ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2024 р. Справа№ 910/7129/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Дитяча клінічна лікарня № 7 Печерського району міста Києва" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023

у справі № 910/7129/23 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект"

до Комунального некомерційного підприємства "Дитяча клінічна лікарня № 7 Печерського району міста Києва" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 254 125,52 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект" (далі - ТОВ "Енергоінвестпроект", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального некомерційного підприємства "Дитяча клінічна лікарня № 7 Печерського району міста Києва" Виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КНП "ДКЛ №7", відповідач) про стягнення 254 125,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Енергоінвестпроект" вказує, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами Договору про постачання електричної енергії № 230/12 від 04.12.2020 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати спожитої електроенергії за січень 2022 року, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 155 467,18 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії № 230/12 від 04.12.2020 позивачем нараховано 71 685,28 грн пені, 4 370,12 грн 3 % річних та 22 602,94 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7129/23 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з КНП "ДКЛ №7" на користь ТОВ "Енергоінвестпроект" 155 467,18 грн основної заборгованості та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 701,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із наявності факту невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати спожитої електричної енергії з перевищенням визначеного договором про постачання електричної енергії № 230/12 від 04.12.2020 обсягу на 33 144 кВт*год за січень 2022 року та факту наявності заборгованості у розмірі 155 467,18 грн.

Також у зв`язку з не доведенням позивачем належними доказами правомірності нарахування пені в сумі 71 685,28 грн, 3 % річних в сумі 4 370,12 грн та інфляційних втрат в сумі 22 602,94 грн, місцевий господарський суд відмовив у стягненні таких вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23 задоволено заяву ТОВ "Енергоінвестпроект" про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката.

Присуджено до стягнення з КНП "ДКЛ №7" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект" витрати на правничу допомогу у розмірі 6 117,73 грн.

Задовольняючи заяву ТОВ "Енергоінвестпроект" про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені витрати на правничу допомогу у справі №910/7129/23, відтак, враховуючи, що позов у даній справі задоволено частково, стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2023, КНП "ДКЛ №7" 15.08.2023 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує на те, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення порушив норми матеріального права.

КНП "ДКЛ №7" зазначає про те, що постачання електричної енергії в розмірі 134 567 кВт*год на суму 155 467,18 грн не було передбачено умовами договору та додатковими угодами до нього, оскільки таке заборонено вимогами Закону України "Про публічні закупівлі".

Також скаржник наголошує на тому, що позивачем не доведено обставин, на підставі яких відповідач зобов`язаний розрахуватися за постачання електричної енергії в розмірі 134 567 кВт*год. на суму суму155 467,18 грн.

На переконання апелянта в додаткових угодах до Договору не вказано, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у разі перевищення обсягів постачання, більш ніж на 20% обсягу електричної енергії та загальної вартості договору за 2021 рік, оскільки додатковими угодами лише передбачено право позивача виставити рахунок, однак у відповідача обов`язок щодо його сплати відсутній.

16.08.2023 від КНП "ДКЛ №7" до Північного апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023, в яких скаржник просить також скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі №910/7129/23 та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 матеріали апеляційної скарги КНП "ДКЛ №7" у судовій справі №910/7129/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кравчук Г.А., судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7129/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою КНП "ДКЛ №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7129/23 до надходження до суду матеріалів справи.

16.08.2023 від КНП "ДКЛ №7" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява, в якій скаржник повідомив, що при формуванні та сплаті судового збору було допущено описку, де зазначено номер іншого провадження та просив прийняти платіж у справі №910/7129/23 за подання апеляційної скарги.

06.09.2023 матеріали справи №910/7129/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відрядженні.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023 справу №910/7129/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кравчук Г.А., судді: Шаптала Є.Ю., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2023 залишено без руху апеляційну скаргу КНП "ДКЛ №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7129/23. Надано скаржнику десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 4 026,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КНП "ДКЛ №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7129/23, розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

03.11.2023 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача, оскаржувані рішення місцевого господарського суду просив залишити без змін.

В обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо доведеності факту споживання відповідачем в спірний період електричної енергії в обсязі 134 567 кВт*год та необхідності їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Також позивач наголошує на тому, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, не зазначено в чому полягає незаконність і необґрунтованість судових рішень по справі №910/7129/23, порушення яких норм матеріального права, на думку апелянта, призвели до винесення не законного та необґрунтованого рішення суду від 04.08.2023 та додаткового рішення суду від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 04.12.2020 між ТОВ "Енергоінвестпроект" (постачальник) та КНП "ДКЛ №7" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 230/12 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити постачальнику вартість поставленої електричної енергії у розмірах, строки та порядку згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що прогнозований обсяг закупівлі електричної енергії за цим договором визначений в додатку 1 до договору.

Згідно із п. 3.2 договору строк постачання електричної енергії з 01.01.2021 до 31.12.2021 (включно).

Відповідно до пункту 3.5 договору обсяг поставки електричної енергії згідно даного договору становить 1 416 761 кВт*год.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що встановлюються за результатами проведеної процедури закупівлі, передбаченої Законом України "Про публічні закупівлі".

Згідно з пунктом 5.2 договору ціна електричної енергії включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання договору. Ціна електричної енергії не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пункту 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

У відповідності до пункту 5.9 договору оплата за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, який не може бути більшим ніж 7 (сім) банківських днів з дати отримання рахунку на оплату та підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії.

Пунктом 6.2.1 договору встановлений обов`язок споживача забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 7.1 договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Договір набуває чинності з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно, в частині оплати за спожиту електричну енергію та оформлення всіх необхідних документів на виконання даного договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань за даним договором (п. 13.1 договору).

Надалі між сторонами було укладено ряд додаткових угод, якими внесено зміни та доповнення до договору про постачання електричної енергії № 230/12 від 04.12.2020 у зв`язку із зміною тарифів та коливанням цін на електричну енергію, продовження строку дії договору.

Додатковою угодою №16 від 24.12.2021 дію договору було продовжено на строк, достатній для проведення процедури закупівлі, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в договорі.

За додатковою угодою № 17 від 28.12.2021 сторонами погоджено, що ціна договору становить 2 413 654,45 грн., у тому числі ПДВ 402 275,74 грн.

Додатковою угодою №18 від 21.01.2022 до договору визначено обсяг постачання на 2022 рік в розмірі 101 423 кВт*год, за ціною 1 кВт*год. - 4,, в т.ч. ПДВ, що включає в себе тариф на передачу електричної енергії, на суму 475 740,62 грн. з ПДВ.

Додатковою угодою №19 від 28.01.2022 до Договору сторони погодили термін постачання електричної енергії - з 01.01.2022 по 06.02.2022.

Разом з цим, сторони додатковими угодами № 16 від 24.12.2021 та № 19 від 28.01.2022 узгодили, що в разі перевищення обсягів постачання, більш ніж 20% обсягу електричної енергії та загальної вартості договору за 2021 рік, постачальник має право виставити рахунки за перевищення обсягу електричної енергії за ціною "ринків небалансів".

Як убачається з матеріалів справи на виконання умов договору постачальником протягом січня 2022 року було відпущено споживачу електроенергії на суму 631 207,80 грн, в т.ч. ПДВ, що склало за обсягом 134 567 кВт*год, тобто з відхиленням споживача від договірних величин, передбачених умовами договору.

Фактичний обсяг споживання електричної енергії за січень 2022 року в розмірі 134 567 кВт*год. підтверджується інформацію про обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії відповідачем у січні 2022 року наданою Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі", як оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку.

Позивачем направлено споживачу акт приймання - передачі електричної енергії №59/01 від 31.01.2022 та рахунок-фактуру № СФ-0000093 від 08.02.2022 для сплати за спожиту електричну енергію у січні 2022 року у розмірі 101 423 кВт*год. на суму 475 740,63 грн, в т.ч. ПДВ, який було оплачено відповідачем відповідно до платіжних доручень № 1751 від 23.02.2022 в розмірі 195 500,62 грн та № 8 від 25.02.2022 в розмірі 280 240,00 грн.

Надалі, на підставі отриманих даних від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", позивачем сформовано та виставлено до сплати відповідачу акт приймання передачі № 591/01 до договору від 04.12.2020 № 230/12 з рахунком фактурою № СФ-0000298 на суму 155 467,18 грн на оплату перевищення споживання електричної енергії в обсязі 33 144 кВт*год.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не підписав вказаний акт приймання передачі № 591/01 до договору від 04.12.2020 № 230/12 та не здійснив оплату за спожиту з перевищенням електричну енергію.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду за доводами та вимогами апеляційної скарги позивача, рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення 155 467,18 грн основної заборгованості.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що у відповідності до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, у даному випадку питання щодо законності та обґрунтованості відмови у стягненні з відповідача нарахування пені в сумі 71 685,28 грн, 3 % річних у сумі 4 370,12 грн та інфляційних втрат у сумі 22 602,94 грн апеляційним господарським судом не переглядаються, оскільки вказано вирішене місцевим господарським судом під час ухвалення рішення та не заперечується сторонами.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Енергоінвестпроект" зазначає, що відповідачем у січні 2022 року було спожито електричну енергію за Договором у кількості 134 567 кВт*год. на суму 631 207,80 грн, в т.ч. ПДВ, з яких відповідачем було сплачено 475 740,63 грн, в т.ч. ПДВ, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 155 467,18 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог апелянт зазначає, що ним не підписано Акт приймання передачі № 591/01 до договору від 04.12.2020 № 230/12 на суму 155 467,18 грн, оскільки такий суперечить умовам Договору та вимога Закону України "Про публічні закупівлі".

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Позивачем до матеріалів справи, зокрема, надано відповідь ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" від 19.10.2022 № 555, яке є оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку, з якої вбачається, що відповідачем у січні 2022 року спожито електричну енергію в розмірі 134 567 кВт*год.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає доведеним обсяг фактично спожитої відповідачем електричної енергії січні 2022 року, який підтверджений за даними оператора системи розподілу, в обсязі 134 567 кВт*год. на суму 631 207,80 грн.

Відповідачем при цьому не надано жодних доказів на підтвердження відсутності споживання даної електроенергії в зазначений період або постачання її будь-якою іншою особою.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.8 ПРРЕЕ, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до п. 6.2.1 договору встановлений обов`язок споживача забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Разом з цим, додатковими угодами № 16 від 24.12.2021 та № 19 від 28.01.2022, які є невід`ємними частинами договору від 04.12.2020 № 230/12, сторони погодили, що в разі перевищення обсягів постачання, більш ніж 20% обсягу електричної енергії та загальної вартості договору за 2021 рік, постачальник має право виставити рахунки за перевищення обсягу електричної енергії за ціною "ринків небалансів".

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про відсутність в нього обов`язку зі сплати спожитої електричної енергії в разі перевищення обсягів постачання.

Таким чином, місцевий господарський суд правильно встановив наявність невиконаного відповідачем зобов`язання за Договором з оплати 155 467,18 грн за поставлену позивачем у січні 2022 року електроенергію.

Доводи відповідача про те, що таке постачання було здійснено з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та умов Договору суд відхиляє як такі, що не впливають на обов`язок споживача сплатити вартість поставленої позивачем та спожитої відповідачем електроенергії.

З огляду на вказане в сукупності судом встановлено, що борг відповідача перед позивачем за представленими до матеріалів справи документами становить 155 467,18 грн, з огляду на що вказана сума заборгованості підлягала стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі № 910/7129/23 відсутні.

Щодо поданих КНП "ДКЛ №7" доповнень до апеляційної скарги, в яких скаржник просить також скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23 та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Разом із тим, ст. 258 ГПК України визначено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Так п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у апеляційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустився суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.

Колегія суддів дослідивши зміст поданих КНП "ДКЛ №7" доповнень до апеляційної скарги встановила, що скаржником в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України не зазначено у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23. Таких доводів не наведено скаржником і у апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати апеляційну скаргу міркуваннями, які сам скаржник не викладав у тексті апеляційної скарги чи доповненнях до неї, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

У зв`язку з наведеним, підстави для задоволення апеляційної скарги в частині скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23 відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 155 467,18 грн основної заборгованості.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 про часткове задоволення позову та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23 є такими, що відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для їх скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника (відповідача).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Дитяча клінічна лікарня № 7 Печерського району міста Києва" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі № 910/7129/23 залишити без змін.

3. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 910/7129/23 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 910/7129/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Є.Ю. Шаптала