ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м.Дніпро

Справа № 908/1719/21(908/2090/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 908/1719/21 (908/2090/21) за нововиявленими обставинами

за позовом Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України"

до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області

про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021 до суду надійшов позов Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В1";

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В4";

- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Підприємством "Юридична фірма ОВ" () у розмірі 4 598 330 (чотири мільйона п`ятсот дев`яносто вісім тисяч триста тридцять) грн 00 коп.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.09.2021 у цій справі, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В1"; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В4"; зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Підприємством "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України", код ЄДР 30176950 (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, буд. 3-Г, кімната 3-16) у розмірі 4 598 330 (чотири мільйона п`ятсот дев`яносто вісім тисяч триста тридцять) грн 00 коп.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду 10.02.2022 рішення Господарського суду Запорізької області від 30.09.2021 у справі № 908/1719/21(908/2090/21) скасовано в частині зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Підприємством "Юридична фірма "ОВ" у розмірі 4 598 330 (чотири мільйона п`ятсот дев`яносто вісім тисяч триста тридцять) грн 00 коп і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, з новим розподілом судових витрат; в іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 30.09.2021 у справі № 908/1719/21(908/2090/21) - залишено без змін; викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: "Позовну заяву задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В1". Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В4". В іншій частині позову відмовлено.

Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області подало заяву про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 908/1719/21 (908/2090/21) за нововиявленими обставинами, в якій просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 908/1719/21 (908/2090/21) в частині задоволених вимог Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" відмовити у повному обсязі.

Відповідач, як на підставу перегляду рішення суду першої інстанції посилається на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023, винесений за результатами розгляду кримінального провадження №0000059 відносно директора Підприємства "Юридична фірма ОВ "Громадської Організації "Всеукраїнська організація союз осіб з Інвалідністю України" ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205-1 КК України. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 205-1 КК України: за ознаками внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто видача завідомо неправдивих офіційних документів.

На переконання заявника, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 є юридичним фактом, що має істотне значення для правильного вирішення справи № 908/1719/21 (908/2090/21). Якби вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 був відомий суду під час винесення постанови, то він обов`язково вплинув би на остаточні висновки суду.

Дослідивши матеріали заяви Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 908/1719/21 (908/2090/21), матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.07.2021 до суду надійшов позов Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В1"; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою "В4"; зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Підприємством "Юридична фірма ОВ".

В обґрунтування позову Підприємство "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" вказує, що Головне управління ДПС у Запорізькій області при прийнятті рішень про: зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 4 598 330, 00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 1 149 582, 50 грн (податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою В1); зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на суму 73 718, 00 грн (податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2019 за формою В4) вийшло за межі повноважень податкового органу, встановлених Податковим кодексом України та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та прийняло рішення, які суперечать законодавству.

Як свідчать матеріали справи, 18.07.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у Запорізькій області Податкову декларацію з податку на додану вартість, в якій було задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за червень 2019 року в розмірі 4 598 330,00 грн., а також подано відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток №4 до декларації) (т. 1 а.с. 146-158).

Працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2019 року, за результатами якої складено акт від 20.09.2019 року №21/08-01-04-02/30176950 (т. 1 а.с. 73-114).

Зазначеним актом встановлено порушення п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено: суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1) на суму 4 598 330 грн., від`ємне значення з ПДВ за червень 2019 р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21), на суму 73 718 грн. чим порушено п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями).

На підставі акту від 20.09.2019 року №21/08-01-04-02/30176950 ГУ ДПС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення:

- № від 21.10.2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 73 718,00 грн (т. 1 а.с. 141-142);

- № від 21.10.2019 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 4 598 330,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1 149 582,50 грн (т. 1 а.с. 143-144).

Підставою для висновку про завищення позивачем суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, стало те, що проведеною ГУ ДПС у Запорізькій області перевіркою не підтверджено здійснення товарних операцій постачальниками на адресу Підприємства "Юридична фірма ОВ". Тобто, товари/послуги не постачалися та не надавалися. В первинних документах зазначені господарські операції, які фактично не відбувались. У зв`язку з чим, вони (договори, податкові накладні, видаткові накладні, акти надання послуг тощо) не мають юридичної сили первинних документів. І як слідство, Підприємство "Юридична фірма ОВ" неправомірно формувало регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність з ПДВ на підставі таких первинних документів.

Вимоги для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК.

Згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом норм статті 1, 9 Закону №996-XIV первинні документи складаються лише за результатами господарських операцій і мають бути достовірними. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у нормі статті 9 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абзац перший пункту 198.6 статті 198 ПК).

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту та витрат, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для податкового обліку.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону №996-XIV, так само характеризує і податковий облік.

При цьому податкове законодавство не встановлює конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають ідентифікуватись ті чи інші господарські операції.

Сама по собі наявність або відсутність окремих документів, так само, як помилки у їх оформленні, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо інші дані засвідчують зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю, тобто є фактичний рух активів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/7704/16, від 17.04.2018 у справі №820/475/17 та інші.

За умови подання платником податків належним чином оформлених документів, які згідно з правовими нормами повинні бути виписані на господарські операції певного виду, та підтвердження суми ПДВ податковими накладними, зареєстрованими відповідно до вимог статті 201 ПК, задекларовані платником податків дані податкового обліку вважаються підтвердженими (правомірними), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

Ця норма узгоджується як з нормою абзацу першого пункту 56.4 статті 56 ПК, відповідно до якої обов`язок доведення, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених Податковим кодексом України, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладено на контролюючий орган, так і з нормою підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК щодо презумпції правомірності рішень платника податків, які в сукупності закріплюють презумпцію добросовісності податкової поведінки платника податків.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував свої дані податкового обліку, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Відсутність відповідних доказів може бути підставою для відмови в задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень як протиправних, прийнятих контролюючим органом з підстав формування платником податків даних свого податкового обліку за наслідками фіктивних господарських операцій.

Тобто, контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023, винесеного за результатами розгляду кримінального провадження №0000059 відносно директора Підприємства "Юридична фірма ОВ "Громадської Організації "Всеукраїнська організація союз осіб з Інвалідністю України" ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205 -1 КК України, встановлено наступне.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 205-1 КК України: за ознаками внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинений за попередньою змовою групою осіб за ч. 1 ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто видача завідомо неправдивих офіційних документів.

Як встановлено вироком суду, наказом Громадської Організації "Всеукраїнська організація союз осіб з Інвалідністю України" № 09-к від 04.10.2018 директором Підприємства "Юридична фірма ОВ" було призначено ОСОБА_1 .

Тобто, саме ОСОБА_1 був відповідальним за ведення фінансово-господарської діяльності Підприємства "ЮРИДИЧНА ФІРМА "ОВ" у період здійснення підприємством господарських операцій щодо придбання товарів (Одяг, взуття, речі, що були у використанні, фурнітура в асортименті) у постачальників ТОВ "БЕРІНГІМ" (), ТОВ "ІНРАДО" (), ТОВ "ФЕСКОР" (), ТОВ "ЮЗАРД" (), ТОВ "ЮНІТРЕЙД КОМПАНІ", ТОВ "МАКСИМУМ ТРЕЙД СЕРВІС".

Крім того, матеріали справи свідчать, що усі первинні документи, а саме: договори, податкові, видаткові накладні, рахунки - фактури та інші підписані від імені Підприємства "ЮРИДИЧНА ФІРМА "ОВ" його посадовою особою - директором ОСОБА_1 .

В той же час, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 у кримінальному провадженні №0000059 встановлено, що ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, погодився бути формальним керівником підприємства "Юридична фірма "ОВ", з метою маскування факту оформленої лише на паперах фінансової господарської діяльності підприємства. Після призначення ОСОБА_1 директором підприємства "Юридична фірма ОВ", отримання ним статутних документів, печатки, відкриття останнім банківського рахунку в ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" № 2101/2600/17/19 від 21.01.2019 (м.Київ), та отримання електронних ключів, ОСОБА_1 передав вищевказані речі та документи невстановленій слідством особі, тобто передав фактичне керування очолюваним ним підприємством невстановленій слідством особі.

Реалізуючи свій план щодо фактичного керування підприємством "Юридична фірма "ОВ", невстановлена досудовим слідством особа вирішила оформити на підприємство "Юридична фірма "ОВ" пільги з оподаткування, з цією метою за допомогою невстановленої під час слідства особи, яка здійснювала пошук осіб з інвалідністю, у період 2018-2019 років, у невстановленому місці отримував від підшуканих осіб з інвалідністю за грошову винагороду документи, необхідні для працевлаштування. У подальшому, шляхом складання та підписання наказів про їх працевлаштування ОСОБА_1 фіктивно працевлаштовував з різних регіонів громадян України осіб з інвалідністю за грошову винагороду останнім та які фактично не працювали на підприємстві.

Зокрема, у період до 29.10.2018 невстановлена слідством особа на підставі отриманих від невстановленої слідством особи документів (копії паспорту, довідки МСЕК про групу інвалідності та заяви про прийняття на роботу ОСОБА_2 ) виготовила наказ про працевлаштування ОСОБА_2 на підприємство "Юридична фірма "ОВ" на посаду менеджера, бізнес-план підприємства "Юридична фірма "ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України", який є необхідною умовою відповідно до пункту 3 Порядку "Надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій інвалідів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2007 р. за № 1010, для отримання пільги з оподаткування, до яких вніс недостовірні відомості про нібито працевлаштування у жовтні 2018 року особи з інвалідністю ОСОБА_2 , яка фактично жодного дня не працювала на підприємстві.

У подальшому, у невстановлений слідством час, але не пізніше 30.11.2018 вказані документи були підписані ОСОБА_1 та передані невстановленій особі та були використані для незаконного отримання пільг з оподаткування підприємства "Юридична фірма "ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України". Так, 19.02.2019 за результатами розгляду вищезазначених поданих документів. Виконавчим органом Київської міської ради Київською міської державною адміністрацією винесено рішення № 284, яким надано пільги з оподаткування підприємству "Юридична фірма "ОВ" з податку на додану вартість на період з 01.01.2019 по 01.01.2020.

Встановлене свідчить, що ОСОБА_1 з метою маскування факту оформленої лише на паперах фінансової господарської діяльності підприємства "Юридична фірма ОВ", погодився стати формальним керівником підприємства "Юридична фірма ОВ" та допомагав невстановленим судовим слідствам особам отримувати пільги з оподаткування шляхом працевлаштування осіб з інвалідністю за грошову винагороду без мети використання їх праці у переробці одягу та взуття, тобто такі особи фактично не працювали на підприємстві.

Відповідно до частини 8 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що на період до 1 січня 2020 року за нульовою ставкою оподатковуються податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які засновані громадськими організаціями осіб з інвалідністю і є їх власністю, де кількість осіб з інвалідністю, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Як зазначено вище, при проведені документальної позапланової виїзної перевірки Підприємства "Юридична фірма ОВ "Громадської Організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" з питання достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2019 року встановлено, що платником в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2019 задекларовано від`ємне значення у розмірі 4 673 465 грн.

Причиною виникнення у позивача від`ємного значення (різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту) є придбання протягом лютень - квітень 2019 року товарів (одяг, взуття, речі, що були у використанні) та послуг за загальною ставкою ПДВ що дорівнює 20%; декларування операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою за січень - квітень 2019 згідно з ч. 8 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України товари (при реалізації товарів ("Одяг, що був у використанні, відремонтований та сортований") Підприємством "Юридична фірма ОВ "Громадської Організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" застосовано нульову ставку ПДВ, як на товари, що виготовлені підприємством інвалідів, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менше 50% середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25% суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного Суду у своїй постанові від 28.05.2021 по справі №2а/2470/1937/11 дійшов висновку, що застосування нульової ставки оподаткування податком на додану вартість, передбаченої частиною 8 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України можливе за умови дотримання наступного критерію - товари та послуги мають бути виготовленими безпосередньо таким підприємством.

Для того щоб вважати відповідну діяльність безпосереднім виготовленням необхідно, щоб під час такої діяльності працівниками підприємства здійснювалася саме переробка (обробка, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, поряд із понесенням на зазначену переробку суми витрат у розмірі не меншому ніж 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Під переробкою слід розуміти такий технологічний процес, що здійснюється на підприємстві, внаслідок якого змінюється форма, властивості чи склад сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів (у тому числі готової продукції) задля отримання нової продукції. Така переробка має бути наслідком трудової діяльності працівників зазначених підприємств, на що також вказував і Верховний Суд України в постанові від 30 вересня 2009 року у справі №21-1300во09.

Оскільки вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 у кримінальному провадженні №0000059 встановлено, що особи з інвалідністю за грошову допомогу, надавали невстановленій слідством особі свої документи, необхідні для працевлаштування, а у подальшому ОСОБА_1 шляхом складання та підписання наказів про їх працевлаштування фіктивно працевлаштовував з різних регіонів громадян України осіб з інвалідністю, які фактично не працювали, відповідно, підприємство Юридична фірма ОВ не мало право застосовувати пільгову ставку оподаткування податком на додану вартість, передбаченої частиною 8 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України.

Наведене свідчить, що позивачем не було дотримано критерію, передбаченого податковим законодавством, а саме - товари та послуги мають бути виготовлені безпосередньо працівниками підприємства, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менше 50% середньооблікової кількості штатних працівників.

У даному випадку судом було у кримінальному провадженні було встановлено, що інваліди були оформлені на підприємстві лише номінально і не брали безпосередньої участі у переробці одягу буваного у вжитку.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 у кримінальному провадженні №0000059 стосовно директора Підприємства "Юридична фірма ОВ "Громадської Організації "Всеукраїнська організація союз осіб з Інвалідністю України" ОСОБА_1 набрав законної сили 30.10.2023.

Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області отримало копію вироку 22.11.2023 супровідним листом, направленим Запорізькою обласною прокуратурою, та вже 24.11.2023 звернулось із відповідною заявою до апеляційного господарського суду.

Стаття 75 ГПК України визначає підстави для звільнення від доказування, згідно частини 6 якої обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктами 1, 2 частини 2 цієї ж статті передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Враховуючи наведене вище, встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 обставини є юридичним фактом, що має істотне значення для правильного вирішення справи № 908/1719/21 (908/2090/21), оскільки змістовно впливає на остаточні висновки суду.

З огляду на те, що вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя винесено 29.09.2023 та набрав законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції, в такому випадку наявні підстави для перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 908/1719/21 (908/2090/21) за нововиявленими обставинами, на підставі п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 322, 323, 325 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 908/1719/21 (908/2090/21) за нововиявленими обставинами задовольнити.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 по справі № 908/1719/21 (908/2090/21) - скасувати.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.09.2021 у справі № 908/1719/21(908/2090/21) задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.09.2021 у справі № 908/1719/21(908/2090/21) скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України", (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, буд. 3-Г, кімн. 3-16) на користь Державного бюджету України 89 594 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн 46 коп. судового збору.

Здійснити перерозподіл судових витрат за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України", (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, буд. 3-Г, кімн. 3-16) на користь Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 110 272 (сто десять тисяч двісті сімдесят дві) грн 43 коп.

Стягнути з Підприємства "Юридична фірма ОВ" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України", (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, буд. 3-Г, кімн. 3-16) на користь Державного бюджету України 24 119 (двадцять чотири тисячі сто дев`ятнадцять) грн 26 коп. судового збору.

Видачу наказів доручити Господарському суду Запорізької області із зазначенням повних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 28.03.2024.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко