної власності територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області в особі Відповідача-1, з усіма активами, пасивами та штатною чисельністю працюючих. Внесено зміни щодо складу власників (засновників) Відповідача-2 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, вважати Третю особу єдиним власником (засновником) зазначеного медичного закладу; затверджено статут Відповідача-2 в новій редакції.

Акт приймання-передачі до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради єдиного майнового комплексу КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» затверджений Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.02.2021 №247 (т.4 а.с.43-88).

Відповідач-1 (Кременчуцька районна рада) у заяві №02-29/716 від 11.10.2021 (т.3 а.с.155) та у заяві від 12.09.2023 (т.7 а.с.6-8) позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як свідчать матеріали справи, на підставі вказаних вище рішень Відповідача-1 від 24.12.2020 та Третьої особи від 26.01.2021 цілісний майновий комплекс комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» передано у комунальну власність Кременчуцької міської територіальної громади в особі Третьої особи (Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області).

Отже, визнання Відповідачем-1 цього позову порушує права чи інтереси інших осіб - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Тому суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

На підставі постанови Верховної Ради України №795 від 15.07.2020 "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" Кам`янопотоківською об`єднаною територіальною громадою 25.10.2020 проведені чергові вибори депутатів сільської ради та сільського голови. Рішеннями Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.11.2020 розпочато повноваження депутатів Кам`янопотоківської сільської ради та розпочато реорганізацію Білецьківської сільської ради шляхом приєднання до Кам`янопотоківської сільської ради".

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Таким чином, Позивач є правонаступником усіх права та обов`язків, майна Білецьківської сільської ради.

Постановою Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 "Про утворення та ліквідацію районів" ліквідовано Кременчуцький район у Полтавській області та утворено Кременчуцький район (з адміністративним центром у місті Кременчуці) у складі територій Глобинської міської, Горішньоплавнівської міської, Градизької селищної, Кам`янопотоківської сільської, Козельщинської селищної, Кременчуцької міської, Новогалещинської селищної, Оболонської сільської, Омельницької сільської, Піщанської сільської, Пришибської сільської, Семенівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з абзацом 15 частини першої статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, та через органи місцевого самоврядування.

Статтею 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" передбачено, що об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

Частинами третьою та четвертою статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Згідно з частиною восьмою статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

06.12.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" №1009-IX від 17.11.2020, яким пункт 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" викладено в новій редакції, а саме:

"10. З набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Правонаступник районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язаний передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України."

Також Бюджетним кодексом України (пункт 39 Розділу VІ "Прикінцеві та перехідні положення") визначено, що районні ради здійснюють передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність сільських, селищних, міських територіальних громад установ та закладів, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у цій справі (т.6 а.с.156-175) зазначив, що (п.22.2) із системного аналізу приписів пункту 10 розділу V названого Закону вбачається два випадки передачі об`єктів спільної власності територіальних громад району у комунальну власність територіальних громад: 1) за заявницьким принципом, тобто, за пропозицією сільських, селищних, міських рад рішенням, зокрема, районної ради (абзац третій пункта 10 розділу V Закону); 2) на виконання зобов`язання, встановленого Законом, правонаступником районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року (абзац четвертий пункта 10 розділу V Закону).

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у цій справі (т.6 а.с.156-175) зазначив наступне:

« 22.3. За своїм змістом приписи абзаців третього та четвертого пункту 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" мають імперативний характер, позаяк у співвідношенні з частиною восьмою статті 60 цього Закону встановлюють два випадки обов`язкової передачі районною чи обласною радою об`єктів спільної власності територіальних громад на користь конкретної територіальної громади району чи області незалежно від наявності згоди інших територіальних громад району чи області на передачу вказаних об`єктів.

22.4. У першому випадку (абзац третій пункта 10 розділу V Закону), передачі до комунальної власності відповідних територіальних громад підлягає майно (що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст), яке знаходиться на території цих громад та задовольняє виключно їх потреби.

Тобто, за заявницьким принципом (перший випадок) районна рада у прийнятті рішення про передачу об`єкта спільної власності району повинна керуватися наявністю двох обов`язкових критерієв: 1) об`єкт спільної власності територіальних громад знаходиться на території територіальної громади (сільської, селищної, міської, об`єднаної); 2) відповідний об`єкт задовольняє колективні потреби виключно тієї територіальної громади, на території якої він знаходиться.

22.5. У другому випадку (абзац четвертий пункта 10 розділу V Закону), на виконання зобов`язання, покладеного законом на правонаступника районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, об`єкти спільної власності району передаються за такими двома обов`язковими критеріями: 1) об`єкти спільної власності територіальних громад знаходяться на території громади (сільської, селищної, міської, об`єднаної); 2) відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України».

У ч. 4 ст.236 ГПК України вказано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач-2 у відзиві (т.6 а.с.205-211) та Третя особа проти позову заперечують з тих підстав, що оскаржувані рішення Відповідача-1 пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання, а відтак їх скасування не породжує наслідків для Позивача та не є засобом поновлення інтересів Позивача.

Оцінюючи вказані заперечення, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

У рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Разом з тим, із зазначеного рішення Конституційного Суду України вбачається, що такі рішення органу місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в інший спосіб.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55, статті 124 Конституції України.

У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно зі статтею 16 ЦК України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, зважаючи на наведені норми права, рішення органу місцевого самоврядування, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 у цій справі (п.31.1, п. 31.2 постанови; т.6 а.с.156-175).

Таким чином, заперечення Відповідача-2 та Третьої особи в цій частині суд визнає необґрунтованими.

Згідно з ч. 5 ст.310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст.316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у цій справі (т.6 а.с.156-175) у п. 23, п.24, п.25.1 вказав, що:

- судам слід з`ясувати, за яким саме з двох випадків приймалося спірне рішення, і, в залежності від встановленого, визначити, чи відповідає спірне рішення від 24.12.2020 "Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня" вимогам пункту 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та пункту 39 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України;

- судам слід дослідити та встановити фактичне місцезнаходження (місце розташування), а не лише юридичну адресу, як вказано в рішенні від 24.12.2020 "Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції", спірного майна, в залежності від чого встановити на території якої громади воно знаходиться, а також бюджетне фінансування спірного об`єкта та чи задовольняє спірний об`єкт спільної власності потреби виключно територіальної громади Позивача4

- не з`ясованим судами залишилося питання чи є визначення у вказаному рішенні Відпо відача-1 юридичної адреси Відповідача-2 зміною за своєю суттю місцезнаходження юридичної особи і чи впливає ця зміна на реєстрацію місцезнаходження юридичної особи в розумінні наведених норм права.

На виконання вказівок Верховного Суду під час нового розгляду справи господарський суд встановив наступне.

Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 ліквідовано Кременчуцький район у Полтавській області та утворено Кременчуцький район (з адміністративним центром у місті Кременчуці) у складі територій Глобинської міської, Горішньоплавнівської міської, Градизької селищної, Кам`янопотоківської сільської, Козельщинської селищної, Кременчуцької міської, Новогалещинської селищної, Оболонської сільської, Омельницької сільської, Піщанської сільської, Пришибської сільської, Семенівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно п.п. 16 п.3 цієї постанови ліквідовано у Полтавській області: Великобагачанський, Гадяцький, Глобинський. Гребінківський, Диканський, Зінківський, Карлівський, Кобеляцький, Козельщинський, Котелевський, Кременчуцький, Лохвицький, Лубенський, Машівський, Миргородський, Новосанжарський, Оржицький, пирятинський, Полтавський, Решетилівський, Семенівський, Хорольський, Чорнухинський, Чутівський, Шишацький райони.

06.12.2020 набрали чинності зміни до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до яких, районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття нею повноважень с правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району, якщо інше не передбачено цим Законом (п.п. 3 п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»),

Таким чином, Кременчуцька районна рада стала правонаступником вказаних ліквідованих районів та об`єднала сільські, селищні та міські громади вказаних вище районів.

Згідно п. 10 Розділу V «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

Відповідач-1 прийняв оспорюване рішення від 24.12.2020 "Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції" (т.2 а.с.34-35), в якому зокрема: визнано Відповідача-1 єдиним засновником, власником та органом управління майном, що є спільною власністю територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області.

В абзаці 4 пункту 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону від 17 листопада 2020 року

№ 1009-IX) вказано, що правонаступник районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язаний передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.

Отже, до 01.07.2021 Кременчуцька районна рада, як правонаступника ліквідованих районів, зобов`язана була передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад.

Пунктом 39 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України встановлено, що районні ради здійснюють передачу зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність сільських, селищних, міських територіальних громад установ та закладів, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом. З 1 січня 2021 року видатки на функціонування зазначених установ і закладів плануються та здійснюються з бюджетів таких територіальних громад.

Враховуючи вказане, законодавством встановлено обов`язковість для районної ради здійснювати передачу майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у комунальну власність територіальних громад при наявності двох неодмінних умов: знаходження майна на території територіальної громади та відповідно розмежування видатків (тобто фінансування об`єкту тією територіальною громадою, на території якої знаходиться певний об`єкт).

Керуючись п. 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону від 17 листопада 2020 року № 1009-IX) Третя особа прийняла рішення від 22.12.2020 «Про надання згоди на безоплатне прийняття до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області єдиного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (т.4 а.с.23).

Керуючись п. 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону від 17 листопада 2020 року № 1009-IX), Відповідач-1 прийняв рішення від 24.12.2020 "Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня" (т.2 а.с.38-39).

На підставі вказаних рішень та п. 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону від 17 листопада 2020 року № 1009-IX) рішенням Третьої особи від 26.01.2021 (т.4 а.с.34-35) вирішено, зокрема, прийняти безоплатно до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Третьої особи єдиний майновий комплекс Відповідача-2.

Щодо місцезнаходження майна, яке є об`єктом передачі за спірними рішеннями, суд на підставі матеріалів справи встановив наступне.

У п.1.4 статуту Відповідача-2 в редакції, затвердженій рішенням від 10.10.2018 (т.2 а.с.193; т.3 а.с.1-17) вказано місцезнаходження Кременчуцької центральної районної лікарні: м. Кременчук, проспект Полтавський, будинок 40.

У рішенні Кременчуцької міської ради від 22.12.2020 «Про надання згоди на безоплатне прийняття до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області єдиного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», яким надано згоду на безоплатне прийняття єдиного майнового комплексу КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (місцезнаходження: проспект Полтавський, 40, м. Кременчук, Полтавська область, юридична адреса: вул. Центральна, 436 с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська обл.) з земельною ділянкою, усіма активами, пасивами, із спільної власності територіальних громад сіл Кременчуцького району до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради (т.4 а.с. 23).

В акті приймання-передачі до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради єдиного майнового комплексу КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (т.4 а.с.44-88), що затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.02.2021 №247 (т.4 а.с.43), вказано, що 01.02.2021 комісія обстежила єдиний майновий комплекс КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», що знаходиться за адресою: проспект Полтавський, 40 м. Кременчук, Полтавська область (кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0099).

У витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2021 (т.4 а.с.89-90) вказана адреса об`єкту (будівлі та споруди єдиного майновою комплексу лікарні) просп. Полтавський, 40, м. Кременчук.

У державному акті на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №220246 від 06.07.2006 (т.6 а.с.252), Кременчуцькій центральній районній лікарні (місцезнаходження (адреса) юридичної особи - м. Кременчук просп. Полтавський, 40) підтверджено право користування земельною ділянкою площею 48068 кв.м. по просп. Полтавському, 40, в м. Кременчуці, цільове призначення - для експлуатації і обслуговування будівель та споруд лікарні.

В ліцензії № ОВ 070366 (серія АА № 004816), виданій 31.08.2011 КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», вказано місце провадження діяльності - м. Кременчук, проспект Полтавський, 40 (т.6 а.с.253).

Отже, майно, яке є об`єктом передачі за спірними рішеннями, знаходиться за адресою проспект Полтавський, 40, м. Кременчук, Полтавська область, діяльність лікарні проводиться за цією ж адресою, тобто на території Кременчуцької міської територіальної громади.

Тож, не зважаючи на те, що в статутних та реєстраційних документах адреса КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» була зазначена: с. Кам`яні Потоки, вул. Центральна, 436,проте фактичне місце провадження медичної діяльності - проспект Полтавський, 40 м. Кременчук - в будівлі лікарні, яка фактично знаходилася та знаходиться на даний час на території міста Кременчука.

Частиною першою статті 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Отже, Відповідач-1 у спірному рішенні від 24.12.2020 "Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції" (т.2 а.с.34-35), зазначивши адресу місцезнаходження медичного закладу на 39627, Полтавська область, місто Кременчук, проспект Полтавський, будинок 40, фактично визначив адресу місцезнаходження медичного закладу у відповідності до вимог частини першої статті 93 ЦК України.

Як зазначено у наданій Відповідачем-2 «Інформації щодо обсягу фінансування Лікарні з місцевого бюджету» (т.7 а.с.136), протягом 2018 2020 років фінансування поточних та капітальних видатків здійснювалося Кременчуцькою районною державною адміністрацією, а у 2021 2023 роках Кременчуцькою міською радою.

Позивач надав до матеріалів справи видану Відповідачем-2 «Інформацію щодо обсягу та джерел фінансування Лікарні за 2018 2020 роки» (т.7 а.с.186), де вказано, що протягом 2018 2020 років фінансування поточних та капітальних видатків здійснювалося Кременчуцькою районною державною адміністрацією, а також за рахунок платних послуг та інших джерел власних надходжень.

Позивач надав до матеріалів справи рішення Кременчуцької районної ради від 06.12.2018 «Про затвердження районної Програми покращення умов обслуговування населення Кременчуцького району комунальним некомерційним підприємством Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня на 2018 -2020 роки (т.7 а.с.199-208), та рішення Кременчуцької районної ради від 20.12.2019 (т.7 а.с.209-216) і від 22.09.2020 (т.7 а.с.217-224) про внесення змін до вказаної Програми (т.7 а.с.209-216).

У додатку № 3 до рішення від 06.12.2018 (т.7 а.с.208) передбачені такі джерела фінасування вказаної програми: бюджети Омельницької ОТГ, Недогарківської ОТГ, Піщанської ОТГ, обласний бюджет.

У додатку № 3 до рішення від 20.12.2019 (т.7 а.с.215-216) передбачені такі джерела фінасування вказаної програми: бюджети Омельницької ОТГ, Недогарківської ОТГ, Піщанської ОТГ, Новознам`янської ОТГ, Новогалещинської ОТГ, Пришибської ОТГ, районний бюджет, обласний бюджет.

У додатку № 3 до рішення від 22.09.2020 (т.7 а.с.222-224) передбачені такі джерела фінасування вказаної програми: бюджети Омельницької ОТГ, Недогарківської ОТГ, Піщанської ОТГ, Новознам`янської ОТГ, Новогалещинської ОТГ, Пришибської ОТГ, районний бюджет, обласний бюджет, на оплату праці бюджети Недогарківської ОТГ, Піщанської ОТГ, Новознам`янської ОТГ, Білецьківської сільської ради.

Вказані докази не підтверджують фінансування зазначеної Лікарні за рахунок коштів позивача - Кам`янопотоківської сільської ради.

Також позивач надав до матеріалів справи рішення Білецьківської сільської ради від 31.03.2017 про виділення коштів на придбання медичних предметів для лабораторії, що розташована в приміщенні Білецьківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини(т.7 а.с.195), рішення Білецьківської сільської ради від 17.04.2019 про виділення коштів на утримання кабінету лабораторії в Білецьківській амбулаторії загальної практики сімейної медицини та оплату праці лаборанта (т.7 а.с.196), рішення Білецьківської сільської ради від 06.12.2019 про виділення коштів на утримання кабінету лабораторії в Білецьківській амбулаторії загальної практики сімейної медицини (т.7 а.с.197), рішення Білецьківської сільської ради від 08.04.2020 про виділення коштів Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги Пришибськї сільської ради» на придбання туберкуліну для населення Білецьківської сільської ради (т.7 а.с.198).

Надані позивачем докази не підтверджують здійснення фінансування Лікарні (Відповідача-2) за рахунок Кам`янопотоківської сільської ради чи Білецьківської сільської ради. Позивач також належними доказами не довів розмежування видатків на фінансування спірної Лікарні відповідно до Бюджетного кодексу та включення вказаних видатків до кошторисів цих сільських рад і Позивача.

Третя особа надала рішення «Про затвердження комплексної програми розвитку Комунального некомерційного медичного підприємства Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» та про внесення змін до цих програм, зокрема рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.03.2021, від 23.11.2021, від 16.12.2021, від 11.11.2022, від 16.12.2022, від 27.02.2023, від 09.06.2023, від 18.08.2023 (т.7 а.с.146-165), згідно з якими визначено обсяги фінансування розвитку Лікарні за рахунок коштів Кременчуцької міської територіальної громади, коштів ОТГ Кременчуцького району, коштів за програмою медичних гарантій від НСЗУ, надання підприємством платних послуг, інших джерел фінансування. В рішеннях від 09.06.2023, від 18.08.2023 (т.7 а.с.166-173) визначено обсяги фінансування розвитку Лікарні за рахунок коштів Кременчуцької міської територіальної громади, коштів за програмою медичних гарантій від НСЗУ, надання підприємством платних послуг, інших джерел фінансування.

Отже, після підписання Акта приймання-передачі до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради єдиного майнового комплексу КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» затверджений Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.02.2021 №247 (т.4 а.с.43-88), фінансування Лікарні проводиться, зокрема за кошти Кременчуцької міської територіальної громади.

З огляду на викладене вище, суд визнає обґрунтованими посилання Третьої особи у поясненнях на те, що спірне майно знаходиться на території Кременчуцької міської територіальної громади, а тому пріоритетне право на це майно має вказана міська територіальна громада, а не Позивач, який розташований в іншому населеному пункті, а також що майно, яке є об`єктом передачі за спірними рішеннями, знаходиться на території Кременчуцької міської територіальної громади, з 2021 року фінансування здійснюється з бюджету цієї громади, і у Відповідача-1 не було альтернативного вибору діяти на власний розсуд, оскільки зобов`язання щодо передачі за територіальним розташуванням та бюджетним фінансуванням в імперативному порядку закріплено законом.

Позивач у поясненнях, поданих під час нового розгляду справи (т.7 а.с.58-65), прохає врахувати під час розгляду цієї справи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.02.2022 у справі № 904/4109/21 щодо передачі об`єктів права власності територіальних громад.

Проте, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 904/4109/21 (адреса доступу: https://reestr.court.gov.ua/Review/103371145) викладена правова позиція щодо норм частини 2 статті 10, частини 8 статті 60 та абзаців 2, 3 пункту 10 Розділу V (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній до 05.12.2020).

Разом з тим, 06.12.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" №1009-IX від 17.11.2020, яким пункт 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" викладено в новій редакції.

На дату прийняття спірних рішень від 24.12.2020 вже діяли положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" №1009-IX від 17.11.2020, тому правова оцінка цих рішень повинна проводитися з врахування діючого на дату їх прийняття законодавства.

Отже, правовідносини, що є предметом розгляду у справі № 917/183/21 та у справі № 904/4109/21 не є подібними, тому висновки постанови Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 904/4109/21 не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи.

Позивач в обґрунтування позову також посилається на те, що спірні рішення зачіпають майнові інтереси Позивача на отримання у комунальну власність приміщення Відповідача-2 та отримання відповідних надходжень від податків.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у цій справі (т.6 а.с.156-175) у п. 32 вказав, що в залежності від встановлених судами попередніх інстанцій під час нового розгляду обставин справи, судами має бути встановлено наявність порушення прав та (або) законних інтересів Позивача внаслідок прийняття Відповідачем-1 рішень від 24.12.2020, зокрема, чи пов`язаний цей спір з майновим інтересом Позивача на отримання у комунальну власність приміщення Відповідача-2 та відповідних надходжень від податків.

На виконання вказівок Верховного Суду під час нового розгляду справи господарський суд встановив наступне.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого наведеними нормами. Суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач.

Стаття 16 ЦК України, як і інші закони, передбачає значну кількість способів захисту. Але це не означає, що позивач може зажадати та вимагати застосування судом їх усіх чи кількох із них одночасно, або застосування будь-якого способу захисту за своїм вибором. Кожен із способів захисту спрямований на досягнення певного правового результату, притаманного лише йому. Тому конкуренції способів захисту законодавчо не передбачено.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. ВП ВС вже звертала увагу, що зазвичай, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункти 5.5, 5.6 постанови ВП ВС від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Інакше кажучи - це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови ВП ВС від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц).

При цьому зазвичай належний і ефективний спосіб захисту - саме той, який спрямований на саме ті правові наслідки, які захищають право. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови ВП ВС від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 155)).

Позивач у позові заявив вимоги також про визнання протиправною бездіяльності Кременчуцької районної ради, яка полягає у не розгляді пропозицій Кам`янопотоківської сільської ради (Білецьківської сільської ради - до реорганізації) від 27 жовтня 2020 року, від 16 грудня 2020 року, від 23 грудня 2020 року про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради;

та прохає зобов`язати Кременчуцьку районну раду розглянути пропозиції Кам`янопотоківської сільської ради (Білецьківської сільської ради - до реорганізації) від 27 жовтня 2020 року, від 16 грудня 2020 року, від 23 грудня 2020 року про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, позовні вимоги повинні бути викладені так, щоб у разі задоволення позову вони призвели до відновлення порушеного права.

Суд зазначає, що вказані вимоги не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Як суд встановив вище, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону Украй «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» Кременчуцька районна рада на момент прийняття спірних рішень, мала повноваження щодо передачі об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Кременчуцького району.

Майно, яке є об`єктами передачі за оскаржуваними рішеннями районної ради ніколи належали до комунальної власності Позивача і відповідно ніколи не делегувались повноваження щодо управління об`єктами від Позивача.

Згідно положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» управління майном спільної власності територіальних громад здійснюють районні й обласні ради та уповноважені ними органи.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні і районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтерес територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними міськими радами.

Відповідно до пункту 32 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання надання згоди на передачу об`єктів з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст та прийняття рішень про передачу об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад, у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Відповідно до п. 20 ст. 43 Закону до повноважень районних і обласних рад, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях, відносяться, зокрема, питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Таким чином, питання управління та розпорядження майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст району належить до повноважень відповідної районної Ради.

Також на підставі матеріалів справи суд встановив, що майно, яке є об`єктом передачі за спірними рішеннями, знаходиться за адресою проспект Полтавський, 40, м. Кременчук, Полтавська область, тобто на території Кременчуцької міської територіальної громади.

Належних доказів в спростування викладеного позивач суду не надав.

Натомість Позивач знаходиться в іншому населеному пункті в селі Кам`яні Потоки Кременчуцького району.

Також позивач не довів належними доказами, що спірне майно (Лікарня, Відповідач-2) задовольняє виключно потреби мешканців Кам`янопотоківської територіальної громади.

Згідно із статутом Відповідача-2 в редакції, затвердженій рішенням від 10.10.2018 (т.2 а.с.193; т.3 а.с.1-17) громадянам, які постійно проживають на території Кременчуцького району Полтавської області, всі медичні послуги Підприємство надає за рахунок фінансових ресурсів, що передавалися йому у встановленому законодавством порядку (п.5.1 Статуту).

Тобто медичні послуги Лікарні на дату прийняття спірних рішень надавалися громадянам, які постійно проживають на території Кременчуцького району Полтавської області. Натомість у статуті відсутні вказівки про те, що Лікарня обслуговувала виключно мешканців Кам`янопотоківської територіальної громади.

Зазначене також підтверджується наданими Відповідачем-2 довідками відвідування Лікарні за 2018-2023, даними по хворим із стаціонару, даними по розподілу виписаних хворих (т.7 а.с.129 - 135).

Надані позивачем докази не підтверджують здійснення фінансування Лікарні (Відповідача-2) за рахунок Кам`янопотоківської сільської ради чи Білецьківської сільської ради. Позивач також належними доказами не довів розмежування видатків на фінансування спірної Лікарні відповідно до Бюджетного кодексу та включення вказаних видатків до кошторисів цих сільських рад.

Посилання позивача на неотримання податкових надходжень не впливає на вирішення цього спору, оскільки такий критерій не передбачений вказаними нормами Закону для передачі майна позивачу.

Отже, відсутній жоден із критеріїв, за якими позивач міг би набути спірне майно (Лікарні, Відповідача-2) чи за яким би він мав право на отримання спірного майна у відповідності до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та, зокрема, п. 10 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону від 17 листопада 2020 року № 1009-IX).

Тому відсутні підстави стверджувати, що спірними рішеннями були порушені права Позивача.

З огляду на все викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, в яких позивач прохає:

- визнати протиправною бездіяльність Кременчуцької районної ради, яка полягає у не розгляді пропозицій Кам`янопотоківської сільської ради (Білецьківської сільської ради - до реорганізації) від 27 жовтня 2020 року, від 16 грудня 2020 року, від 23 грудня 2020 року про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради;

- визнати незаконним та скасувати рішення Кременчуцької районної ради від 24 грудня 2020 року Про внесення змін до статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції;

- визнати недійсним Статут комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в редакції, затвердженій рішенням Кременчуцької районної ради від 24 грудня 2020 року Про внесення змін до статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня в новій редакції;

- визнати незаконним та скасувати рішення Кременчуцької районної ради від 24 грудня 2020 року Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради Кременчуцька центральна районна лікарня;

- зобов`язати Кременчуцьку районну раду розглянути пропозиції Кам`янопотоківської сільської ради (Білецьківської сільської ради - до реорганізації) від 27 жовтня 2020 року, від 16 грудня 2020 року, від 23 грудня 2020 року про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради.

Отже, у позові Кам`янопотоківської сільської ради до Кременчуцької районної ради та до Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області суд відмовляє повністю.

Щодо судових витрат у цій справі суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у цій справі (т.6 а.с.156-175) у п.43 вказав, що оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.

В ч.14 ст. 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач у позові прохає покласти на відповідачів судові витрати, понесені ним у цій справі.

(1) Позивач сплатив 2270,00 грн судового збору (платіжне доручення № 69 від 23.02.2021, том 1, а.с. 42) за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.02.2021 в цій справі про повернення позовної заяви.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 в справі № 917/183/21 (том 1, а.с. 201-208) ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.02.2021 у справі № 917/183/21 скасовано, справу № 917/183/21 направлено на розгляд Господарського суду Полтавської області. Щодо розподілу судових витрат в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд в постанові від 08.04.2021 зазначив, що розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, повинен бути здійснений судом першої інстанції за наслідками вирішення спору.

(2) Позивач сплатив 11 350,00 грн судового збору (за платіжним дорученням № 1487 від 28.12.2020 на суму 10 510,00 грн, за платіжним дорученням № 38 від 08.02.2021 на суму 840,00 грн; том 3, а.с. 149, 150) за подання позову в цій справі та 1 135,00 грн судового збору (платіжне доручення № 41 від 08.02.2021, том 3, а.с. 132) за подання заяви про забезпечення позову.

Господарський суд Полтавської області в рішенні від 16.12.2021 (том 3, а.с. 212-220) стягнув з Кременчуцької районної ради на користь Кам`янопотоківської сільської ради 11350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 в справі № 917/183/21 (том 5, а.с. 197-207) рішення Господарського суду Полтавської області від 16.12.2021 у справі № 917/183/21 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.12.2021 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 року, які набрали законної сили 23.03.2023 року, Господарський суд Полтавської області видав наказ від 11.05.2023 (том 5, а.с. 226) про стягнення з Кременчуцької районної ради () на користь Кам`янопотоківської сільської ради () 11350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Доказів виконання цього наказу до матеріалів справи не надано.

(3) Позивач сплатив 1240,50 грн судового збору (квитанція № 53 від 17.01.2022, том 5, а.с. 9) за подання заяви про забезпечення позову в цій справі, поданої до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 в справі № 917/183/21 (том 5, а.с. 60-66) суд відмовив заявнику (Кам`янопотоківській сільській раді) в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України витрати позивача на сплату судового збору покладається на позивача, оскільки у позові відмовлено повністю.

Відповідач-1 (Кременчуцька районна рада) сплатив 2270,00 грн судового збору (платіжне доручення № 527 від 12.05.2021, том 1, а.с. 249) за подання касаційної скарги у справі № 917/183/21.

Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2021 (том 1, а.с. 276-280) суд закрив касаційне провадження у справі № 917/183/21 за заявою Кременчуцької районної ради, та відмовив у задоволенні клопотання Кременчуцької районної ради про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги у справі № 917/183/21. Отже, вказана сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Відповідач-2 (Комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня») сплатив 17 025,00 грн судового збору (платіжне доручення № 4898 від 12.01.2022, том 4, а.с. 161) за розгляд Східним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.12.2021 та 22 700,00 грн судового збору (платіжне доручення № 6433 від 10.04.2023, том 6, а.с. 51) за подання касаційної скарги у справі № 917/183/21. Зазначені суми сплаченого судового збору Комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» в апеляційній та касаційній скаргах просить стягнути з позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України витрати Відповідача-2 на сплату судового збору покладається на Позивача, оскільки у позові відмовлено повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області сплатила 17 025,00 грн судового збору (платіжне доручення № 1543 від 28.12.2021, том 4, а.с. 2) за подачу апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду та 22 700,00 грн (платіжне доручення № 283 від 13.04.2023, том 6, а.с. 91) за подання касаційної скарги у справі № 917/183/21. Зазначені суми сплаченого судового збору третя особа у відповідних скаргах просить стягнути з позивача.

У ч. 13 ст. 129 ГПК України вказано, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Третя особа під час розгляду справи заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними.

Отже, відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судові витрати Третьої особи на сплату судового збору у цій справі покладаються на Позивача, оскільки у позові відмовлено повністю.

Керуючись статтями 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1.У позові Кам`янопотоківської сільської ради до Кременчуцької районної ради -відмовити повністю.

2.У позові Кам`янопотоківської сільської ради до Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - відмовити повністю.

3.Стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763; ідентифікаційний код 22547199) на користь Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пр. Полтавський, буд. 40, м. Кременчук, Полтавська обл., 39627; ідентифікаційний код 01999342) 17025 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22700 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги.

4. Стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763; ідентифікаційний код 22547199) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, буд.2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 24388300) 17025 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22700 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 29.03.2024.

Суддя Т. М. Безрук