ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Справа№ 910/10322/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання: Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Винник Б.Б.;

від відповідача: Шамраєв М.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 року (повний текст рішення складено 21.11.2023)

у справі № 910/10322/23 (суддя - Бондарчук В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі»

про стягнення 28 488 998, 80 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» про стягнення 28 488 998, 80 грн, у тому числі: 17 491 942, 66 грн - основного боргу, 1 910 453, 56 грн - 3% річних та 9 086 602, 66 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором купівлі-продажу газу №20/11/24-1 від 24.11.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 позовні вимоги ПАТ «Укрнафта» задоволено. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» на користь Спільної діяльності за договором № 35/71 від 01.07.2007 про спільну діяльність (без створення юридичної особи), укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» та Спільним українсько-американським підприємством «УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД» (як товариство з обмеженою відповідальністю) на розрахунковий рахунок IBAN № НОМЕР_1 у ПАТ АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209, заборгованість у розмірі 17 491 942, 66 грн, 3% річних у сумі 1 953 584, 38 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 355 100, 96 грн та 432 009, 46 грн - судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі №910/10322/23 скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначному складу суду від 14.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Доводи і мотиви апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції допустив процесуальні порушення, що призвели до неправильного вирішення справи.

Так, апелянт зазначив, що позов подано неналежним позивачем - ПАТ «Укрнафта» як окремим суб`єктом господарювання, а не як суб`єктом спільної діяльності та не НГВУ «Надвірнанафтогаз» як управляючим за договором про спільну діяльність. Крім того, позов підписано неналежним представником - повноваження адвоката Глинки Руслана як представника саме спільної діяльності не підтверджено документами по справі.

Крім того, скаржник наголошує, що до предмету доказування у цій справі входять обставини щодо надання згоди учасниками спільної діяльності або комітетом з управління у письмовій формі на укладення договору № 20/11/24-1 купівлі-продажу газу.

Також, апелянт зауважив, що позивачем не вірно розрахована сума 3% річних та збитків від інфляції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначному складу суду від 14.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 18.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» та призначено до розгляду на 07.02.2024.

27.12.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зокрема, позивач зазначив, що п. 16.7 договору № 35/71 від 01.07.2007 чітко встановлено, що звертатися до суду від імені учасників спільної діяльності має право уповноважена особа ВАТ «Укрнафта». В даному випадку особою, яка подала позовну заяву в інтересах позивача, у справі № 910/10322/23, є адвокатське об`єднання «Софіївське» в особі адвоката об`єднання Глинки Русалана Ярославовича, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 001082 від 08.07.2016 року та довіреності № 01/01/07 -599/д, якою ПАТ «Укрнафта», уповноважило, Глинку Р.Я., бути представником ПАТ «Укрнафта» в місцевих господарських усіма правами, наданними синним законодавством України позивачу.

У судовому засіданні 07.02.2024 оголошена перерва до 20.03.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.2024 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.03.2024 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, з огляду на викладені скаржниками доводи та вимоги апеляційних скарг, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» (далі - підприємство), найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», та Спільним українсько-американським підприємством «УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, учасниками якого на момент укладення цього договору є ПАТ «Укрнафта» та Компанія «Carpatsky Petroleum Corporation» (США), що володіє ліцензією (спеціальним дозволом) на користування надрами № 310 від 27.07.1995, укладено договір №35/71-СД простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність (без створення юридичної особи).

У цьому договорі наведені такі визначення:

Договір - цей договір простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність (без створення юридичної особи), включаючи всі додатки, зміни, доповнення та додаткові угоди.

Підприємство - означає ПАТ «Укрнафта», яке через свій відокремлений структурний підрозділ НГВУ «Надвірнанафтогаз», що діє на підставі Положення, буде здійснювати виконання даного договору.

Ліцензіат - означає поняття, визначене в преамбулі договору.

Учасники - Підприємство та Ліцензіат, які початково уклали цей договір, а в подальшому будь-які юридичні особи, які можуть приєднатися до договору.

Спільна діяльність - діяльність учасників, яка відповідає чинному законодавству України про спільну діяльність підприємств, регулюється цим договором і пов`язана з інвестиційною діяльністю, спрямована на подальший розвиток Битків-Бабченського родовища, на видобування (експлуатацію) цього родовища, реалізацією видобутої продукції та комерційними операціями, направленими на забезпечення інвестиційного та виробничого процесу.

Програма Спільної діяльності - програма робіт на Об`єктах Робіт, що визначає порядок, графік та інші умови здійснення Учасниками обсягів робіт, що затверджується Комітетом з Управління або Учасниками і є невід`ємною частиною договору.

Об`єкти робіт - нафтові свердловини та інші матеріальні активи Битків-Бабченського нафтового родовища, що належить ПАТ «Укрнафта» на правах власності.

Управляючий - один з Учасників договору, який уповноважений діяти від імені Учасників на підставі довіреності ПАТ «Укрнафта» та Ліцензіата і який займається веденням спільних справ від імені учасників, зокрема, укладає угоди, розпоряджається коштами на Окремому Рахунку, здійснює бухгалтерський облік та веде звітність Спільної Діяльності.

У відповідності до п. 1.1. договору №35/71-СД від 01.07.2007, даний договір укладений з метою: забезпечення Ліцензіатом комплексу робіт, які проводяться на дільниці надр, відповідно до Ліцензійної угоди по площі Битків-Бабченського нафтового родовища від 27.07.1995, укладеного між Ліцензіатом та Державним комітетом України по геології та використанню надр; забезпечення організаційно-економічних умов для спільного інвестування, освоєння і розробки Об`єктів Робіт, використання передових технологічних та технічних засобів вітчизняного і зарубіжного виробництва для їх експлуатації, нарощування обсягів видобутку вуглеводнів, досягнення високих економічних показників при експлуатації Об`єктів Робіт із забезпеченням виконання вимог безпеки праці, охорони надр і навколишнього середовища; отримання прибутку Учасниками.

Згідно із п. 2.1. договору №35/71-СД від 01.07.2007, предметом даного договору є Спільна Діяльність з: інвестування розробки Об`єктів Робіт, реконструкції та модернізації виробничих потужностей з метою вдосконалення і оптимізації процесу експлуатації Об`єктів Робіт; ведення виробничо-господарської діяльності з видобутку і реалізації вуглеводнів у процесі експлуатації Об`єктів Робіт для отримання прибутку Учасниками та його розподілу.

Учасники даного договору здійснюють інвестування Спільної Діяльності пропорційно часткам, визначеним цим договором. Частки визначаються у наступних розмірах: Підприємство - 93%; Ліцензіат - 7% (п. 3.1. та п. 3.2. договору).

Договір набуває чинності із дати його підписання Учасниками та діє на час чинності спеціального дозволу (ліцензії) Ліцензіата. Якщо Ліцензіат переоформлює спеціальний дозвіл (ліцензію) у зв`язку із зміною його даних, заміною банку або інших подібних причин, що не припиняють його право користування надрами, договір зберігає свою чинність (п. 17.1. договору №35/71-СД від 01.07.2007).

24.11.2020 між Спільною діяльністю відповідно до договору №35/71 від 01.07.2007 про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність (без створення юридичної особи) між ПАТ «Укрнафта» та СП «УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД» (як товариство з обмеженою відповідальністю), в особі директора бізнес-підрозділу (Захід) апарату управління ПАТ «Укрнафта», виконуючого обов`язки начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Мальчик О.В. (далі - продавець) та Товариством з обмеженою діяльністю «Юнайтед Енерджі» (далі - покупець) укладено договір № 20/11/24-1 купівлі-продажу газу.

За цим договором продавець зобов`язується передати покупцю у листопаді 2020 року газ природний (код УКТЗЕД - ), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. Передача газу здійснюється у підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз» (п. 1.1. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020).

Згідно із п. 2.1. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020, кількість газу, що підлягає передачі за даним договором у листопаді 2020 року продавцем покупцю у підземних сховищах газу АТ «Укргазтранс» в обсягах, підтверджених відповідними актами прийому-передачі природного газу у підземних сховищах газу, складає 57 919,052 тис. куб.м.

Відповідно до п. 4.2. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020 у редакції додаткової угоди № 1 від 26.11.2020, загальна вартість обсягу газу, який передається продавцем покупцю за цим договором, складає 230 291 942,66 грн, у тому числі ПДВ 20% - 38 381 990,44 грн.

У п. 4.5. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020 сторони погодили, що попередня оплата у розмірі 2 400 000,00 грн проводиться до 24.11.2020 (включно). Оплата фактичної вартості газу (п. 4.2. договору у редакції додаткової угоди №1) проводиться на поточний рахунок продавця - до 30 листопада 2020 року (включно).

Акти приймання-передачі газу, вказані у п. 3.2. договору, в яких зазначається фактично переданий обсяг газу та його загальна вартість, підписуються не пізніше 15 числа місяця, що слідує за звітним (п. 4.6. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та розповсюджує свою дію на правовідносини сторін, що виникли до дати його укладення, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 9.1. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020).

Так, на виконання умов даного договору у листопаді 2020 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ об`ємом 57 919,052 тис. куб.м. загальною вартістю 230 291 942,66 грн, про що сторонами підписано акт прийому-передачі природного газу від 26.11.2020.

Проте, оплату за поставлений природний газ відповідач здійснював із порушенням строку, встановленого у п. 4.5. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020, та не у повному обсязі.

Зокрема, ТОВ «Юнайтед Енерджі» сплатило на розрахунковий рахунок Спільної діяльності 212 800 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками та платіжними інструкціями: № 1903 від 24.11.2020 у сумі 2 400 000,00 грн, № 1487 від 07.12.2020 у сумі 100 000 000,00 грн, № 1931 від 14.12.2020 у сумі 38 400 000,00 грн, № 1825 від 24.02.2021 у сумі 72 000 000,00 грн.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості за придбаний природний газ у листопаді 2020 року за договором №20/11/24-1 від 24.11.2020 у сумі 17 491 942,66 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог апелянт зазначає, що позов подано неналежним позивачем - ПАТ «Укрнафта» як окремим суб`єктом господарювання, а не як суб`єктом спільної діяльності та не НГВУ «Надвірнанафтогаз» як управляючим за договором про спільну діяльність. Крім того, позов підписано неналежним представником - повноваження адвоката Руслана Глинки як представника саме спільної діяльності не підтверджено жодним наявним у матеріалах справи документом.

ТзОВ «Юнайтед Енерджі» стверджує, що згідно з умовами п. 16.7. договору про спільну діяльність №35/71-СД від 01.07.2007, позови від імені Спільної діяльності можуть подаватися: або Управляючим в особі начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз», що діє на підставі довіреності, яка підписується учасниками Спільної діяльності, або іншою особою на підставі довіреності на здійснення представництва Учасників договору про спільну діяльність, яка може бути видана ПАТ «Укрнафта».

Так, позов підписано адвокатом Глинкою Р.Я. на підставі довіреності №01/01/07-599/д від 30.05.2023 на представлення інтересів ПАТ «Укрнафта».

За умовами договору №35/71-СД від 01.07.2007 простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність (без створення юридичної особи) цей договір укладено між ПАТ «Укрнафта» із часткою 93% та Спільним українсько-американським підприємством «УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю із часткою 7%, учасниками якого на момент укладення цього договору є ПАТ «Укрнафта» та Компанія «Carpatsky Petroleum Corporation» (США).

При цьому, згідно із визначенням, наведеним у цьому договорі, ПАТ «Укрнафта», яке через свій відокремлений структурний підрозділ НГВУ «Надвірнанафтогаз», що діє на підставі Положення, буде здійснювати виконання даного договору.

Відповідно до п. 16.7. договору №35/71-СД від 01.07.2007, спори між Учасниками вирішуються у судовому порядку. При цьому, НГВУ «Надвірнанафтогаз» не має права представляти інтереси Підприємства у суді. Спори між Учасниками з одного боку та третіми особами з іншого боку вирішуються у судовому порядку, шляхом звернення із позовами, які від імені Учасників цього договору має право підписувати Управляючий в особі начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» або інша особа, уповноважена ПАТ «Укрнафта» відповідною довіреністю, які мають право вчиняти всі інші процесуальні дії у суді, передбачені відповідним процесуальним законодавством.

Таким чином, з аналізу умов договору №35/71-СД від 01.07.2007 та наведеного пункту 16.7. цього договору вбачається, що оскільки Спільна діяльність не є юридичною особою, вона від свого імені не може звертатися до суду із позовами до третіх осіб, відповідно її інтереси із третіми особами у суді можуть представляти або Управляючий в особі начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз», як відокремлений структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта» або безпосередньо ПАТ «Укрнафта», уповноваживши на це іншу особу відповідною довіреністю.

Отже, довіреністю №01/01/07-599/д від 30.05.2023 ПАТ «Укрнафта», в особі директора Корецького С.Ф., який діє на підставі статуту ПАТ «Укрнафта», уповноважило Глинку Р.Я., адвоката (учасника) Адвокатського об`єднання «Софіївське» представляти інтереси ПАТ «Укрнафта», в тому числі у місцевих господарських судах, при вирішенні спорів, що виникають із договірних та інших цивільно-правових відносин, з усіма правами, наданими чинним законодавством України позивачу у господарському процесі, у тому числі: підписувати та подавати позовні заяви, клопотання, відповіді на відзиви, заперечення, подавати докази, давати усні та письмові пояснення, надавати свої доводи з усіх питань, що виникають в ході судового процесу, збільшувати розміри позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов у даній справі подано уповноваженою на те, особою, зокрема адвокатом Глинкою Р.Я., який діє на підставі довіреності № 01/01/07-599/д від 30.05.2023, виданої ПАТ «Укрнафта», як учасника Спільної діяльності та просить суд стягнути заборгованість за придбаний відповідачем природний газ на користь Спільної діяльності, перерахувавши грошові кошти на відповідний розрахунковий рахунок.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначалося вище на виконання умов договору №20/11/24-1 від 24.11.2020, Спільна діяльність за актом прийому-передачі природного газу від 26.11.2020 передала, а відповідач прийняв у листопаді 2020 року природний газ об`ємом 57 919,052 тис. куб.м. загальною вартістю 230 291 942,66 грн.

Проте, ТзОВ «Юнайтед Енерджі» за переданий природний газ розрахувалося частково у сумі 212 800 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками та платіжними інструкціями.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, у п. 4.5. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020 сторони погодили, що попередня оплата у розмірі 2 400 000,00 грн проводиться до 24.11.2020 (включно). Оплата фактичної вартості газу (п. 4.2. договору в редакції додаткової угоди №1) проводиться на поточний рахунок продавця - до 30 листопада 2020 року (включно).

Отже, в порушення умов п. 4.5. договору №20/11/24-1 від 24.11.2020 відповідач за переданий природний газ розрахувався частково, внаслідок чого у ТОВ «Юнайтед Енерджі» утворилась заборгованість у розмірі 17 491 942,66 грн, а отже як вірно встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача 3% річних у сумі 1 953 584,38 грн та інфляційні втрати у розмірі 9 355 100, 96 грн, нараховані за період з 01.12.2020 по 30.06.2023.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів здійснивши перерахунок збитків від інфляції, зазначає, що інфляційні за заявлений період з 01.12.2020 по 30.06.2023 становлять 10 305 290, 76 грн. Водночас, враховуючи те, що суд не може виходити за межі позовних вимог позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню у сумі заявленому позивачем до стягнення, а саме 9 355 100, 96 грн.

Щодо 3% річних, то колегія суддів здійснивши перерахунок, приходить до висновку, що 3% річних за період з 01.12.2020 по 30.06.2023 становлять 1 952 714, 52 грн.

Так, колегія суддів звертає увагу, що позивачем при розрахунку розміру 3% річних не було враховано, що в 2020 році було 366 днів.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині 3 % річних підлягають задоволенню у сумі 1 952 714, 52 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних втрат на 100%, то колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Водночас, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із приписами частини 3 статті 551 ЦК України, право суду щодо зменшення розміру неустойки розширено: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом із тим, відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.13 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно із п. 4.1. Постанови ВГСУ №14 від 17.12.13 р., сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. (п. 8.33. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18).

При цьому слід враховувати, що правила ст.551 ЦК України та ст. 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Як зазначено судом вище, у п. 5.4. договору купівлі-продажу газу №20/11/24-1 від 24.11.2020 передбачено, що сторони не звільняються від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань за цим договором. Усі штрафні санкції сплачуються у грошовій формі.

Крім того, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що останній платіж за природний газ у листопаді 2020 року відповідачем здійснено 24.02.2021, а після цієї дати жодної оплати ТзОВ «Юнайтед Енерджі» не перерахувало, при цьому нараховані суми 3% річних та інфляційних втрат не є значними у порівнянні із сумою заборгованості, тому суд не вбачає підстав для зменшення суми відсотків річних.

Щодо тверджень апелянта, що позивачем в позовній заяві заявлено до стягнення заборгованість на користь ПАТ «Укрнафта», то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки у заяві про збільшення позовних вимог позивачем було уточнено, що заборгованість підлягає стягненню на корись Спільної діяльності. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 присуджені суми до стягнення були стягнуті саме на користь Спільної діяльності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновкі, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження в матеріалах справи, що є підставою для її часткового задоволення.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 - частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення 869, 86 грн - 3% річних з прийняттям нового рішення в цій частині про ідмову у задоволенні позові. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/10322/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/10322/23 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 869, 86 грн - 3% річних та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (01010, місто Київ, вулиця Левандовська, будинок 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10; ідентифікаційний код 41963985) на користь Спільної діяльності за договором № 35/71 від 01.07.2007 про спільну діяльність (без створення юридичної особи), укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (04053, місто Київ, Несторівський провулок, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) та Спільним українсько-американським підприємством «УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД» (як товариство з обмеженою відповідальністю) (78405, Івано-Франківська область, місто Надвірна, вулиця Грушевського, будинок 13; ідентифікаційний код 273812905) на розрахунковий рахунок IBAN № НОМЕР_2 у ПАТ АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209, заборгованість у розмірі 17 491 942, 66 грн, 3% річних у сумі 1 952 714, 52 грн та інфляційні втрати у розмірі 9 355 100, 96 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (01010, місто Київ, вулиця Левандовська, будинок 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10; ідентифікаційний код 41963985) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, місто Київ, Несторівський провулок, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) 432 966, 26 грн - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.»

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, місто Київ, Несторівський провулок, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (01010, місто Київ, вулиця Левандовська, будинок 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10; ідентифікаційний код 41963985) 64, 80 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/10322/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 25.03.2024