ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.03.2024 Справа №905/30/24

Суддя Господарського суду Донецької області Чернова О.В., за участю секретаря судового засідання Рикова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство», м.Ізмаїл Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «АЛЬКОН-АГРО», м. Торецьк Донецької області

про стягнення 1905394,48грн, з яких 1834671,66грн основний борг, 64540,23грн пеня, 6182,59грн 3% річних,

за участю представників учасників справи: не з`явилися;

Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство», м. Ізмаїл Одеської області звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «АЛЬКОН-АГРО», м.Торецьк Донецької області про стягнення 1905394,48грн, з яких 1834671,66грн основний борг, 64540,23грн пеня, 6182,59грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору №КСБСРЗ/169 від 29.08.2018 в частині повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1834671,66грн, що стало підставою для нарахування пені та 3% річних.

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 526, 530, Цивільного кодексу України, статті 202, 216, 218, 220, 224, 229, 230 Господарського кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду такі документи: договір надання послуг №КСБСРЗ від 29.08.2018; акт приймання-передачі від 27.03.2019; акти прийняття-передачі наданих послуг; рахунки на оплату; претензію від 24.05.2021; відповідь на претензію №771/21/08 від 04.08.2021; лист-вимогу №034/1081 від 23.10.2023; платіжні доручення №37 від 27.03.2019, №56 від 14.06.2019, №89 від 19.09.2019; описи вкладень до цінних листів.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/30/24 визначено суддю Чернову О.В.

09.01.2024 від позивача надійшла заява про доручення додаткових документів, в якій просить суд долучити до матеріалів справи копію акту звірки взаємних розрахунків від 01.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/30/24. Справу №905/30/24 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.01.2024 о 16:15 год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.01.2024 відкладено підготовче засідання на 27.02.2024 о 15:00 год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/30/24 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 27.03.2024 о 14:30 год.

У судове засідання представник позивача не з`явився, 27.03.2024 направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних матеріалів справи, позовні вимоги у повному обсязі підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Про відкрите судове провадження та дату, час та місце судових засідань відповідач повідомлявся шляхом направлення копій ухвал суду на юридичну адресу відповідача, поштовий конверт повернувся на адресу суду з причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що поштова кореспонденція, яка надсилалась судом на адресу відповідача, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», відповідач не повідомив суд про інше місцезнаходження, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі в розумінні п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвали суду отримані відповідачем на відому електронну пошту, що підтверджується відповідними довідками суду.

Також судом розміщувалось оголошення-повідомлення на офіційному сайті Господарського суду Донецької області.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що судом здійснені всі можливі дії для належного повідомлення відповідача про відкрите судове провадження, також судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.08.2018 між Приватним акціонерним товариством «Українське дунайське пароплавство» (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «АЛЬКОН-АГРО» (відповідач, замовник) укладено договір надання послуг буксиром «Тіра» №КСБСРЗ/169 (далі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику буксирувальні послуги (далі - послуги) в обсягах, визначених умовами даного договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги виконавця в терміни та в порядку, що визначені умовами даного договору. Послуги за даним договором надаються морським буксиром «Тіра», що знаходяться на балансі госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» та закріплено на праві господарського відання за ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» наказом Міністерства інфраструктури України від 04.06.2018 №252.

Сторони досягли згоди, що ціна за 1 (один) календарний місяць надання послуг за даним договором становить 190748,28грн з ПДВ, що еквівалентно 6800,00 доларів США за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим Національним банком України на дату укладання даного договору (100 дол. США 2805,1217грн) (п.2.1 договору).

Згідно з п.п. 2.4-2.5 договору, зазначена в п.2.1 договору ціна послуг не враховує вартість паливно-мастильних матеріалів. Визнання вартості послуг в перший та останній місяць їх надання здійснюється з урахуванням п. 4.2. даного договору виходячи з кількості днів надання послуг у такому місяці та ціни надання послуг за один день. Ціна надання послуг за один день визначається з розрахунку місячної ціни послуги, помноженої на 12 місяців та поділеної на 365 днів.

За приписами п.п. 3.1-3.2 договору замовник оплачує вартість послуг за даним договором шляхом банківського переведення грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок виконавця у вигляді передплати місячної вартості послуг, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання від виконання оформленого попереднього рахунку. Остаточний розрахунок за надані послуги проводиться після підписання відповідного акта приймання-передачі наданих послуг або акта наданих послуг (надалі - «акт наданих послуг») протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання акту наданих послуг, та отримання належним чином оформленого рахунку від виконавця.

Відповідно до п.4.2 договору початком (днем) надання послуги за договором визначається день надання виконавцем письмового повідомлення замовнику про готовність буксиру до надання послуг. Припинення надання послуг визначається день повернення буксиру до виконавця.

Згідно з п. 7.4 договору за порушення замовником строків виконання зобов`язання, виконавець має право стягнути з замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом двох років. За взаємною згодою сторін строк дії даного договору може бути подовжено шляхом укладання сторонами додаткової угоди. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.п. 9.1-9.2 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств без зауважень чи застережень.

27.03.2019 сторонами підписано акт прийняття-передачі морського буксира «Тіра» в роботу, за актом початок надання послуг визначено 27.03.2019.

На виконання умов договору позивач надав буксирувальні послуги на загальну суму 2536168,22грн згідно з актами прийняття-передачі наданих послуг:

- від 30.06.2019 за період з 27.03.2019 по 30.06.2019 на суму 603600,72грн;

- від 31.07.2019 за період з 01.07.2019 по 31.07.2019 на суму 190748,28грн;

- від 31.08.2019 за період з 01.08.2019 по 31.08.2019 на суму 190748,28грн;

- від 30.09.2019 за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 на суму 190748,28грн;

- від 31.10.2019 за період з 01.10.2019 по 31.10.2019 на суму 190748,28грн;

- від 30.11.2019 за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 на суму 190748,28грн;

- від 31.12.2019 за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 на суму 190748,28грн;

- від 31.01.2020 за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 на суму 190748,28грн;

- від 29.02.2020 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 на суму 190748,28грн;

- від 31.03.2020 за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 на суму 190748,28грн;

- від 30.04.2020 за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 на суму 190748,28грн;

- від 04.05.2020 за період з 01.05.2020 по 04.05.2020 на суму 25084,70грн.

Відповідачем підписані акти прийняття-передачі наданих послуг від 30.06.2019 та 31.08.2019, інші акти з боку відповідача не підписані.

Позивач виписав рахунки на оплату №134 від 31.07.2019, №159 від 31.08.2019, №184 від 30.09.2019, №208 від 31.10.2019, №234 від 29.11.2019, №266 від 28.12.2019, №15 від 31.01.2020, №32 від 29.02.2020, №62 від 31.03.2020, №74 від 30.04.2020, №79 від 04.05.2020.

Відповідач частково оплатив надані послуги у розмірі 701496,56грн відповідно до платіжних доручень №37 від 27.03.2019 на суму 190748,28грн; №56 від 14.06.2019 на суму 190748,28грн; №89 від 19.09.2019 на загальну суму 320000,00грн.

Іншу частину вартості послуг у розмірі 1834671,66грн у встановлений договором строк відповідач не сплатив.

Позивач звернувся до відповідача з претензією 3КСБСРЗ/1 від 24.05.2021 (№034-350 від 26.05.2021) з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 1834671,66грн.

У відповіді на претензію №771/21/08 від 04.08.2021 відповідач просив надати необхідні документи для розгляду претензії.

Листом №034/1081 від 23.10.2023 позивач направив на адресу відповідача рахунки на оплату та акти прийняття-передачі наданих послуг.

На підтвердження направлення листа з доданими до нього документами позивач надав опис вкладень у цінний лист з копією поштового конверту та роздруківку з офіційного сайту АТ «Укрпошта» з інформацією про відстеження поштового відправлення.

Поштове відправлення листа №034/1081 від 23.10.2023 з доданими до нього документами повернулося на адресу відправника з причини повернення «за закінченням встановленого терміну зберігання» 11.11.2023.

Відповідач заборгованість у розмірі 1834671,66грн не сплатив.

Посилаючись на порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором №КСБСРЗ/169 від 29.08.2018, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань за договором надання послуг №КСБСРЗ/169 від 29.08.2018, а також у застосування наслідків невиконання грошових зобов`язань у вигляді стягнення пені та 3% річних.

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором надання послуг, правове регулювання якого визначено приписами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 27.03.2019 сторонами підписано акт прийняття-передачі морського буксира «Тіра» в роботу, за актом початок надання послуг визначено 27.03.2019.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач надав буксирувальні послуги на загальну суму 2536168,22грн згідно з актами прийняття-передачі наданих послуг: від 30.06.2019 за період з 27.03.2019 по 30.06.2019 на суму 603600,72грн; від 31.07.2019 за період з 01.07.2019 по 31.07.2019 на суму 190748,28грн; від 31.08.2019 за період з 01.08.2019 по 31.08.2019 на суму 190748,28грн; від 30.09.2019 за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 на суму 190748,28грн; від 31.10.2019 за період з 01.10.2019 по 31.10.2019 на суму 190748,28грн; від 30.11.2019 за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 на суму 190748,28грн; від 31.12.2019 за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 на суму 190748,28грн; від 31.01.2020 за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 на суму 190748,28грн; від 29.02.2020 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 на суму 190748,28грн; від 31.03.2020 за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 на суму 190748,28грн; від 30.04.2020 за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 на суму 190748,28грн; від 04.05.2020 за період з 01.05.2020 по 04.05.2020 на суму 25084,70грн.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У п.п. 3.2 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за надані послуги проводиться після підписання відповідного акта приймання-передачі наданих послуг або акта наданих послуг (надалі - «акт наданих послуг») протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання акту наданих послуг, та отримання належним чином оформленого рахунку від виконавця.

Матеріалами справи підтверджується, що рахунки на оплату та акти прийняття-передачі наданих послуг направлені на адресу відповідача листом №034/1081 від 23.10.2023. Поштове відправлення повернуто позивачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання 11.11.2023.

Отже позивачем виконано обов`язок щодо направлення відповідачеві актів приймання-передачі наданих послуг та рахунків на оплату, у свою чергу, ухилення відповідача від одержання на підприємстві зв`язку відповідного листа з доданими до нього документами (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати, що такі документи не надані відповідачеві.

Таким чином, строк оплати наданих послуг є таким, що настав 17.11.2023.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач частково оплатив надані послуги на суму 701496,56грн.

Докази оплати відповідачем заборгованості у розмірі 1834671,66грн суду не надані, розмір заборгованості відповідачем не оспорюється, факт прострочення не заперечується.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 1834671,66грн.

Також позивачем заявлені до стягнення пеня у розмірі 64540,23грн та 3% річних у розмірі 6182,59грн.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання господарських зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 7.4 договору сторони погодили, що за порушення замовником строків виконання зобов`язання, виконавець має право стягнути з замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача розмір пені на борг 1834671,66грн за період прострочення з 18.11.2023 по 28.12.2023 становить 64650,23грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є методологічно та арифметично правильним.

Отже позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунок позивача розмір 3% річних на борг 1834671,66грн за період прострочення з 18.11.2023 по 28.12.2023 становить 6182,59грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є методологічно та арифметично правильним, тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство», м.Ізмаїл Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «АЛЬКОН-АГРО», м. Торецьк Донецької області про стягнення 1905394,48грн, з яких 1834671,66грн основний борг, 64540,23грн пеня, 6182,59грн 3% річних, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «АЛЬКОН-АГРО», м. Торецьк Донецької області (85296, Донецька обл., місто Торецьк(з), селище міського типу Новгородське(з), вул.Нью-Йоркська, будинок 3, ідентифікаційний код 42282901) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство», м.Ізмаїл Одеської області (68600, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, місто Ізмаїл, вул.Флотська, будинок 28, ідентифікаційний код 01125,48грн, з яких 1834671,66грн основний борг, 64540,23грн пеня, 6182,59грн 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 22864,73грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні 27.03.2024 складено та підписано повний текст рішення.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.