ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3832/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Кафланова А.С.

розглянувши справу № 916/3832/23 за правилами загального позовного провадження

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /, адреса 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, e-mail: /

до відповідача: громадської організації Екологічний центр сталого розвитку України /, адреса 65091, м. Одеса, вул. Ленінградська, 1, кв. 5/

про виселення та стягнення заборгованості у розмірі 318 887,96 грн

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився, повідомлений належним чином; надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача /вх. № 9520/24 від 06.03.2024/;

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2023 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4345/23/ до громадської організації Екологічний центр сталого розвитку України про:

- виселення з нежитлового підвального приміщення загальною площею 97,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 3;

- стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 318 887,96 грн.

Позов обґрунтовано неповерненням об`єкта оренди за договором оренди № 34/3 від 28.01.2004 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 11, 509, 549, 599, 610-612, 614, 626, 627, 631, 651, 759, 763, 765, 785 ЦК України, ст.ст. 230, 283, 284, 291 ГК України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Ухвалою суду від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 916/3832/23; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.10.2023 о 10:00 год.

18.09.2023 на адресу суду надійшло клопотання позивача /вх. № 32473/23/ про проведення судового засідання за наявними матеріалами у справі без представника позивача; позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.10.2023 відкладено підготовче засідання у справі № 916/3832/23 на 15.11.2023 о 14:00 год.

15.11.2023 о 14:00 год підготовче засідання у справі № 916/3832/23 не відбулося у зв`язку із знаходженням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 13.11.2023. Після виходу судді з лікарняного ухвалою суду від 20.11.2023 призначено підготовче засідання по справі 916/3832/23 на 20.12.2023 о 10:00 год.

У підготовчому засіданні 20.12.2023 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/3832/23 до судового розгляду по суті; судове засідання по суті призначено на 01.02.2024 о 12:00 год.

01.02.2024 об 12:00 год судове засідання у справі № 916/3832/23 не відбулося у зв`язку із знаходженням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 31.01.2024. Після виходу головуючого судді Петренко Н.Д. з лікарняного ухвалою суду від 07.02.2024 призначено судове засідання для розгляду справи № 916/3832/23 по суті на 06.03.2024 об 11:30 год.

06.03.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача /вх. № 9520/24/, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі.

До судового засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 у справі № 916/3832/23 направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві ( АДРЕСА_1 , яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом пункту 4 частини шостої якої днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

13.11.2023, 30.11.2023, 01.02.2024, 04.03.2024 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача, з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання».

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Таким чином, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20, № 910/1730/22 від 19.12.2022 року).

Суд зазначає, що основним способом, за допомогою якого суди здійснюють повідомлення учасників справи, є надіслання повісток. Це означає, що якщо в матеріалах справи є корінець повідомлення, в якому зазначено, що лист вручено безпосередньо учаснику справи, наявний підпис працівника пошти, то особа може вважатися належним чином повідомленою. Разом з тим, є випадки, коли судові повістки не вручаються. У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень Господарського процесуального кодексу, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Вказане узгоджується з позицією Касаційного цивільного суду Верховного Суду яка викладена у справі №752/24739/19 від 18.01.2023 року.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/3832/23, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Також відповідача було повідомлено про розгляд справи телефонограмою від 13.11.2023.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, Відповідно до свідоцтва про право власності САС № 440120 від 04.11.2009 територіальній громаді м. Одеса в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належить об`єкт, який в цілому складається з приміщень літ. «А», загальною площею 127,7 кв.м., основною площею 49,3 кв.м., який розташований у м. Одеса по провул. Покровський, 3.

Судом досліджено також витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічний паспорт на об`єкт.

28.01.2004 між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради /орендодавець/ та громадською організацією Екологічний центр сталого розвитку України /орендар/ укладено договір № 34/3 оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: пров. Шухевича, 3, підвал, загальною площею 97,2 кв.м. /п. 1.1 договору/.

Строк дії договору з 28.01.2004 по 31.12.2004 /п. 1.2 договору/.

За орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 1,00 грн в рік за все приміщення без урахування податку на додану вартість та індексу інфляці /п. 2.2 договору/.

Відповідно п. 2.4. Договору, Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

У пункті 4.7. договору встановлено, після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому нім на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; продажу об`єкта оренди за участю орендаря; переходу права власності на об`єкт оренди за договорами відчуження; загибелі об`єкта оренди; достроково за згодою сторін або за рішенням арбітражного суду (суду); банкрутства або ліквідації орендаря; в інших випадках, передбачених чинним законодавством /п. 7.9 договору/.

Додатком № 1 до договору є розрахунок орендної плати.

28.01.2004 між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради /орендодавець/ та громадською організацією Екологічний центр сталого розвитку України /орендар/ підписано акт приймання-передачі приміщення.

29.03.2007 між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради /орендодавець/ та громадською організацією Екологічний центр сталого розвитку України /орендар/ укладено додаткове погодження № 2 до договору оренди нежитлового приміщення № 34/3 від 28.01.2004, яким сторони договору продовжили строк дії договору до 27.03.2009. Річна орендна плата становить 1,2 грн.

В подальшому між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради /орендодавець/ та громадською організацією Екологічний центр сталого розвитку України /орендар/ укладено додаткових погоджень, а саме: № 3 від 17.11.2008, № 3 від 14.10.2009, № 4 від 02.10.2010, № 5 від 16.03.2011, № 6 від 05.01.2012, № 7 від 08.01.2013, якими сторони договору продовжували строк дії договору. Додатковим погодженням № 7 сторони також внесли зміни щодо назви орендодавця, а саме змінили найменування орендодавця: «представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради» на: «Департамент комунальної власності Одеської міської ради».

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових договорів про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 34/3 від 28.01.2004, а саме: №7 від 08.01.2013, № 8 від 21.01.2014, № 9 від 26.11.2014, № 10 від 21.01.2016, № 11 від 21.12.2016, № 12 від 04.12.2017, № 13 від 15.03.2018, № 14 від 26.12.2018, № 15 від 22.01.2020, якими продовжували строк дії договору. Зокрема, додатковим договором № 15 від 22.01.2020 сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2020. Також сторони виклали п. 2.2 договору у наступній редакції: «за орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 1 грн в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції). З 01.01.2021 орендну плату, що розрахована на 01.01.2020 у розмірі 3 239,09 грн (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць».

11.05.2023 позивач направив відповідачу претензію вих. № 01-13/1007, в якій позивач вимагає сплати неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди за період з 01.01.2021 по 30.04.2023 у розмірі 271 651,52 грн. Матеріали справи містять докази отримання відповідачем даної претензії.

Судом досліджено акт обстеження нежитлового підвального приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 3, складений 15.05.2023 разом із фотофіксацією.

Матеріали справи місять акт розрахунок неустойки, складений позивачем, відповідно до якого неустойка відповідача за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 становить 318 887,96 грн.

Оскільки, відповідач не повернув об`єкт оренди після закінчення строку дії договору оренди нежитлового приміщення № 34/3 від 28.01.2004, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є виселення з нежитлового підвального приміщення загальною площею 97,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 3; стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 у розмірі 318 887,96 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір оренди нежитлового приміщення № 34/3 від 28.01.2004 є договором найму (оренди).

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною шостою статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Частиною першою статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що термін дії договору закінчився 31.12.2020, у зв`язку із чим договір оренди нежитлового приміщення № 34/3 від 28.01.2004 припинив дію. При цьому матеріали справи не містять доказів звернення відповідача щодо продовження договірних відносин.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у догові оренди (яка за змістом кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 р. № 157-ІХ).

Крім того, як зазначено судом вище, згідно з п. 4.7 договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому нім на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

В пункті 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 № 12 зазначено, що застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, яка за період з 01.01.2021 по 30.08.2023 складає 318 887,96 грн. Суд зазначає про помилковість вказаного розрахунку, оскільки позивачем взято за початок періоду розрахунку 01.01.2021 /наступний день, після припинення договору/. Разом із тим, суд зазначає, що за умовами п. 4.7 договору орендар після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом. За таких обставин, господарський суд зазначає, що датою початку розрахунку неустойки є 16.01.2021.

Господарський суд здійснивши власний розрахунок неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення зазначає, що неустойка за період з 16.01.2021 по 30.08.2023 становить 314 938,61 грн.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням вказаного, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи закінчення строку договору, на який його було укладено, та приймаючи до уваги неповернення відповідачем об`єкта оренди, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для виселення відповідача та нарахування неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди. У зв`язку із чим, суд позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольняє частково, так як частково обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 7467,32 грн, що вбачається із платіжної інструкції № 423 від 16.08.2023.

Таким чином, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині майнової вимоги /98,76 % від ціни позову/, судовий збір у розмірі 7408,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити частково.

2. Виселити громадську організацію Екологічний центр сталого розвитку України /, адреса 65091, м. Одеса, вул. Ленінградська, 1, кв. 5/ з нежитлового підвального приміщення загальною площею 97,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 3.

3. Стягнути з громадської організації Екологічний центр сталого розвитку України /, адреса 65091, м. Одеса, вул. Ленінградська, 1, кв. 5/ на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /, адреса 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, e-mail: / неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди за період з 16.01.2021 по 30.08.2023 у розмірі 314 938,61 грн /триста чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 61 копійка/ та судовий збір у розмірі 7408,00 грн /сім тисяч чотириста вісім гривень 00 копійок/.

4. В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 18 березня 2024 р.

Суддя Н.Д. Петренко