ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 березня 2024 року Справа № 903/235/24

Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича, розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про витребування оригіналів документів по справі №903/235/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСКОФІТА» до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 309589,51 грн,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСКОФІТА» сформував в системі «Електронний суд» позовну заяву до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 309589,51 грн, в т.ч.: 6310,70 грн інфляційні втрати, 164211,11 грн пеня та 135553,90 грн 30% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №193 від 14.03.2022.

Ухвалою суду від 07.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

25.03.2024 Приватно-орендного сільськогосподарське підприємство імені Івана Франка сформувало в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вказало, що відповідач ставить під сумнів усі копії документів, що додані до позовної заяви, а отже в силу імперативного припису абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК України, наполягає на поданні Позивачем оригіналів усіх копій документів, що додані до позовної заяви. При цьому, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На підставі ч. 6 ст. 91 ГПК України, просить суд витребувати у Позивача оригінали усіх копій доказів, що були долучені останнім до позовної заяви. Не брати до уваги додатки (надані у копіях) до позовної заяви на підставі абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК та/або ч. 9 ст. 80 ГПК України.

У задоволенні позовної заяви Позивача просить відмовити повністю, а також зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 90% до 16421,11 грн., інфляційного збільшення на 90% до 631,07 грн., 30% річних на 90% до 13555,39 грн. (у випадку задоволення позовних вимог).

На підставі абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України ПОСП ім. Івана Франка повідомив, що його витрати на правничу (правову) становитимуть орієнтовно 500,00 гривень. Докази витрат на правничу (правову) допомогу, будуть надані господарському суду протягом п`яти днів після ухвалення відповідного судового рішення

Розглянувши клопотання відповідача, судом враховано наступне.

Як слідує з позовної заяви, позивач вказав, що оригінали видаткової накладної №56 від 09.02.2023, ТТН №Р52 від 09.02.2023 та договору поставки №193 від 14.03.2022 знаходяться у позивача.

Щодо долучених копій рішення Господарського суду Волинської області від 23.10.2023, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024, наказу Господарського суду Волинської області від 23.02.2024, постанови про відкриття виконавчого провадження, то останні є відкритими в загальному доступі.

Згідно з ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідності до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Загальновідомі факти не потребують доказування лише тоді, коли вони визнані такими судом.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Судом враховано, що у справі №903/588/23 за клопотанням Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка відповідно до ухвали від 17.07.2023 Господарським судом Волинської області витребувано на огляд та дослідження оригінали документів долучених до позовної заяви, де судом підтверджено факт наявності оригіналів документів відповідно до яких встановлювався факт існування заборгованості Відповідача. Зазначені оригінали документів було повернуто Господарським судом Волинської області відповідно до клопотання про повернення оригіналів письмових доказів від 25.10.2023.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Разом з цим, як слідує з Рішення Господарського суду Волинської області від 23.10.2023 у справі №903/588/23, оригінали документів, саме: договору поставки №193 від 14 березня 2022 року, видаткової накладної №56 від 09 лютого 2023 року, товарно-транспортної накладної №Р52 від 09 лютого 2023 року, були досліджені судом при розгляді справи №903/588/23 та якими підтверджено виникнення заборгованості Відповідача, та нарахування штрафних санкцій, то у суду немає сумнівів щодо відповідності документів, які долучені до позовної заяви.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні заяви Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка слід відмовити.

Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення (постанова від 01.11.2021 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/14132/18).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 74, 81, 91, 234-235 ГПК України господарський суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про витребування оригіналів документів, відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Ухвала суду підписана 26.03.2024.

Суддя І. О. Гарбар