ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.2024м. СумиСправа № 920/1061/23(589/3277/23)

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши матеріали справи № 920/1061/23(589/3277/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Леоніда Каденюка,1, код 34113412)

до відповідачів: 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ); 2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 )

про стягнення 15736 грн 74 коп.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" звернулось до Шосткинського міськрайонного суда Сумської області з позовом про стягнення солідарно з відповідачів 15736,74 грн заборгованості за спожиті послуги за період з 01.10.2019 по 31.10.2021 та 2684,00 грн судового збору.

Ухвалою від 05.07.2023 Шосткинський міськрайонний суд Сумської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою від 26.12.2023 суд постановив цивільну справу за позовом ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості направити до Господарського суду Сумської області за підсудністю.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.01.2024 справу передано судді Яковенку В.В.

31.01.2024 суд ухвалив: прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/1061/23 банкрутство ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"; справа № 920/1061/23(589/3277/23) підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Перший відповідач ухвалу суду отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду, надіслана другому відповідачу за адресою, яка визначена в інформаційній довідці про реєстрацію місця проживання особи, повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідачі не скористалися наданим їм процесуальними правами і не подали до суду відзивів на позов.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

З 15.10.2006 ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006.

Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тому позивач є виконавцем комунальної послуги в значенні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ.

ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" у період по 31.10.2021 надавало послуги з централізованого опалення у будинок АДРЕСА_3 .

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 вищезгаданого будинку, опалювальна площа якої 43,30 кв.м, а ОСОБА_2 зареєстрована у цьому помешканні, що відповідно підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав і довідкою ПП «Івушка Шостка».

З обігової відомості по рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що в період з жовтня 2019 року по жовтень 2021 року за вказаною адресою здійснювалися щомісячні нарахування та оплати за послуги з централізованого опалення.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон).

За ст.1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У свою чергу ч. 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Крім того на підставі статей 66-68 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК) наймач квартири та члени його сім`ї зобов`язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 64 ЖК, під відповідальним наймачем житла необхідно розуміти як його користувача у будинках державного чи відомчого житлового фонду так і власників приватних квартир, які також зобов`язані оплачувати надані їм комунальні послуги.

За ст. 11 Цивільного кодексу України взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із пунктами 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць.

Із зазначеного вище вбачається, що на підставі рішення Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, як органу місцевого самоврядування, ТОВ «ШП «Харьківенергоремонт» визначено надавачем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води, а тому, між позивачем та першим відповідачем (власником квартири), який є отримувачем таких послуг, виникли взаємні права та обов`язки. Таким чином, перший відповідач зобов`язаний сплачувати за надані йому послуги з централізованого теплопостачання для опалення на основі діючих тарифів аж до їх оскарження, скасування чи зміни.

Разом з тим, з дослідженої судом оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_3 вбачається, що власник квартири має заборгованість за споживання послуг у розмірі 15736,74 грн.

Доказів сплати боргу чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог суду не надано.

Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з особи, яка зареєстрована у квартирі, ОСОБА_2 , є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то саме власник відповідно до приписів ст. 322 ЦК України зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, та саме він є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК).

Крім того в матеріалах справи відсутні докази щодо проживання відповідачів однією сім`єю, згода власника-першого відповідача на проживання та користування квартирою другим відповідачем і доручення останній сплачувати спожиті послуги.

З урахуванням викладеного позов слід задовольнити частково, стягнувши з першого відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2019 до 31.10.2021 у розмірі 15736,74 грн.

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з першого відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236- 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (вул. Каденюка Леоніда, буд. 1, м. Шостка, Сумська область, 41100, ) 15736 грн 74 коп. (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять шість гривень 74 копійки) заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2019 до 31.10.2021, 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено 28.03.2024.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко