ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.03.2024 Справа № 917/92/21(917/414/24)

Суддя Паламарчук В.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Полтавської обласної ради, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 45,

до:

- Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм", Полтавська область, Полтавський район, с.Розсошенці, вул. Горбанівська, 2, 38751,

- Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, Полтавська область, Полтавський район, с.Решетилівка, вул. Покровська, 14, РНОКПП 04382895

- Арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради, свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння

Встановив: 13.03.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява (вхід. №446/24) Полтавської обласної ради до:

- Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм";

- Виконавчого комітету Решетилівської міської ради;

- арбітражного керуючого Терещенка О.В.,

в якому заявник просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради №249 від 24 грудня 2008 року "Про реєстрацію права власності та видачу свідоцтва про право власності";

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САВ №890444 від 29.12.2008;

- витребувати з незаконного володіння Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" на користь власника - територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради, нежитлові приміщення - аптеку за адресою: Полтавська область, місто Решетилівка, вулиця Покровська (колишня вулиця Леніна), 2/5;

- стягнути з відповідачів на користь Полтавської обласної ради судовий збір.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За положеннями ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зазначає, що вказана позовна заява не відповідає вимогам пунктів 2, 7, 8, 9, ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить: відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Крім того, згідно п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

З огляду на підставу та предмет позову, позивачу слід конкретизувати позовні вимоги до арбітражного керуючого Терещенка О.В.

Суд позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, оскільки відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 55 Конституції України вказано, що кожному гарантується право на судовий захист.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 ГПК України).

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто обирає той спосіб захисту, який вона вважає належним та ефективним. Обов`язок доведення суду обґрунтованості своїх вимог з урахуванням обраного способу захисту покладається на особу (позивача), який звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

При цьому формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Ухвалюючи рішення у справі та формуючи його резолютивну частину, суд повинен чітко вказувати яким чином буде здійснено відновлення порушених прав того чи іншого учасника справи, з метою уникнення можливих ускладнень під час його виконання.

Натомість невизначення позивачем чіткого змісту позовних вимог та підстав позову нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Також судом встановлено, що у вступній частині позову Полтавська обласна рада зазначила себе заявником, а Полтавське обласне комунальне підприємство "Полтавафарм" та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради - боржником 1 та боржником 2 відповідно.

Водночас, слід звернути увагу Полтавської обласної ради, що згідно зі статтями 41, 45 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач та відповідач).

З огляду на зазначене, суд звертає увагу заявника на необхідність правильного визначення в подальшому правового статусу осіб, яка подала позов та осіб, яким пред`явлено позовну вимогу.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Надати позивачу строк - 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви:

- шляхом надання до суду інформації щодо наявності або відсутності електронного кабінету у сторін; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- уточнити правовий статус особи, яка подала позов та осіб, яким пред`явлено позовну вимогу;

- визначитись із позовними вимогами, привівши їх у відповідність обраному способу захисту;

- подати до суду письмову заяву з конкретизацією змісту позовних вимог до арбітражного керуючого Терещенка О.В.

Документи (пояснення, інформація, тощо), подані в зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, направити відповідачам, докази чого надати суду.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Паламарчук В.В.