ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 березня 2024 року Справа № 903/7/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХНІКА», м.Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР», м.Луцьк

про стягнення 60 000 грн. 00 коп.

Суддя Шум М.С.

Без виклику представників сторін

встановив: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХНІКА» в позовній заяві від 27.12.2023 №1-4/2187 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР» 60 000 грн. 00 коп. та судові витрати у справі, які орієнтовно складаються з витрат на сплату судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором№23/01 від 23.01.2023 на виготовлення проектної документації. Позивач зазначає, що відповідач отримав попередню оплату за договором в розмірі 60 000 грн. 00 коп., проте роботи в строки не виконав, тому позивач відмовляється від договору, а відповідач, в свою чергу, зберігає у себе кошти в сумі 60 000 грн. 00 коп. без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 05.01.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХНІКА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР» про стягнення 60 000 грн. 00 коп. залишено без руху. Позивачу запропоновано не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати суду відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін справи, зокрема позивача.

09.01.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Волинської від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у спраі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.01.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР» надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки, ТзОВ «АГРОТЕХНІКА» на надало необхідних для виконання передбачених Договором№23/01 від 23.01.2023 на виготовлення проектної документації вихідних даних, у зв`язку з чим строк виконання договірних зобов`язань на думку відповідача не настав.

25.01.2024 на адресу суду від ТзОВ «АГРОТЕХНІКА» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає про бездіяльність ТзОВ "КБ АРХПРОСТІР" та просить суд заявлені позовні вимоги задоволити повністю.

05.02.2024 на адресу суду від ТзОВ «КБ АРХПРОСТІР» надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач зазначає, що на адресу позивача направлялися електронні листи, які є підтвердженням виконання проектних робіт .

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору ,-

встановив:

23.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХНІКА» (Замовник, Позивач та Товариством з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР» (Виконавець, Відповідач) укладено Договір на виготовлення проектної документації №23/01.

Відповідно до умов вказаного договору Відповідач в порядку та на умовах визначених договором зобов`язався виготовити проектну документацію по обєкту; "Технічне переоснащення (поточний ремонт) приміщення цеху по виробництву комбікормів з можливістю переробки сої за адресою: смт. Турійськ, вул. Паралельна, 33 Ковельського району, Волинської області".

Пунктом 2.1. Договору сторони узгодили договірну вартість робіт у сумі 145 306,00 грн.

Пунктом 3.1. Договору сторони передбачили, що термін виконання робіт визначається календарним планом робіт, що складає невід`ємну частину даного договору.

Згідно з п. 3.2. Договору сторони узгодили, що після повного виконання робіт згідно з договором, виконань передає замовнику документацію за накладною та актом здачі - приймання виконаних робіт. Дата передачі замовнику готової документації за накладною є датою завершення робіт виконавцем.

Відповідно до календарного плану робіт, який є додатком до Договору, роботи повинні бути виконані в повному обсязі до 28.04.2023.

На виконання умов договору Позивачем було перераховано Відповідачу аванс в розмірі 60 000,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 32794 від 02.02.2023 на суму 10 000,00 грн, та № 35471 від 26.05.2023 на суму 50 000,00 грн .

Як стверджує Позивач, Відповідач так і не приступив до виконання робіт, обумовлених договором, не виконав взятих на себе зобов`язань та не повідомив про причини невиконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим позивач направив на адресу відповідача вимогу від 25.08.2023, якою повідомив про відмову від укладеного договору та заявив вимогу про повернення Відповідачем сплачених Позивачем коштів. Свої вимоги Позивач мотивував невиконанням Відповідачем умов договору на виготовлення проектної документації №23/01 від 23.01 2023 та положеннями частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Факт перерахування позивачем відповідачу коштів на загальну суму 60 000,00 грн підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 32794 від 02.02.2023 на суму 10 000,00 грн, та № 35471 від 26.05.2023 на суму 60 000,00 грн.

Судом встановлено, що кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримані останнім від позивача як передоплата(аванс) згідно договору №23/01 від 23.01.2023 .

Копією повідомлення-вимоги від 25.08.2023 за №1-4/286 котра була направлена на адресу Відповідача та стверджується, що позивач відмовився від договору та просив повернути сплачені кошти в сумі 60 000,00 грн.

Листом від 11.09.2023 за №23/09-03 Товариство з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР» повідомило позивача, що не вбачає вчинення ним порушень умов Договору на виготовлення проектної документації №23/01 від 23.01.2023, оскільки, термін дії договору ще не завершився.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази Відповідача щодо надання Позивачу запитів чи повідомлень щодо необхідності надання вихідних даних для виконання робіт.

Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч.2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.02.2019 у справі №910/21154/17.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження повідомлення позивача про готовність робіт (їх частини) до передачі та доказів направлення документації позивачу після завершення виконання робіт згідно актів приймання - передачі.

Суд додатково звертає увагу сторін, що основною первинною ознакою будь-якої господарської операції є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою, адже правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підряднику.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Пунктом 3.1. Договору сторони узгодили, що після повного виконання робіт згідно з договором, виконавець передає замовнику документацію за накладною та актом здачі-приимання виконаних робіт. Дата передачі замовнику готової документації за накладною є датою завершення робіт.

Отже, виходячи з приписів статей 853, 882 ЦК України, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором так як акт приймання виконаних робіт є первинним бухгалтерським документом, який складається за наслідками процедури передавання-прийняття робіт, які є реально виконаними.

Враховуючи, що Відповідач не приступив до виконання своїх зобов`язань за договором, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення позивача про готовність робіт (їх частини) до передачі та відсутні доказів направлення позивачу після завершення виконання робіт згідно актів приймання - передачі, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення коштів в сумі 60 000,00 грн є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 60 000,00 грн безпідставно набутих коштів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ АРХПРОСТІР» (43026, м. Луцьк, вул. Ковельська, 1 офіс 5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка (вул.Єршова, буд.11, м.Луцьк, Волинська обл., 43026, ) 60 000,00 грн. та 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя М. С. Шум