ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

27.02.2024 Справа № 917/2272/23

Суддя Паламарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Кір"якової Я.Г., розглянувши матеріали

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - фактична адреса, АДРЕСА_2 - місце реєстрації)

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Учасники справи: згідно протоколу

Встановив: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 справу №917/2272/23 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передано на розгляд судді Паламарчуку В.В.

Ухвалою господарського суду від 23.01.2024 заяву ОСОБА_1 (вхід. №2446/23 від 27.12.2023) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліків заяви.

30.01.2024 від заявника надійшла заява про усунення недоліків.

При цьому, додаток до заяви про усунення недоліків містить клопотання боржника про витребування доказів.

При вирішенні клопотання суд виходив з того, що боржником не додержано вимоги ст. 81 ГПК України, а отже підстави для його задоволення, відсутні.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.02.2024 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 27.02.2024. Заявника зобов`язано надати суду:

- довідки усіх кредиторів з зазначенням реквізитів укладених з боржником кредитних договорів, обґрунтованих сум наданих кредитів, актуального розміру заборгованості боржника, дати припинення боржником погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів;

- визначити наявну суму заборгованості перед кредиторами, з урахуванням доданих до заяви документів;

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ), тобто обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами;

- додаткові документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Арбітражну керуючу Белінську Н.О. зобов`язано надати до суду чинний Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого.

В судове засідання 27.02.2024 боржник не з`явився, витребуваних ухвалою господарського суду від 14.02.2024 доказів не надав. Натомість, направив суду клопотання (вхід. №2580 від 27.02.2024), в якому просить відкласти судове засідання у справі, призначене на 27.02.2024 для надання додаткового часу на виконання вимог суду.

Згідно з частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі №9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Розглянувши дане клопотання боржника, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити у своїй заяві про відкриття справи (вхід. № 2446/23 від 27.12.2023). Станом на 27.02.2024 - дату призначення підготовчого засідання, боржник мав достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, і на подання доказів.

Розглянувши в підготовчому засіданні надані заявником документи, дослідивши надані суду докази, проаналізувавши наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд встановив.

Згідно з частиною першою статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про міжнародне приватне право", Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених КУзПБ.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою Четвертою.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Відповідно до ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Отже, про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в Кодексі України з процедур банкрутства нормами і вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Як встановлено судом, фізична особа ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, на підставі п.2,4 ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування своєї заяви боржник зазначив, що ним укладено договори з 2 банками та 2 мікрофінансовими організаціями, перед якими, згідно даних боржника загальна сума заборгованості становить 333433,95 грн. Загальна сума нарахованих відсотків - 108356,39 грн. А саме, перед:

- АТ "Таскомбанк" - 11596,43 грн;

- ТОВ "УМ Факторинг" - 81319,95 грн;

- АТ "Райффайзен Банк" - 173892 грн;

- ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" - 66625,57 грн.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів заяви та зазначається у заяві відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником не надано належних доказів в частині (всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату.

До заяви про усунення недоліків боржником додано клопотання, в якому останній просить суд витребувати довідки про заборгованість (з розрахунком суми заборгованості, тіла кредиту, штрафних санкцій, процентів) за кредитними договорами № 014-RO-5 від 08.08.2021 та № 014-RO-82-100806620 від 13.08.2021, укладеними АТ "Райффайзен Банк" та ОСОБА_1 .

За викладеного вище, суд відмовив в задоволенні клопотання про витребування доказів. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на ту обставину, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять відкладальної умови для надання доказів неплатоспроможності боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця, позаяк такі докази повинні бути подані виключно разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

При ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

У постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 916/2387/19 наведено правовий висновок, відповідно до якого факт виконання банком (фінансовою установою) свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів може підтверджуватися меморіальним ордером, платіжними дорученнями та виписками з особового рахунку боржника.

Аналогічні правові висновки в подібних правовідносинах висвітлено у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 р. у справі № 909/937/21.

Отже, надані заявником у якості доказів деякі договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами (банківські виписки, платіжні доручення, листи, претензії, вимоги від фінансово-кредитних установ тощо). Проте, первинні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі саме більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як того вимагає п.2 ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником суду не надано.

Наведене, в свою чергу, унеможливлює здійснення господарським судом перевірки обґрунтованості вимог ОСОБА_1 в частині наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 2 ч.2 ст.115 КУзПБ.

Заявником, також, не доведено належними та допустимими доказами наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ст. 116 КУзПБ обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Ухвалою суду від 14.02.2024 заявника зобов`язано надати суду:

- довідки усіх кредиторів з зазначенням реквізитів укладених з боржником кредитних договорів, обґрунтованих сум наданих кредитів, актуального розміру заборгованості боржника, дати припинення боржником погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів; визначити наявну суму заборгованості перед кредиторами, з урахуванням доданих до заяви документів; повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ), тобто обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами; додаткові документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Боржник вимоги ухвали господарського суду від 14.02.2024 не виконав.

Судом досліджено, що посилання ОСОБА_1 в заяві про загрозу неплатоспроможності носять формальний характер і не підтверджені належними та допустимими доказами.

В заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржником зазначено, що на день подання цієї заяви згідно довідки № 31/4-1244-А-38-2023 від 05.04.2023, виданої Територіальним сервісним центром МВС № 1244 за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб ПАТРИОТМОТО ALFA PM110-4, 2012 р.в., однак розпискою від 05.12.2023 боржник підтверджує, що зазначений транспортний засіб був проданий у 2019 році.

Крім того, боржником власноруч складено розписки про вимушену продаж земельної ділянки, будинку в зв`язку зі скрутним становищем та необхідністю покриття лікування дочки, юридичні витрати.

Вбачається, що зазначені заявником обґрунтування інших підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не знайшло свого документального підтвердження, тобто не доведено належними доказами.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20 висловлено правову позицію про те, що на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Згідно ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражної керуючої Белінської Н.О. про участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Залишити без розгляду заяву арбітражної керуючої Белінської Н.О. про участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст. 235,255, 256 ГПК України).

Повна ухвала складена та підписана 28.03.2024р.

Суддя Паламарчук В.В.