ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2024 Справа № 914/650/24

Суддя Господарського суду Львівської області Петрашко М.М., розглянувши заяву ТОВ "Галпек-Городок"

до боржника ПП "Тік-В"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 90000,00 грн

ВСТАНОВИВ

ТОВ "Галпек-Городок" звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ПП "Тік-В" 90000,00 грн за договором позики (безвідсоткової) №09/12-01 від 14.03.2023.

Частинами 1 та 4 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Однак як вбачається із поданої заяви, у ній всупереч пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України не зазначено повного найменування заявника (ТОВ "Галпек-Городок") та боржника (ПП "Тік-В"), не вказано їх ідентифікаційних кодів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також не зазначено відомостей про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Отже враховуючи те, що заявником не дотримано вимог пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того згідно із пунктом 2 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається із поданої заяви, вона підписана 05.03.2024 ОСОБА_1 , однак у поданій заяві не вказано посадове становище цієї особи, з огляду на що суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу на підставі пункту 2 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2-1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як встановлено судом із Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", заявник всупереч вимог частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що відповідно до пункту 2-1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України є також підставою для відмови у видачі судового наказу.

Частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу на підставі пунктів 1, 2 та 2-1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 6, 147, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у видачі судового наказу в порядку наказного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.