ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024м. ДніпроСправа № 904/2239/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастини-Сервіс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд 3", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запчастини-Сервіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд 3" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 129 971,37 грн., пеню у розмірі 60 025,16 грн., 3% річних у розмірі 4 343,10 грн., інфляційні втрати у розмірі 33 332,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки № 25 від 22.01.2018 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

04.08.2023 від Позивача надійшла заява, в якій він, зокрема вказав, що відзив на позов не отримував, натомість, керівником Відповідача знову зазначено, що Відповідач має намір розрахуватись та погасити заборгованість.

Ухвалою суду від 07.11.2023 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- видаткові накладні за період виконання Договору поставки № 25 від 22.01.2018;

- докази продовження строку дії Договору поставки № 25 від 22.01.2018 на період 13.01.2022 - 23.02.2022;

- обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

10.11.2023 Позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.11.2023 продовжено розгляд справи.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 150, 151), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 602 (т. 1 а.с. 156), а також конвертом АТ "Укрпошта", повернутим відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (т. 3 а.с. 3-6).

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запчастини-Сервіс" (далі Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорбуд 3" (далі Відповідач, Покупець) укладено Договір поставки № 25 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець -приймати та оплачувати на умовах Договору товари (запасні частини до транспортних засобів) в асортименті, кількості і за ціною в національній валюті України згідно із заявкою Покупця, узгодженою між сторонами за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти. Підтвердженням факту узгодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару є прийняття Покупцем товару за видатковою накладною Постачальника, яка після підписання її обома сторонами має юридичну силу Специфікації і є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору весь обсяг товару, який поставляється за Договором, визначається протягом дії Договору, з урахуванням кількості і асортименту товару за всіма поставленими на умовах Договору партіями товару.

За умовами п. 1.3 Договору сторони домовились, що, якщо інше не обумовлено, то всі товари, отримані Покупцем від Постачальника, вважаються отриманими на виконання цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору ціни на товар встановлюються Постачальником у гривнях з ПДВ і зазначаються у видаткових накладних (невід`ємна частина Договору) на кожну партію товару.

За умовами п. 3.2 Договору орієнтовна сума Договору становить 60 000,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 3.3 Договору остаточна загальна сума Договору визначається як сума усіх видаткових накладних, підписаних з обох сторін.

Згідно з п. 3.4 Договору оплата товару, що постачається у відповідності з умовами Договору, здійснюється Покупцем на підставі видаткових накладних на товар шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок Постачальника протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється відповідно до потреб Покупця та на підставі його письмових заявок щодо асортименту та кількості товару, які вказуються у видаткових накладних (невід`ємна частина Договору) на кожну партію товару.

Згідно з п. 4.2 Договору умова поставки склад Покупця. За домовленістю сторін товар поставляється за участю будь-якого Перевізника на склад Перевізника у місті, де знаходиться Покупець. Оплата за послуги Перевізника здійснюються за домовленістю сторін на кожну таку поставку.

Відповідно до п. 4.3 Договору моментом поставки вважається момент підписання представником Покупця видаткової накладної на товар.

Згідно з п. 4.4 Договору право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі товару у порядку, визначеному у п. 5.3 Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору здавання-приймання товару за кількістю та якістю проводиться у присутності уповноважених представників сторін.

За умовами п. 5.2 Договору приймання товару і перевірка товару за кількістю місць і асортименту здійснюється Покупцем у момент його отримання в місці поставки.

Відповідно до п. 5.3 Договору моментом виконання зобов`язання з передачі товару вважається дата підписання видаткової накладної повноважними представниками сторін. Після підписання Покупцем видаткової накладної товар вважається прийнятим Покупцем за кількістю місць і асортименту відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 5.5 Договору в момент поставки Постачальник зобов`язаний надавати Покупцю на кожну партію товару відповідні документи (у т.ч. рахунок, видаткову накладну), а також документи, що підтверджують якість та комплектність товару (у т.ч. сертифікат якості, паспорт на товар).

Відповідно до п. 8.2 Договору у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар Покупець на вимогу Постачальника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період, від суми заборгованості за кожний день прострочки.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що Договір вступає в дію з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2020.

При цьому, Позивач зазначає, що між ним та Відповідачем було досягнуто згоди щодо зміни (продовження) строку дії Договору і Позивачем було надано Відповідачу додаткову угоду № 1 до Договору (продовження строку дії Договору на аналогічний строк, тобто до 31.12.2022), але Відповідач не повернув підписаний примірник цієї угоди. Проте, дії Відповідача свідчили про погодження цієї умови, оскільки за заявками Відповідача Позивач продовжив поставки товару, а Відповідач у 2021 році та 2022 році, при проведенні розрахунків за поставлений товар, здійснював їх з посиланням на Договір. Тому доказами продовження строку дії Договору Позивач вважає передачу товару за видатковими накладними і факти проведення Відповідачем протягом 2021-2022 років розрахунків з посиланням на оплату товару за цим Договором.

Позивач здійснював поставку товару Відповідачу протягом 2020 2022 років, при цьому, заборгованість, яка виникла за період 2021 року (залишок непогашеної заборгованості за поставку товару за 2020 2021 роки у розмірі 184 611,58 грн.) та за поставку товару у 2022 році (з 13.01.2022 по 23.02.2022 на суму 145 359,79 грн.), становила 329 971,37 грн.

На підтвердження суми залишку непогашеної заборгованості за товар, поставлений з 13.01.2022 по 23.02.2022, у розмірі 129 971,37 грн. (329 971,37 грн. 200 000,00 грн.) до матеріалів справи долучено акт звірки взаємних розрахунків за 2020 рік (містить відомості про залишок непогашеної заборгованості), видаткові накладні за 2021 і 2022 роки, банківські виписки.

При цьому, враховуючи посилання сторін у видаткових накладних на Договір поставки № 25 від 22.01.2018, а також проведення Відповідачем протягом 2021-2022 років розрахунків з посиланням на оплату товару за цим Договором, суд доходить висновку, що всі товари, отримані Відповідачем від Позивача, вважаються отриманими на виконання цього Договору.

17.01.2023 Позивач надіслав Відповідачу вимогу-претензію щодо погашення заборгованості у розмірі 129 971,37 грн. та акт звірки взаємних розрахунків за 2022 рік для підписання. Вказані документи Відповідач отримав 17.02.2023, однак відповіді не надав, вимогу не виконав, акт звірки взаємних розрахунків не повернув.

Заборгованість, яка лишилась несплаченою Відповідачем, складає 129 971,37 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 3.4 Договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Як вказувалось вище, на виконання умов Договору Позивач здійснював поставку товару Відповідачу протягом 2020 2022 років, при цьому, заборгованість, яка виникла за період 2021 року (залишок непогашеної заборгованості за поставку товару за 2020 2021 роки у розмірі 184 611,58 грн.) та за поставку товару у 2022 році (з 13.01.2022 по 23.02.2022 на суму 145 359,79 грн.), становила 329 971,37 грн.

На підтвердження суми залишку непогашеної заборгованості за товар, поставлений з 13.01.2022 по 23.02.2022, у розмірі 129 971,37 грн. (329 971,37 грн. 200 000,00 грн.) до матеріалів справи долучено акт звірки взаємних розрахунків за 2020 рік (містить відомості про залишок непогашеної заборгованості), видаткові накладні за 2021 і 2022 роки, банківські виписки.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 129 971,37 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказувалось вище, відповідно до п. 8.2 Договору у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар Покупець на вимогу Постачальника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період, від суми заборгованості за кожний день прострочки.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України Постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. У подальшому дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за загальний період з 13.01.2022 по 20.03.2023 у розмірі 60 025,16 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі 60 025,16 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період з 13.01.2022 по 20.03.2023 у розмірі 4 343,10 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 13.01.2022 по 20.03.2023 у розмірі 33 332,78 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 4 343,10 грн. та інфляційних втрат у розмірі 33 332,78 грн. підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 129 971,37 грн., пені у розмірі 60 025,16 грн., 3% річних у розмірі 4 343,10 грн., інфляційних втрат у розмірі 33 332,78 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд 3" (49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 2, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастини-Сервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Каштанова, 4-Б, офіс 2, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 129 971,37 грн., пеню у розмірі 60 025,16 грн., 3% річних у розмірі 4 343,10 грн., інфляційні втрати у розмірі 33 332,78 грн. та 3 415,09 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

26.03.2024