ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2024 м. ДніпроСправа № 904/6388/23

за позовом ОСОБА_1 , с. Новотаромське Дніпровського району Дніпропетровської області

до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Гардіан", м. Київ

про стягнення 21 449,73 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Демарчук Н.О. адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулася 05.12.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Гардіан" 21449,73 грн, з яких: 12676,11 грн - страхове відшкодування, 1097,09 грн пеня, 813,00 грн 3% річних, 4563,53 грн інфляційні втрати, 2300,00 грн витрати на оплату послуг експерта.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн позивачка просить покласти на відповідача. Витрати на професійну правничу допомогу позивачка планує понести в попередньо визначеній нею сумі 10000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на завдану Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" шкоду пошкодженням автомобіля "Renault Kangoo" (номерний знак НОМЕР_1 ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.03.2021 з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "Ford Transit" (номерний знак НОМЕР_2 ), цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/000398725.

Право на звернення до суду позивачка вмотивовує договором відступлення права вимоги від 20.07.2021, укладеним нею (новий кредитор) із Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" (кредитор), за умовами якого позивачка набула право вимоги стягнення з відповідача заборгованості в розмірі матеріального збитку (у т.ч. право вимоги в частині сплати неустойки (пені) та витрат у порядку статті 625 Цивільного кодексу України), спричиненого кредитору в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.03.2021, та який (збиток) встановлений висновком незалежної судової експертизи, проведеної на замовлення кредитора.

Правовою підставою позову позивачка зазначає, серед іншого, статті 22, 30, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 11, 512, 514, 516, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 01.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 30.01.2024, після чого справа призначалася до розгляду на 22.02.2024, 05.03.2024, 21.03.2024.

15.01.2024 відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність, а також заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому подану заяву відповідач обґрунтовує, посилаючись на те, що на час звернення з позовом до суду позивачка втратила статус фізичної особи-підприємця, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідач вважає, що спір, з приводу якого позивачка звернулася до суду, не має відношення до зареєстрованого її основного виду економічної діяльності, а саме технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів під час її підприємницької діяльності. Відтак, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18, не дають їй права на звернення з позовом до господарського суду.

У відповіді на відзив, що надійшов до суду 29.01.2024, позивачка, серед іншого, вважає, що підстави для закриття провадження у справі відсутні, оскільки спір пов`язаний із підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 . Зокрема, нею було відремонтовано пошкоджений автомобіль потерпілої особи, а кошти за ремонт не було сплачено в повному обсязі; сума недоплаченого страхового відшкодування, заявлена в позові до стягнення, якраз і покриває послуги з ремонту автомобіля (а.с. 238 т. 1).

Зазначену правову позицію представник позивачки адвокат Демарчук Н.О. підтримала в судовому засіданні 26.03.2024.

Заява про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, судом було враховано характер спірних правовідносин між страховиком відповідачем у справі та потерпілою від ДТП особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез", а також договірні відносини між ТОВ "Альянс Синтез" та позивачкою, яка в межах своєї основної підприємницької діяльності - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, а також іншої допоміжної діяльності у сфері транспорту, страхування тощо здійснювала ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "Renault Kangoo" (номерний знак НОМЕР_1 ), а потім у визначеному законом порядку прийняла від власника пошкодженого автомобіля права вимоги стягнення з відповідача заборгованості в розмірі матеріального збитку.

На час звернення позивачки з позовом до суду її підприємницька діяльність була припинена за її власним рішенням: 19.10.2023 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) здійснено відповідний запис № 003025590 (а.с. 85 т. 1).

Однак, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати.

Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду України у його постанові від 04.12.2013 у справі № 6-125цс13, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у її постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18) (п. 38).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Викладене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18) (п.п. 72, 38).

Аналогічні висновки викладені також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 (п.п. 4.26 4.29), на яку посилається відповідач у своїй заяві.

Тож, справа відноситься до юрисдикції господарського суду з огляду на підприємницький статус позивачки у спірних правовідносинах до її звернення з позовом до суду. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що зареєстровані в ЄДР види діяльності не обмежують її у праві здійснювати іншу підприємницьку діяльність у встановленому законом порядку та в межах законодавчо визначеної право- та дієздатності.

Керуючись ст.ст. 231 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Гардіан" № 028/24 від 12.01.2024 про закриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 21.03.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 26.03.2024.

Суддя І.І. Колісник