ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 березня 2024 рокум. Кропивницький Справа № 912/2219/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі Суд), розглянувши справу:
за позовом Приватного підприємства приватної виробничої фірми «Ацинус»
до Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр «Астор Груп»
про визнання недійсним договору оренди,
- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»,
- секретаря судового засідання - Рудченко І.О.;
- представників: Позивача - адвоката Сілкіна М.М., Відповідача - адвоката Гончарова О.О.,
у с т а н о в и в:
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з наведеним правовим регулюванням Суд ухвалою від 15.03.2024 призначив судовий розгляд на 22.03.2024, про що належним чином повідомив ТОВ Медичний центр «Астор Груп» та ПП ПВФ «Ацинус» шляхом направлення її до їх «Електронних кабінетів».
У судовому засіданні представник ТОВ Медичний центр «Астор Груп» підтвердив подану заяву та просив її задовольнити.
Натомість ПП ПВФ «Ацинус» подало заперечення, за змістом яких уважає, що:
- ТОВ Медичний центр «Астор Груп» не понесло витрат на правничу допомогу, оскільки адвокат не збирав доказів у справі, не подавав адвокатські запити, не ознайомлювався з матеріалами справи, не подавав жодної процесуальної заяви, а подані ним клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб не могли взагалі вплинути на результат вирішення спору;
- ТОВ Медичний центр «Астор Груп» не довело і сам факт витрат на правничу допомогу, оскільки адвокат брав участь у розгляді справи у режимі відеоконференції та він не надав до справи договір на представництво;
- безпосередньо розрахунок вартості адвокатських послуг складений 14.03.2024, тобто після ухвалення рішення, хоча він є невід`ємною частиною договору, а сам рахунок на оплату виставлений раніше розрахунку 12.03.2024, що викликає сумнів у достовірності відомостей, вказаних у ньому;
- у справі ТОВ Медичний центр «Астор Груп» не подавало попередній розрахунок судових витрат з першою процесуальною заявою.
У судовому засіданні представник ПП ПВФ «Ацинус» просило у стягненні правничої допомоги відмовити.
У межах поданої заяви Суд установив, що 13.03.2024 ухвалив рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив, оскільки ПП ПВФ «Ацинус» просило визнати недійсним договір, який є нікчемним за законом. При ухваленні рішення Суд не вирішував питання розподілу витрат на правничу допомогу, оскільки ТОВ Медичний центр «Астор Груп» 13.03.2024 не подало належних доказів таких витрат, але зробило відповідну заяву.
За результатами розгляду заяви Суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи (пункт 1 частини 2 статті 123 ГПК України).
Положеннями статей 124 та 129 ГПК України установлений порядок, алгоритм дій сторони, яка бажає, щоб її витрати на правничу допомогу були компенсовані за рахунок іншої сторони.
Зокрема, спочатку разом із першою заявою по суті кожна сторона подає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести (частина 1 статті 124 ГПК України). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 ГПК України).
Докази у підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 129 ГПК України).
Отже, зацікавлена сторона повинна спочатку з першою заявою по суті подати попередній розрахунок, а у процесі розгляду справи (до закінчення судових дебатів) зробити заяву про компенсацію із одночасним наданням відповідних доказів понесених витрат або подати такі докази протягом п`яти днів після рішення.
Застосування механізму «попереднього визначення судових витрат» фактично забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити їх неспівмірність, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а тому забезпечує дотримання принципу змагальності.
Відтак, ГПК України визначає певні етапи механізму розподілу судових витрат, а саме урегульовує, що з метою їх розподілу (у тому числі і на правничу допомогу) зацікавлена сторона повинна спочатку з першою заявою по суті спору подати попередній їх розрахунок, а у процесі розгляду справи (до закінчення судових дебатів) зробити заяву про компенсацію, із одночасним наданням відповідних доказів понесених витрат або подати такі докази протягом п`яти днів після судового рішення. Недотримання процесуальних вимог щодо кожного з етапів має відповідний наслідок - можливу відмову у їх розподілі. Безпосередньо відмова (при відсутності попереднього розрахунку) застосовується судом із використанням дискреційних повноважень, оскільки у статті передбачене модальне дієслово: «може».
У цьому контексті, першою процесуальною заявою по суті спору для відповідача є відзив на позов. Зокрема, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи (частина 1 статті 161 ГПК України). Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина 2 статті 161 ГПК України).
ТОВ Медичний центр «Астор Груп» у межах справи відзив на позов не подало та не надало і попередній розрахунок судових витрат. При цьому Суд враховує, що, у незалежності від відмови ТОВ Медичний центр «Астор Груп» у встановлені іншого строку на подачу відзиву на позов, воно мало можливість підготувати попередній розрахунок витрат на правничу допомогу та надати його до суду, проте цього не зробило.
Отож, ТОВ Медичний центр «Астор Груп» не дотрималося наведених вимог частини 2 статті 124 ГПК України у питанні подачі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат з першою процесуальною заявою.
З метою оцінки неможливості (можливості) неврахування наведеного процесуального порушення, допущеного ТОВ Медичний центр «Астор Груп», у межах використання дискреційних повноважень, які дають суду прийняти максимально зважене та справедливе рішення під час правозастосування, суд враховує, що протягом тривалого розгляду справи ТОВ Медичний центр «Астор Груп» взагалі не подало жодної процесуальної заяви або пояснення по суті спору, а свою позицію висловило усно лише у процесі розгляду справи по суті. Такі дії є несправедливим по відношенню до ПП ПВФ «Ацинус» у контексті можливості подавати як власні процесуальні заяви на противагу заявам іншої сторони, так і враховувати при судовому розгляді розмір можливих витрат на правничу допомогу ТОВ Медичний центр «Астор Груп». З огляду на вказане, дії ТОВ Медичний центр «Астор Груп» з подачі заяви про компенсацію судових витрат є несправедливими по відношенню до ПП ПВФ «Ацинус».
За таких обставин та наведених висновків, Суд висновує, що витрати ТОВ Медичний центр «Астор Груп» на правничу допомогу не підлягають розподілу за рахунок ПП ПВФ «Ацинус» через:
- недотримання ТОВ Медичний центр «Астор Груп» процесуального порядку їх визначення, а саме неподання попереднього розрахунку судових витрат з першою процесуальною заявою по суті спору;
- неможливість у межах справи застосувати дискреційні повноваження на користь ТОВ Медичний центр «Астор Груп», оскільки його дії з подачі заяви про компенсацію судових витрат, при відсутності жодної процесуальної заяви, є несправедливими по відношенню до ПП ПВФ «Ацинус», яке не мало зустрічної можливості подавати як власні процесуальні заяви на противагу заявам іншої сторони, так і враховувати при судовому розгляді розмір можливих витрат на правничу допомогу.
Отож, заява ТОВ Медичний центр «Астор Груп» про розподіл судових витрат на правничу допомогу за рахунок ПП ПВФ «Ацинус» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 124, 126, 129 та 244 ГПК України,
в и р і ш и в:
У задоволенні заяви ТОВ Медичний центр «Астор Груп» про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення Суд склав 25.03.2024

Суддя М.К. Закурін

Копії додаткового рішення направити ПП ПВФ "Ацинус", ТОВ "Астор Груп" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в електронній формі до Електронного кабінету.