ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Справа № 924/1342/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крупської В.В., розглянувши справу

за позовом Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", м. Хмельницький

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 258 382,46 грн,

представники сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Несторук О.С. - згідно трудового договору, укладеного на підставі наказу №24-К від 15.06.2023 року;

прокуратури: Лежнін І.О. згідно посвідчення №072474 від 01.03.2023 року;

ВСТАНОВИВ:

прокурор в інтересах позивача звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати недійсними додаткову угоду №4 від 05.10.2021 року до договору №20500301 від 28.12.2020 року, укладену між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та Новодунаєвецькою селищною радою в частині збільшення вартості поставленого товару; додаткову угоду №5 від 05.11.2021 року до договору №20500301 від 28.12.2020 року, укладену між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та Новодунаєвецькою селищною радою в частині збільшення вартості поставленого товару; додаткову угоду №6 від 09.12.2021 року до договору №20500301 від 28.12.2020 року, укладену між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та Новодунаєвецькою селищною радою в частині збільшення вартості поставленого товару; стягнути з відповідача на користь позивача 358382,46 грн. перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору за №20500301 від 28.12.2021 року.

Вимоги мотивує тим, що оскаржувані угоди, якими збільшено ціну за електроенергію, укладені без будь-якого обґрунтування. При цьому, такими угодами не передбачалося зміни ціни за одиницю товару. Окрім того, протягом січня вересня 2021 року позивачем сплачувалась ціна за електричну енергію, яка щомісяця змінювалась і не була передбачена ні умовами договору від 28.12.2020 року, ні додатковою угодою №1 до договору.

Таким чином, безпідставне збільшення ціни за товар мало наслідком переплату позивачем відповідачу 358382,46 грн.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1342/23 до судового розгляду по суті.

Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на їх задоволенні.

Позивач не з`явився на судовий розгляд справи, у листі від 14.03.2024 року просить суд здійснювати розгляд спору без участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві вважає вимоги позову безпідставними. Зазначає, що додаткові угоди в період з січня по серпень 2021 року про збільшення/зменшення ціни за одиницю товару сторонами договору не підписувались відповідно до пп. 5.9. пункту 5 договору, згідно якого зміна ціни за одиницю здійснюється у письмовій формі шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії згідно п. 5.14. договору.

Зазначає, що коливання ціни на товар підтверджено ціновими довідками Хмельницької торгово-промислової палати, що є належним та допустимим доказом в даному випадку.

З приводу стягнення 358382,46 грн. сплачених грошових коштів вважає, що така вимога є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод, тому також не підлягає задоволенню.

Додатково акцентує увагу, що прокурором не визначено в якості позивача Держаудитслужбу, яка є уповноваженим органом у спірних правовідносинах.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

28.12.2020 року між Новодунаєвецькою селищною радою (далі - споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (далі - постачальник) укладено договір №20500301 про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір), який відповідно до п. 1.1 договору встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Згідно з п. 1.4 договору сторони, керуючись п.3.2.5 ПРРЕЕ дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника. Цей договір укладено у вигляді єдиного письмового документу на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції постачальника поданої згідно процедури закупівлі №UA-2020-11-16-002395-a.

За цим договором постачальник продає споживачу із 01.01.2021 до 31.12.2021 товар "Електрична енергія "ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія" для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем заявки (далі - заявка), примірна форма якої є додатком №2 до цього договору та яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їх ЕІС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним об`єктом споживача, відомості щодо погодинного споживання електричної енергії об`єктами споживача (за наявності).

За умовами п. 5.1 договору ціна цього договору становить 2131590,00 грн. з ПДВ.

У п. 5.2 договору визначено, що ціна за одиницю товару визначається у додатку № 1 до договору "Комерційна пропозиція постачальника".

Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з передачі електричної енергії визначено в додатку №1 до договору (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 5.4 договору ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з розподілу електричної енергії визначено в додатку №1 до договору. Вказані послуги оплачуються споживачем через постачальника.

Сторони домовились, що фактична ціна поставки товару визначається щомісяця (розрахунковий період) та змінюється в порівняні з базовою ціною шляхом внесення змін до цього договору у письмовій формі, а саме шляхом підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі товару згідно п. 5.14 договору. У разі зміни складової ціни товару тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії, затверджених відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов цього договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору згідно з п. 5.8 цього договору (п.5.5 договору).

За умовами п. 5.6 договору на виконання п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед (РДН).

Підпунктом 5.6.1 договору визначено, що зміна ціни за одиницю товару відбувається з дотриманням усіх наступних умов: один раз на місяць після завершення розрахункового періоду; з дотриманням формули, передбаченої п.5.6.2 договору; не більше, ніж на 10% від базової ціни за одиницю товару. При цьому, загальна ціна договору не може бути збільшена. У разі документально підтвердженого зростання ціни за одиницю товару, одночасно здійснюється зменшення кількості товару.

У п. 5.6.2. передбачено, що у випадку, якщо перегляд ціни відбувається вдруге та в подальшому протягом строку дії договору, середньозважена ціна на РДН обраховується за даними, що склалися на ринку за попередній розрахунковий період (попередній місяць поставки). Середньозважена ціна на РДН обраховується згідно даних ДП «Оператор ринку».

Відповідно до п. 5.7 договору у випадку, якщо коливання піни на ринку товару в сторону зменшення становитиме понад 10% відносно базової ціни товару, сторони керуючись п.5 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дійшли згоди, що вартість товару за відповідний розрахунковий період може зменшуватись без обмежень максимального відсотку. Обрахунок ціни за одиницю товару на відповідний розрахунковий період в такому випадку визначається за формулою, визначеною у п. 5.6 цього договору.

Згідно з п. 5.8 договору на виконання п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились, що зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме, у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару за цим договором.

У випадку зміни тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади, сторони вносять відповідні зміни в додаток №1 до договору, шляхом укладання додаткової угоди до договору та викладенням додатку № 1 в новій редакції (п. 5.8.1 договору).

Пунктом 5.8.2 договору передбачено, що додаткова угода про внесення змін до договору в частині зміни тарифу має містити інформацію про зміну базової ціни товару (стовпчик 7 таблиці додатку №1), що сталась у зв`язку зі зміною тарифу на передачу електричної енергії та/або розподілу електричної енергії. Базова ціна товару в такій додатковій угоді визначається як сума стовпчиків 4, 5 та/або 6 таблиці додатку №1. Ціна товару без ПДВ та без тарифів (стовп. 4 таблиці додатку №1) в такій додатковій угоді визначається згідно:

5.8.2.1. підписаного сторонами акту приймання - передачі товару за останній розрахунковий період або

5.8.2.2. згідно даних вказаних в додатку № 1 до договору, якщо акт приймання - передачі товару за договором не підписувався.

У підпункті 2 пункту 6.1 договору передбачене право споживача отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1 договору).

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

Додатком №1 до договору сторонами оформлено комерційну пропозицію постачальника, згідно з якою очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 710530 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% складає 2131590,00 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії - 2,48593 грн.; тариф на розподіл 0,89057 грн., тариф на передачу (без ПДВ) 0,29393 грн.; базова ціна товару без ПДВ, без тарифу на розподіл та тарифу на передачу 1,30143 грн.

Додатком №2 оформлено заявку на постачання електричної енергії споживачу, додатком №3 примірну форму акту приймання - передачі електричної енергії.

Відповідач у гарантійному листі від 01.12.2020 року, адресованому тендерному комітету, підтвердив, що ціна, яка ним пропонується, є актуальною та об`єктивною відповідно до ринкових цін, та за яку відповідач погоджується виконати умови закупівлі.

25.01.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої, у зв`язку з набуттям 01.01.2021 року чинності постанови НКРЕКП від 09.12.2020 року та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії із 0,89057 грн/кВт*год без ПДВ до 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ, сторони дійшли згоди викласти додаток №1 в новій редакції, шляхом збільшення тарифу на розподіл, з чого базова ціна товару з тарифами на розподіл та на передачу склала 2,71679 грн. Ціна товару без тарифів на розподіл та передачу залишила незмінна.

У додатковій угоді від 07.06.2021 року №3 до договору визначено ціну товару у травні 2021 року в розмірі 1,27321 грн. (без тарифів на розподіл та передачу).

Згідно інформаційної довідки №22-05/969 від 27.09.2021 року Хмельницької ТПП, виданої відповідачу, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" за серпень 2021 року (грн.Мвт.г) без ПДВ становить 2076,95 грн, за вересень 2021 року 2227,92 грн. Вказана інформація отримана з офіційного сайту ДП «Оператор ринку».

05.10.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №4, згідно з п. 1 якої у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) у вересні 2021 року на 7,27% в порівнянні з серпнем 2021р. та склала 2227,92 грн/Мвт.год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 27.09.2021 року №22-05/969, сторони за взаємною згодою вирішили додаток №1 до договору викласти в новій редакції. Дана угода розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.09.2021 і діє до 31.12.2021 (п. 3 додаткової угоди №4).

У додатку № 1 до договору в редакції додаткової угоди № 4 від 05.10.2021 року сторони погодили, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 513920 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% - 2131590,00 грн. Також в додатку зазначено, що з 01.08.2021 базова ціна товару (без ПДВ) без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл електричної енергії складає 1,80681 грн., з 01.09.2021 року 2,04106 грн.

Відповідно до інформаційної довідки №22-05/1089 від 25.10.2021 року Хмельницької ТПП, виданої відповідачу, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" за вересень 2021 року (грн.Мвт.г) бех ПДВ становить 2227,92 грн, за жовтень 2021 року 2728,56 грн. Вказана інформація отримана з офіційного сайту ДП «Оператор ринку».

05.11.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №5, згідно з п. 1 якої у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) у жовтні 2021 року на 22,47% в порівнянні з вереснем 2021р. та склала 2728,56 грн/Мвт.год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 25.10.2021 року №22-05/1089, сторони за взаємною згодою вирішили додаток №1 до договору викласти в новій редакції. Дана угода розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.10.2021 і діє до 31.12.2021 (п. 3 додаткової угоди №5).

У додатку № 1 до договору в редакції додаткової угоди № 5 від 05.11.2021 року сторони погодили, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 389369 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 2131590,00 грн. Також в додатку зазначено, що з 01.10.2021 базова ціна товару (без ПДВ) без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл електричної енергії становить 3,1467 грн.

09.12.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №6, згідно з п. 1 якої у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) у листопаді 2021 року на 20,01% в порівнянні з жовтнем 2021р. та склала 3352,35 грн/Мвт.год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 23.11.2021 року №22-05/1204, сторони за взаємною згодою вирішили додаток №1 до договору викласти в новій редакції. Дана угода розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.11.2021 і діє до 31.12.2021 (п. 3 додаткової угоди №6).

У додатку № 1 до договору в редакції додаткової угоди № 6 від 09.12.2021 року сторони погодили, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 424805 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 2131590,00 грн. Також в додатку зазначено, що з 01.10.2021 року базова ціна товару (без ПДВ) без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл електричної енергії становила 2,3864 грн., з 01.11.2021 року 2,7662 грн.

На виконання умов договору позивачем спожито, а відповідачем поставлено електричну енергію у грудні 2021 року на суму 157007,04 грн., за тарифом 4,181510 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 24.12.2021 року; у листопаді на суму 279542,29 грн. за тарифом 4,181510 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 10.12.2021 року; у жовтні 2021 року на суму 190000,84 грн. за тарифом 3,801720 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 25.11.2021 року; у вересні 2021 року на суму 143527,15 грн. за тарифом 3,456420 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 25.10.2021 року; у серпні 2021 року на суму 66957,98 грн. за тарифом 3,222170 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжним дорученням від 29.09.2021 року; у липні 2021 року на суму 62672,76 грн. за тарифом 2,929510 грн., яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 30.08.2021 року; у червні 2021 року на суму 97756,57 грн. за тарифом 2,929510 грн., яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 29.07.2021 року; у травні 2021 року на суму 123156,64 грн. за тарифом 2,688570 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 29.06.2021 року; у квітні 2021 року на суму 179917,15 грн. за тарифом 2,986970 грн. без ПДВ, яку оплачено позивачем платіжними дорученнями від 28.05.2021 року; у березні 2021 року на суму 258821,63 грн. за тарифом 2,878060 грн. без ПДВ, яка оплачена позивачем платіжним дорученням від 12.04.2021 року; у лютому 2021 року на суму 325823,54 грн. за тарифом 3,16670 грн. без ПДВ, яка оплачена позивачем платіжними дорученнями від 11.03.2021 року; у січні 2021 року на суму 248406,41 грн. за тарифом 2,988470 грн. без ПДВ, яка оплачена позивачем платіжним дорученням від 09.02.2021 року.

Між сторонами у справі підписано акти приймання-передачі електричної енергії за період 2021 року на зазначені вище суми.

Позивач у листі від 01.11.2023 року повідомив прокуратуру, що оскаржувані у даній справі угоди укладені правомірно, тому заходи щодо їх скасування вживатись не будуть.

З вищевикладеного, прокурор в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду.

Позиція суду.

Щодо звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах позивача.

Відповідно до частини З статті 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах.

У випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (аналогічні висновки, викладено у пунктах 6.21., 6.22. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19., 4.20. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, у пункті 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

Верховний Суд зазначає, що у спорах, які пов`язані з проведенням публічних закупівель, позивачами можуть бути декілька уповноважених органів, які здійснюють контроль і моніторинг у сфері публічних закупівель, залежно від повноважень, в межах яких ці органи діють, та характеру спірних правовідносин.

При цьому закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок Верховного Суду міститься у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, на які правильно послався заступник керівника обласної прокуратури у касаційній скарзі, а також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08 квітня 1999 року поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (пункти 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08 квітня 1999 року).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.

"Інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що Конституційний Суд України зробив міркування щодо цього визначення у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який втратив чинність. Однак, висловлене розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.23 Закону "Про прокуратуру".

Тому "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) оспорпорюваних додаткових угод, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Як зазначає прокурор, виконання зобов`язань за додатковими угодами, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі.

З огляду на викладене, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою захисту інтересів держави.

При цьому позивач, як орган місцевого самоврядування та замовник публічної закупівлі, що розпоряджається бюджетними коштами, є органом, уповноваженим у спірних правовідносинах.

Як зазначалося вище, закон не зобов`язує прокурора звертатись подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них.

З вказаного суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності вказівки в якості позивача Держаудитслужбу.

Оскільки рада самостійно не звернулася до суду за захистом порушених прав та не має наміру звертатись, про що повідомила прокурора, останній правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд доходить висновку, що прокурором доведено наявність підстав для представництва.

Щодо суті спору.

Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

З матеріалів справи стверджується, що 28.12.2020 року між Новодунаєвецькою селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" укладено договір №20500301 про постачання електричної енергії споживачу, який відповідно до п. 1.1 договору встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Додатком №1 до договору сторонами оформлено комерційну пропозицію постачальника, згідно з якою очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 710530 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% складає 2131590,00 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії - 2,48593 грн.; тариф на розподіл 0,89057 грн., тариф на передачу (без ПДВ) 0,29393 грн.; базова ціна товару без ПДВ, без тарифу на розподіл та тарифу на передачу 1,30143 грн.

В подальшому, у зв`язку зі зміною тарифу на розподіл, як це передбачено п. 5.5. договору, між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої зріс тариф на послуги з розподілу електричної енергії до 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі Закон № 922-VIII, в редакції на час укладення договору від 28.12.2020 року) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Так, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі №922/2321/22 вирішила питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

ВП ВС зазначила, що із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону № 922-VIII вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

У зв`язку зі зміною тарифу на розподіл, як це передбачено п. 5.5. та п. 5.8. договору, між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої зріс тариф на послуги з розподілу електричної енергії до 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ, базова ціна товару склала 2,71679 грн.; ціна товару без ПДВ та без врахування тарифів на передачу та розподіл залишилась незмінною та становила 1,30143 грн.

В подальшому, тарифи та розподіл та передачу електроенергії не змінювались протягом дії договору.

Тобто, з огляду на вищевикладену позицію ВП ВС, ціна за одиницю товару без врахуванням сум тарифів, яка визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі 1,30143 грн. без ПДВ, могла бути збільшена лише на 10% протягом дії договору, та лише у випадку, визначеному ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" - у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

В оскаржуваних додаткових угодах сторонами погоджено ціну, яка перевищує 10% від вартості за одиницю товару, що визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі.

Ураховуючи викладене, додаткові угоди № 4-6 до договору від 28.12.2020 року суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону № 922-VIII, тому підлягають визнанню недійсними.

Окрім того, підвищення вартості можливе лише у випадку підтвердження коливання ціни товару на ринку.

Чинне законодавство не передбачає переліку документів, які можуть підтверджувати факт коливання цін, як і не передбачає конкретну особу, яка видає такі документи. Тому в кожному конкретному випадку судом будуть оцінюватись надані сторонами докази на підтвердження правомірності збільшення ними ціни товару.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (зокрема, вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 916/944/22, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

Щодо суб`єктів, які наділені повноваженням з надання інформації щодо факту коливання цін на ринку товарів, то до таких суб`єктів можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації. При цьому, документи, видані такими суб`єктами, можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку, однак суди, в кожному окремому випадку, будуть досліджувати та оцінювати такі докази за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у поставах від 18.07.2023 у справі № 916/944/22, від 05.09.2023 у справі № 926/3244/22).

В той же час, відповідачем щомісячно змінювалась ціна на товар з огляду на застосування ТОВ "Хмельницькенергозбут" формули визначення ціни за одиницю товару, вказаної у п. 5.6.1. договору, із застосуванням, в тому числі, середньозваженої ціни на ринку на добу наперед.

Проте, така вартість є більшою, ніж на 10% від початково визначеної ціни та розрахована не з огляду на коливання цін на товар на ринку, а відповідно до формули з врахуванням інформації з сайту ДП "Оператор ринку".

З викладеного судом критично оцінюються доводи відповідача щодо правомірності нарахування вартості електроенергії із застосуванням передбаченої в договорі формули та погодження вартості у актах приймання-передачі, позаяк таке нарахування здійснювалось без врахування ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо можливості збільшення ціни товару на 10 % та лише за наявності підтвердження коливання ціни на ринку.

З приводу стягнення коштів суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема про постачання електричної енергії споживачу.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

За приписами ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений позивачу, врегульований нормами Глави 54 ЦК України "Купівля-продаж". Правова позиція щодо застосування наведених правових норм у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Суд встановив, що позивачем сплачено відповідачу 2131590 грн. за поставлених 543904 кВт*год, що не заперечується останнім.

Оскільки, як встановлено вище, оспорювані додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, судом не встановлено та сторонам не доведено підстав збільшення ціни товару, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором від 28.12.2020 року, мали регулюватись додатком № 1 "Комерційна пропозиція постачальника" в редакції додаткової угоди №1 та з врахуванням ціни товару без ПДВ та без врахування тарифів в розмірі 1,30143 грн., базова ціна = 2,71679 без ПДВ та 3, 260148 кВт*год з ПДВ.

За договором від 28.12.2020 року відповідачем поставлено 543904 кВт*год, отже, вартість поставленої відповідачем електричної енергії становить 1773207,54 грн. Проте, позивач за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатив відповідачу 2131590 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 358382,46 грн. підлягають поверненню відповідачу на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З всього вищевикладеного, позов Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", м. Хмельницький про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 258 382,46 грн, суд задовольняє в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", м. Хмельницький про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 258 382,46 грн, задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 05.10.2021 року до договору №20500301 від 28.12.2020 року, укладену між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та Новодунаєвецькою селищною радою в частині збільшення вартості поставленого товару.

Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 05.11.2021 року до договору №20500301 від 28.12.2020 року, укладену між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та Новодунаєвецькою селищною радою в частині збільшення вартості поставленого товару.

Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 09.12.2021 року до договору №20500301 від 28.12.2020 року, укладену між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та Новодунаєвецькою селищною радою в частині збільшення вартості поставленого товару.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 57/2, код 42035266) на користь Новодунаєвецької селищної ради (32413, , Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт Дунаївці, вул. Чорновола, 19, код 04406414) 358 382,46 грн. (триста п`ятдесят вісім тисяч триста вісімдесят дві грн. 46 коп.) коштів, перерахованих за товар згідно договору за №20500301 від 28.12.2021 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 57/2, код 42035266) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, код 02911102) 13 427,74 грн. (тринадцять тисяч чотириста двадцять сім грн. 74 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.03.2024 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; сторонам в електронні кабінети