ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 березня 2024 року Справа № 903/1219/23

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від позивача: Ткачук О.В. ордер серія АС №1081416

від відповідача: Ткачук А.А. витяг, Заікін В.М. довіреність №9 від 03.01.2024, витяг

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/1219/23 за позовом Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про стягнення 94288,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 Комунальне підприємство Ковельводоканал Ковельської міської ради надіслало на адресу суду позовну заяву до Підприємства теплових мереж Ковельтепло про стягнення 94288,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на самовільне приєднання відповідачем до мереж водопостачання.

Ухвалою суду від 06.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.78).

26.12.2023 Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» надіслало на електронну та поштову адресу суду відзив на позовну заяву (а.с.80-159), в якому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивач КП «Ковельводоканал» не надано суду жодного доказу на підтвердження понесення ним збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених відповідачем ПТМ «Ковельтепло». Крім того, позивачем не наведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між наявністю факту пошкодження пломби відповідачем і понесеними у зв`язку з цим збитками, а також не доведено вину саме ПТМ « Ковельтепло» у пошкодженні пломби.

Протокольною ухвалою від 03.01.2024 суд не допустив ОСОБА_1 до участі у розгляді справи, в якості уповноваженого представника позивача. Відклав розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 23.01.2024 о 11:15 год (а.с.175-176).

Позивач 03.01.2024 подав до суду письмові пояснення на вимогу ухвали суду від 06.12.2023 (а.с.180-184).

08.01.2024 представник позивача сформував в системі «Електронний суд» відповідь на відзив (а.с.185-198), в якій вказав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

19.01.2024 представник відповідача сформував в системі «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив (а.с.204-211).

Протокольною ухвалою від 23.01.2024 суд закрив розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та призначив розгляд справи по суті на 20.02.204 о 10.30 год в режимі відеоконференції (а.с.212-214).

Протокольною ухвалою від 20.02.2024 суд не приступаючи до розгляду справи по суті відклав розгляд справи на 20.03.2024 о 10:45 год в режимі відеоконференції за заявою представника позивача (а.с.224-225).

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, 27.12.2022 з метою укладення договірних відносин на 2023 рік Позивач своїм листом №1131 від 27.12.2022 звернувся до ПТМ «Ковельтепло» з пропозицією погодити та підписати Договір №2ВКС з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - Договір №2ВКС) (два примірники) від 26.12.2022.

Як слідує з доводів позивача, 18.01.2023 року на адресу Позивача надійшов лист Відповідача №49 від 18.01.2023 року з одним примірником підписаного Договору №2ВКС з протоколом розбіжностей до Договору від 17.01.2023р.(копії додаються).

06.02.2023 Позивач своїм листом №135 повернув Відповідачеві підписаний Протокол розбіжностей від 17.01.2023 до Договору № 2ВКС від 26.12.2023року (1 прим.) та направив Протокол узгодження розбіжностей від 06.02.2023 до Договору №2ВКС з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 26.12.2022 (два примірники).

23.02.2023 Відповідач своїм листом №217 повернув Позивачеві Протокол узгодження розбіжностей від 06.02.2023р. до Договору №2ВКС від 26.12.2022 без підписання.

Таким чином, Позивач і Відповідач не досягли згоди щодо умов Договору №2ВКС, однак сторони перебувають у фактичних договірних відносинах щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, виконавцем яких є Позивач.

18.08.2023 року під час здійснення представниками КП «Ковельводоканал» обстеження об`єкту ПТМ «Ковельтепло» - котельні за адресою АДРЕСА_1 було виявлено самовільне приєднання до системами централізованого водопостачання, а саме пошкодження пломби №С73573470 (розірваний пломбувальний канат) на лічильнику РОWОGАZ MWN-65-NK-65-NК №13567912, про що складено акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (а.с.12), відповідно до якого, зокрема:

- акт складений та підписаний представниками КП «Ковельводоканал», виконавця послуг з централізованого водопостачання/водовідведення: ОСОБА_1 (заступником директора), ОСОБА_2 (головний інженер) та ОСОБА_3 (майстер служби обліку та збуту);

- в графі в присутності Споживача послуг зазначено : ПТМ «Ковельтепло» машиніста-оператора котельні ОСОБА_4 ;

- акт складений про те, що за адресою: АДРЕСА_1 (котельня), виявлено факт самовільного приєднання до системи централізованого водопостачання, а саме пошкодження пломби №С73573470 (розірваний пломбувальний канат) на лічильнику РОWОGАZ MWN-65-NK-65-NК №13567912з показником 121958 м.куб. Діаметр водопровідного вводу становить 100 мм. Здійснено фотофіксацію.

- акт підписаний представниками Позивача Гетьман І.О., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- в графі Споживач зазначено , що ОСОБА_4 від підпису відмовився;

- в Акті зазначені Свідок І : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 та його підпис, Свідок II: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 та його підпис.

Факт існування між Позивачем та Відповідачем договірних відносин з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, в тому числі за об`єктом: котельня за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується наступним:

- Підписаним двома сторонами Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.07.2023рік,

- Розрахунками витрати холодної води на потреби ПТМ «Ковельтепло» за січень-липень 2023 за підписом представника відповідача скріпленого печаткою підприємства,

- Додатком №1 до Договору №2ВКС від 26.12.2022р, який підписаний ПТМ «Ковельтепло», де в переліку об`єктів зазначена котельня за адресою В.Кияна, 82, з 4-ма лічильниками, в тому числі МWN-65-NK №13567912,

- Попередніми договорами укладеними між Позивачем та Відповідачем Договір №2 В ПТМ від 26.12.2018 та Договір №2КС ПТМ, в Додатку №1 до Договору №2 В ПТМ від 26.12.2018 «Перелік об`єктів та точок комерційного обліку споживача» зазначено адресу Ватутіна , 82 з лічильником МWN-65-NK №13567912/

04.08.2023 на адресу КП «Ковельводоканал» надійшов лист ПТМ «Ковельтепло» №970 (а.с.105), в якому відповідач просить направити представника Позивача для розпломбування лічильника холодної води, який встановлений на вводі в котельню по вул. В.Кияна, 82. (тип лічильника MWN 65, заводський номер №13567912). Причини розпломбування в листі не зазначено.

07.08.2023 Відповідач своїм листом №145/976/2-23 звернувся до Позивача з проханням погодити влаштування лічильника обліку холодного водопостачання діаметром 40 мм в котельні с. Вербка по вул. Молодіжна,15а (В.Кияна,82) на період ремонту основного лічильника діаметром 65 мм. (а.с.106).

08.08.2023 представниками Позивача начальником технічного відділу Міщука Б.Й, контролером ОСОБА_7 в присутності представників споживача начальника технічного відділу ПТМ «Ковельтепло» Балака О.С., начальника теплового району Мизовця В.М. було здійснено перевірку котельні по вул. В.Кияна,82, за результатами якої складено Акт обстеження від 08 серпня 2023 (а.с.101) за підписами представників сторін.

Разом з цим, позивач зазначає, що 08.08.2023 розпломбування лічильника MWN 65, заводський номер №13567912 не здійснювалось, Акт розпломбування лічильника не складався, показник лічильника не зафіксовано, дана інформація відсутня і в Акті обстеження від 08.08.2023., про що зазначає сам позивач в своєму відзиві : «розпомбування лічильника ….. представниками Ковельводоканалу не проведено..».

18.08.2023 року о 13.50 на за допомогою системи електронного документообігу АСКОД (а.с.196) на адресу КП «Ковельводоканал» надійшов лист від Відповідача за №152/1053/2-23, в якому зазначено, що «ПТМ «Ковельтепло» просить направити Вашого представника для опломбування лічильника холодної води, який встановлений в вводі в котельню по вул. В.Кияна,80 (тип лічильника MWN 65, заводський номер №13567912).

Лічильник було розпломбовано згідно листа ПТМ «Ковельтепло» №970 від 03.08.2023р.» (а.с.105).

18.08.2023 після 15.00 год. (що підтверджується фотофіксацією, а.с23-27, яку було здійснено під час обстеження, наявна в матеріалах справи) представниками КП «Ковельводоканал» в присутності двох свідків було здійснено обстеження котельні по вул. В Кияна, 82 , під час якого виявлено пошкодження пломби №С73573470 (розірваний пломбувальний канат) на лічильнику POWOGAZ MWN-65-NK №13567912.

22.08.2023 Позивачем на адресу Відповідача був направлений Лист-вимога №1002 на суму 94 288,92 грн (а.с.18-19), на який отримав відповідь відповідача № 172/1236/2-23 від 11.09.2023 про незгоду із здійсненим нарахуванням (а.с.107).

25.10.2023 Позивачем на адресу Відповідача скерована Претензія на суму 94 288,92 грн. (а.с.20) 01.11.2023 від Відповідача надійшла відповідь №208/1673/2-23 від 01.11.2023, якою він повідомим, що претензія не підлягає задоволенню.

На підставі Розділу IV «Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України» №190 (далі - Правила 190) здійснено розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово в наслідок самовільного приєднання/користування , згідно якого витрати питної води за 10 днів становлять 4747,68 м3, що в грошовому еквіваленті склало 94288,92 грн.

На підставі зазначеного Позивачем здійснено розрахунок за формулою:

Q = Рd2/4 * V*t, де

Рd2/4 - площа перерізу водопровідної труби, м2

V швидкість руху, м/с

t - час, с.

Діаметр труби на вводі становить 100 мм

Тому:

Q= (3,14 * 0,1002):4* 0,7 м/с * 24 (години в 1 добі) * 3600 с (секунд в 1 годині) * 10 дн. = 4747,68 м3

Діючий тариф за 1 мЗ водопостачання з ПДВ - 19,86 грн.

4747,68 м3 * 19,86 грн./м3 = 94288,92 грн.

Щодо здійсненого розрахунку позивач зазначає наступне.

Відповідно до п 6 розділу ІV Правил №190, у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

Згідно п 4. Розділу 1 Правил №190, водопровідний ввід - трубопровід від мережі виконавця комунальної послуги у місці приєднання, з колодязем, патрубком і запірною арматурою до зовнішньої стіни будинку або межі території об`єкта.

Відповідно до робочого проекту «Підключення котельні по АДРЕСА_1 до мереж водопостачання та водовідведення (існуючий стан)», Аркуш 1 « Інженерне забезпечення» абзац 2 «Ввід водопровідної мережі в котельню здійснюється сталевою трубою O 100 мм від існуючої мережі з водопровідного колодязя по вул. Ватутіна (біля будівлі котельні)». Також даний діаметр вводу 100 мм зазначено в схемі Аркуш 2 та Аркуш 3 « Вололічильний вузол» робочого проекту.

Вказаний у Додатку 1 діаметр труби 65 мм відповідає діаметру лічильника, а не водопровідного вводу до об`єкту Відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, сума до сплати з ПДВ становить 94288,92 грн.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з ч.1, п.п. 5,6 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

За ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.

У відповідності до ч. ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

«Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (в редакції на момент виникнення правовідносин) (далі Правила №690), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. Та відповідно до п.6 Правил №690 надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір).

Правила користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 №190 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19.04.2021 №97) (далі Правила №190), визначають порядок користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 3 Правил №190 приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов (додаток 2), виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, та розробленого і затвердженого в установленому порядку проекту на приєднання. Для забезпечення водопостачанням та водовідведенням будівельних майданчиків (на час будівництва об`єкта) видаються технічні умови на тимчасове підключення та укладаються тимчасові угоди з водопостачання та водовідведення за тимчасовою схемою на період будівництва.

Згідно з п.15 розділу 3 Правил №190 підключення нових вводів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, не обладнаних комерційними приладами обліку води, не допускається.

За п.п. 1,2 розділу 4 Правил №190 не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається: приєднання до водорозбірної колонки за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене із порушенням наданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, виконане без участі представників виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення або із порушенням вимог розділу III цих Правил; користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення договору про надання таких послуг; самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; відсутність або невідповідність нормам розміщення споживачем засобів комерційного обліку води; зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води; використання води для господарських потреб з самостійних протипожежних систем, що живляться від спільних мереж; недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку. Споживачі, у яких виявлено порушення, відповідно до цього пункту підлягають відключенню від системи централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, а витрати на від`єднання/приєднання оплачуються цими споживачами.

У відповідності до п.п. 4-6 Правил № 190 факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (додаток 4). Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову. У разі незгоди споживача з діями виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення споживач може оскаржити їх в установленому законом порядку. У разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон) визначає наступні поняття:

- вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

- вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів;

- вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом;

- обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «опломбування/ розпломбування» вузлів (засобів) обліку, але під ним слід розуміти що - це обслуговування засобів вимірювальної техніки, яке призначене для контролю за несанкціонованим доступом до обладнання та зміни показань.

Згідно статті 6 Закону, обслуговування вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік» (далі - Порядок №270) вузол комерційного обліку, встановлений у будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж, приймається на абонентський облік оператором зовнішніх інженерних мереж, а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги,- оператором зовнішніх інженерних мереж та виконавцем відповідної комунальної послуги протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання оператором зовнішніх інженерних мереж або виконавцем відповідної комунальної послуги (у разі якщо виконавець не є оператором зовнішніх інженерних мереж) звернення від власника (співвласників) будівлі.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку №270 представник оператора зовнішніх інженерних мереж виконує опломбування вузла комерційного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури) та складає акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік відповідно до додатка 1 до цього Порядку.

Опломбування вузла комерційного обліку (його засобів вимірювальної техніки, запірної арматури) здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж.

Дата опломбування та початкові показання приладів обліку вузла комерційного обліку зазначаються в акті про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік. Відповідно до пункту 4 статті 3 розділу ІІ Закону, вузли комерційного обліку, встановлені за рахунок власника (співвласників) будівлі, належать на праві власності власнику будівлі або є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку. Вузли комерційного обліку приймаються виконавцем відповідної комунальної послуги та оператором зовнішніх інженерних мереж на абонентський облік протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання виконавцем та оператором звернення власника (співвласників).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затв. наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (далі Правила №190), Споживач забезпечує:

-виконання технічних умов та підключення об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та водовідведення;

- експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання;

-надання інформації виконавцю послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення щодо проведення ремонтних робіт, які можуть вплинути на стан централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення;

- доступ працівників виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення для виконання ремонтних та аварійних робіт на об`єктах/мережах підприємства, яке розташоване на території споживача;

- доступ представників виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення для обстеження стану та виконання умов водопостачання та водовідведення споживача, пломбування та зняття показів вузлів/засобів обліку;

- виконання умов зберігання та забезпечення цілісності вузлів/засобів обліку, пломб та індикаторів впливу магнітного поля; невтручання у роботу вузлів/ засобів обліку;

- дотримання обсягів, складу та якості стічних вод, що скидаються до системи централізованого водовідведення, умов договору та вимог нормативних документів у сфері водовідведення стічних вод.

Згідно з п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474 «Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», представник виконавця до початку демонтажу засобу вимірювальної техніки здійснює огляд засобу вимірювальної техніки щодо відсутності механічних пошкоджень та ознак самовільного втручання в його роботу та перевіряє наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність відбитків повірочного тавра.

Демонтаж лічильника без його попереднього розпломбування представником виконавця із складанням акта розпломбування лічильника забороняється.

Пунктом 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 47 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» №690 від 05.07.2019 (далі Правила 690) встановлено що, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Відповідальність за збереження і цілісність вузлів комерційного обліку покладається на власника (співвласників) будівлі (її частини), в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником (співвласниками) іншу особу (ч.5 ст.3 Закону).

А отже, не заслуговують на увагу суду, не підтверджені жодним доказом твердження Відповідача про усний дозвіл від майстра обліку і збуту Бандури Н.А. на зняття пломби з лічильника, оскільки майстер ОСОБА_3 в період з 02.08.2023 по 15.08.2023 перебувала в щорічній відпустці тривалістю 14 календарних днів (наказу № 134 к§3 про надання відпустки, а.с.192) та з 02.08.2023 по 10.08.2023 перебувала поза межами України, що підтверджується копіями сторінок закордонного паспорта (а.с.191).

Відповідно до розділу IV «Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України» №190, у разі виявлення виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення фактів пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води, виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.

Враховуючи Акт обстеження від 08.08.2023, розрахунковий період склав 10 діб.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розрахунок є достовірним та виконаний у відповідності до чинного законодавства, а Акт від 18.08.2023 є належним доказом у справі.

За своєю правовою природою акт про виявлення самовільного приєднання та/ або самовільного користування є лише фіксацією факту порушення, яке було виявлено при проведенні обстеження Споживача. Підставою для розрахунку витрат води за пропускною спроможністю є факт виявленого порушення відповідно до розділу ІV Правил №190, тобто оперативно-господарською санкцією.

В чинному законодавстві України відсутні чіткі критерії щодо визначення особи як "представника споживача".

Отже, оскільки чинним законодавством про електроенергетику чітко не визначені питання представництва у таких правовідносинах, слід керуватися загальними вимогами глави 17 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

З огляду на викладене, особу, яка є представником споживача в таких правовідносинах, може бути визначено за угодою сторін, наприклад, у договорі. Враховуючи, що Договір між сторонами не укладено, представника споживача не визначено, машиніст-оператор котельні ОСОБА_4 був на об`єкті споживача, мав доступ до закритих приміщень, допустив представників КП «Ковельводоканал» до перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа, отже станом на 18.08.2023 був уповноваженою особою споживача та мав право підписувати акт про порушення.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або у триматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних у мовах звичайно ставляться.

Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Розділ 4 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №190 від 27.06.2008, містить заборону будь-якого самовільного приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Спір між сторонами стосується нарахування витрат води у зв`язку з виявленим фактом пошкодження пломби.

Правила №190 є спеціалізованим нормативним документом щодо розрахунку об`єму послуг з водопостачання. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 в справі № 328/2723/16-ц.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі-Закон), обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

Згідно статті 6 Закону, обслуговування вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Пунктом 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 47 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» №690 від 05.07.2019 (далі - Правила 690) встановлено що, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Відповідальність за збереження і цілісність вузлів комерційного обліку покладається на власника (співвласників) будівлі (її частини), в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником (співвласниками) іншу особу (ч.5 ст.3 Закону).

Згідно з п. 5 розділу IV Закону, самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, інше несанкціоноване втручання в роботу вузла комерційного обліку теплової енергії, гарячої чи питної води - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Несанкціоноване втручання у роботу вузлів комерційного обліку забороняється. З даного пункту 23 Правил 690 випливає, що фактом несанкціонованого втручання є самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, зокрема порушення цілісності пломб.

Опломбування і розпломбування (за необхідності) здійснюється згідно з Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженим наказом Мінрегіону від 12 жовтня 2018 р. № 270.

Згідно п.5 Розділу II «Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік», огляд і опломбування вузла комерційного обліку проводить представник оператора зовнішніх Інженерних мереж у присутності власників (співвласників) будівлі або їхнього представника, а також представника виконавця відповідної комунальної послуги (у разі якщо оператор не є таким виконавцем для споживачів у відповідній будівлі).

Відповідно до п.1 Розділу IV «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» (далі - Правила користування), не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, в тому числі, зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води.

У разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/центр авізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

Факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (додаток 4 до Правил ).

Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову.

В врахуванням вище викладеного слідує, що відповідач самовільно зірвав пломби №С73573470 (розірваний пломбувальний канат) на лічильнику POWOGAZ MWN-65-NK №13567912 та безпідставно здійснював споживання води. Оскільки лічильник розташований в приміщенні відповідача і тільки відповідач мав туди доступ, а отже його працівники здійснили розпломбування.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за самовільне безоблікове споживання води у розмірі 94288,92 грн. є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що факт безоблікового водокористування належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача вартості безобліково спожитої води у розмірі 94288,92 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Як слідує з постанови Верховного Суду від 8 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20), саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована підлягає до задоволення в сумі 94288,92 грн.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Керуючись ст. ст. 129, 231232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» (вул.Володимирська,97-А, м.Ковель, 45006, ) на користь Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради (вул.Геологів,2, м.Ковель, 45008, ) 94288,92 грн (дев`яносто чотири двісті вісімдесят вісім гривень 92 коп), а також 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складений 21.03.2024.

Суддя І. О. Гарбар