ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1232/22 (293/1650/23)

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О. за участю секретаря судового засідання Стретович Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 293/1650/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" про стягнення 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі в межах справи № 906/1232/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік",

за участю учасників судового процесу:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися,-

у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" (далі - ТОВ "Галактік", боржник, відповідач).

Ухвалою господарського суду від 14.02.2023, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Галактік"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

06.02.2024 до господарського суду надійшов супровідний лист Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.01.2024 № 293/1650/23/838/2024 з доданою справою № 293/1650/23 за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до ТОВ "Галактік" про стягнення 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі з урахуванням уточнень, яку ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 08.01.2024 постановлено передати Господарському суду Житомирської області.

Ухвалою господарського суду (суддя Костриця О.О.) від 08.02.2024 прийнято до свого провадження справу № 293/1650/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Галактік" про стягнення 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі в межах справи № 906/1232/22 про банкрутство ТОВ "Галактік"; вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 293/1650/23 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 07.03.2024 о 12:00 год.

У судовому засіданні 07.03.2024 позивачем надано пояснення щодо позовних вимог, заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яке задоволено судом.

Ухвалою господарського суду від 07.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №293/1650/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Галактік" про стягнення 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі до судового розгляду по суті, в межах справи № 906/1232/22 про банкрутство ТОВ "Галактік".

Позивач та відповідач у судове засідання 28.03.2024 не з`явилися, своїх представників до суду не направили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 27.07.2021 по 01.11.2021 працював у ТОВ "Галактік", що підтверджується відомостями з трудової книжки позивача (т. 1 а.с. 5-6).

Відповідно до довідки ТОВ "Галактік" від 19.01.2022 № 3 про заробітну плату (грошове забезпеченння, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_1 нараховано 45713,74 грн заробітної плати, а саме:

- липень 2021 року 2433,74 грн;

- серпень 2021 року 13200,00 грн;

- вересень 2021 року 13200,00 грн;

- жовтень 2021 року - 13200,00 грн;

- листопад 2021 року 3680,00 грн (т. 1 а.с. 7).

Відомості про несплату відповідачем 45713,74 грн заробітної плати ОСОБА_1 та нарахованих страхових внесків відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу - ОСОБА_1 у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (т. 2 а.с. 16-21).

За викладених обставин, з огляду на не проведення ТОВ "Галактік" розрахунку при звільненні, ОСОБА_1 звернувсь до суду з заявою про стягнення з ТОВ "Галактік" 45713,74 грн заробітної плати не виплаченої при звільненні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

В силу приписів частини 2 вказаної статті господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

За правилами предметної юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Положення пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України та статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються незалежно від суб`єктного складу сторін, якщо одна із сторін перебуває в процедурі банкрутства.

Окрім того, виходячи із диспозиції статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь- якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника.

Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 64026320/20, від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20)).

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі №289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2023, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Галактік"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

За викладених обставин, враховуючи відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Галактік" позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Галактік" про стягнення 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі підлягають розгляду у порядку позовного провадження у межах справи № 906/1232/22 про банкрутство ТОВ "Галактік".

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до частини 5 статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Згідно з приписами статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За змістом статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості перед позивачем на суму 45713,74 грн. Докази стягнення судом вказаної заборгованості на користь позивача у матеріалах справи відсутні.

За частинами 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних та господарських справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про невиплату заробітної плати, у зв`язку з чим суд, керуючись приписами частини 1 статті 74 ГПК України, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем належним чином підтверджені та доведені, у відповідності до статей 73-74, 76-77 ГПК України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно встановивши обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами, правові норми, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, господарський суд дійшов висновку позов ОСОБА_1 до ТОВ "Галактік" задовольнити; стягнути з ТОВ "Галактік" на користь фізичної особи ОСОБА_1 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на дату подання заяви) передбачено, що 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року - 2684,00 гривні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати.

Відповідно до частини 2 статті 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд зазначає, що судовий збір у розмірі 2684,00 грн підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись статтями 20, 73 - 80, 86, 123, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, статтями 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства,-

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" (12430, Житомирська область, Житомирський район, с. Станишівка, вул. Корольова, 28, ідентифікаційний код 37997070) на користь фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) - 45713,74 грн заборгованості по заробітній платі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" (12430, Житомирська область, Житомирський район, с. Станишівка, вул. Корольова, 28, ідентифікаційний код 37997070) в дохід Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/2203010; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) - 2684,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення у справі набирає законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.03.24

Суддя Костриця О.О.