ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р. Справа№ 910/2151/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників:

від позивача: Юзьків М.І. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 (повний текст рішення складено 12.01.2024)

у справі №910/2151/22 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Виконавчого комітету Чернівецької міської ради

до Чернівецької обласної ради

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,

державний реєстратор комунального підприємства «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» Пендюр Тарас В`ячеславович

Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецька обласна психіатрична лікарня»

про визнання неправомірним та скасування рішень, припинення права власності

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

Виконавчий комітет Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Чернівецької обласної ради про:

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.09.2019 об 11:50:46 індексний номер 48578811, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» Пендюром Тарасом В`ячеславовичем (далі - реєстратор), про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку по адресі: м. Чернівці, вул. М. Мусоргського, 2, площею 8,5978 га (кадастровий номер :08:001:0205) за територіальною громадою сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради (далі - Облрада) та скасування державної реєстрації права на цю ділянку (номер запису про право власності 33130763 від 05.09.2019 14:51:45);

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.09.2019 о 12:14:45 індексний номер 48579665, прийняте реєстратором про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку по адресі: м. Чернівці, вул. М. Мусоргського, 2, площею 0,5838 га (кадастровий номер :08:001:0206) за територіальною громадою сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Облради та скасування державної реєстрації права на цю ділянку (номер запису про право власності 33131284 від 05.09.2019 14:54:39);

- припинення права власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Облради на земельні ділянки по адресі: м. Чернівці, вул. М. Мусоргського, 2, площею 8,5978 га (кадастровий номер :08:001:0205) та площею 0,5838 га (кадастровий номер :08:001:0206).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні земельні ділянки належать до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці (з 01.01.2021 Чернівецької міської територіальної громади) в силу її територіального розташування в межах населеного пункту в м. Чернівці. Нормативно обґрунтовуючи свої доводи позивач посилається на пункт 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». За твердженням позивача в законодавстві не існує визначення такого суб`єкта в системі місцевого самоврядування як територіальна громада області, а тому не існує і такого суб`єкта права власності за яким зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. Реєстратор Пендюр Т.В., прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з порушенням законодавства України, здійснив реєстрацію за неіснуючим суб`єктом цивільного права, чим обмежив правомочність позивача щодо розпорядження спірними земельними ділянками.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі № 910/2151/22 відмовлено виконавчому комітету Чернівецької міської ради у позові до Чернівецької обласної ради.

Відмовляючи у позові суд вказав, що Виконавчий комітет Чернівецької міської ради не є органом, якому належить право на звернення до суду з позовом про захист права територіальної громади м. Чернівців за належні їй земельні ділянки.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі № 910/2151/22 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2151/22.

12.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2151/22.

Ухвалою від 19.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2151/22 за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/2151/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.03.2024.

08.03.2024 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 13.03.2024 представники відповідача та третіх осіб не з`явились, представник позивача прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов рішення, що виконавчий комітет міської ради не є тим органом, який наділений повноваженнями на звернення з даним позовом, оскільки виконавчі комітети є органами місцевого самоврядування які, в тому числі, мають право захищати інтереси громади у обраний позивачем спосіб.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив щодо обґрунтованості позову, вказавши що позивач як виконавчий орган міської ради та міська рада вже протягом 6 років звертаються до судів різних юрисдикцій за відсутності у них права на спірну земельну ділянку, чим зловживають своїми процесуальними правами

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що наявних матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку за наявними матеріалами та за відсутності представник відповідача та третіх осіб.

Представник позивача, який прийняли участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, надав пояснення по суті апеляційної скарги, підтримав її доводи, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

09.09.2019 державним реєстратором комунального підприємства «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» Пендюром Тарасом В`ячеславовичем прийняті рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) права власності (форма власності комунальна) за територіальною громадою сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради на дві земельні ділянки площею 8,5978 га (кадастровий номер :08:001:0205) та площею 0,5838 га (кадастровий номер :08:001:0206), які розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. Мусоргського Модеста, земельна ділянка 2.

Рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради на земельну ділянку площею 8,5978 га (кадастровий номер :08:001:0205) прийнято за індексним номером 48578811, і цьому об`єкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний номер 101.

Рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради на земельну ділянку площею 0,5838 га (кадастровий номер :08:001:0206) прийнято за індексним номером 48579665, і цьому об`єкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний номер 3101.

Земельні ділянки площею 8,5978 га (кадастровий номер :08:001:0205) та площею 0,5838 га (кадастровий номер :08:001:0206) утворилися внаслідок поділу земельної ділянки площею 9,1816 га, розташованої за адресою: вул. Мусоргського Модеста, 2, в м. Чернівцях, кадастровий номер :08:001:0195.

Кадастровий номер :08:001:0195 земельній ділянці присвоєно 13.08.2015, що є моментом формування земельної ділянки (ч. 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України). У Державному земельному кадастрі (витяг НВ-015) зазначено, зо цільовим призначенням цієї земельної є будівництво та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, земельна ділянка віднесена до категорії земель житлової та комунальної забудови, використовується для обслуговування будівель і споруд та є комунальною власністю.

15 жовтня 2015 року, після формування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0195, державний реєстратор реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Добко Олександр Георгійович прийняв рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) права власності на земельну ділянку по вул. Мусоргського Модеста, земельна ділянка 2 , кадастровий номер

№ :08:001:0195 у м. Чернівцях за територіальною громадою сіл, селищ, міст області в особі Чернівецької обласної ради.

На земельній ділянці по вул. Мусоргського Модеста, 2, в м. Чернівцях знаходяться будівлі та споруди, що на праві оперативного управління належать обласному комунальному некомерційному підприємству «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» та є спільною власністю територіальної громади сіл, селищ, міст області в особі Чернівецької обласної ради. Обставини наявності на земельній ділянці по вул. Мусоргського Модеста, 2, в м. Чернівцях нерухомого майна, речові права на яке належать третій особі, а право власності відповідачу, визнаються учасниками справи, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, не підлягають доказуванню.

Для обслуговування будівель і споруд, що розташовані на земельній ділянці по вул. Мусоргського Модеста, 2, в м. Чернівцях, площею 9,1816 га, 22.01.2001, на підставі рішення Чернівецької міської ради від 13.07.2000 № 292, остання видала комунальній медичній установі «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» (попередня назва третьої особи) Державний акт серії І-ЧВ № 001498 на право постійного користування земельною ділянкою.

Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0195 мав місце у зв`язку з прийняттям 24 березня 2017 року Чернівецькою обласною радою рішення № 25-12/17 «Про надання дозволу комунальній медичній установі «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки по адресі: м. Чернівці, вул. Мусорського, 2». Приймаючи це рішення Чернівецька обласна рада діяла як власник земельної ділянки.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно створені внаслідок поділу земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:0205 та :08:001:0206 мають теж саме цільове призначення, що і земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0195 до поділу - для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

При вирішенні питання наявності належної правосуб`єктності у Виконавчого комітету Чернівецької міської ради для захисту права територіальної громади м. Чернівців на належні їй земельні ділянки суд керується Законом України від 21.05.1997 № 280/97-ВР України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон), який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Система місцевого самоврядування, за цим Законом (ст. 5) включає:

територіальну громаду;

сільську, селищну, міську раду;

сільського, селищного, міського голову;

виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;

органи самоорганізації населення.

Первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста (ч. 1 ст. 6 Закону).

Територіальні громади поряд з публічними, місцевими завданнями, вирішують завдання як учасники майнових відносин. Комунальна власність - це самостійний вид права власності, суб`єктами якої виступають територіальні громади. Перелік майна, що може бути у комунальній власності, закріплено у ст. 142 Конституції України, і він деталізований у ст. 60 Закону.

Правові форми участі територіальних громад у цивільних відносинах закріплює ЦК України (ст. 169), який визначає органи та представників, через яких вони можуть діяти у цивільних відносинах (ст. 172), та засади відповідальності за їх зобов`язаннями (ст.175).

Відповідно до Закону (ч. 2 ст. 2) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Виконавчі комітети є виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах та є підконтрольними і підзвітними відповідним радам (ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону).

Земельна ділянка є об`єктом цивільних прав, що є предметом цивільно-правового регулювання. Право комунальної власності на земельні ділянки є речовим правом, яке свідчить про майнову самостійність органів місцевого самоврядуванням. Здійснення цього права від імені та в інтересах територіальних громад Законом віднесено до повноважень (компетенції) відповідної ради (ч. 5 ст. 16 Закону).

Принцип розмежування компетенції щодо обсягу прав перебуває у логічнонерозривному зв`язку з правом на захист: захищати право наділений той орган місцевого самоврядування, який здійснює це право.

Цей висновок суду слідує з передбаченого ст. 18-1 Закону права органу місцевого самоврядування бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, відповідно до якої (статті) таке звернення до суду може мати місце, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Отже, законом чітко визначено, що правом на звернення до суду за захистом права комунальної власності на земельні ділянки, як речового права, належить відповідній раді, яка від імені та в інтересах територіальних громад здійснює це право.

Це право (захист права комунальної власності) не охоплюється правом виконавчого комітету звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування (п. 4 ч.1 ст. 38 Закону).

Підсумовуючи наведене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що Виконавчий комітет Чернівецької міської ради не є органом, якому належить право на звернення до суду з позовом про захист права територіальної громади м. Чернівців за належні їй земельні ділянки, а отже позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів, що його право порушене чи він наділений правом на звернення за захистом порушеного права іншого суб`єкта (територіальної громади).

При цьому суд першої інстанції правомірно відмовив у застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску позовної давності, оскілки такий правовий механізм може бути застосований виключно за наявності порушеного права позивача.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявності порушеного права позивача чи права звернутись за захистом прав іншої особи.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач не довів обґрунтованість заявленого позову, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Право власності на нерухоме майно є одним з речових прав, що підлягають державній реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Земельні ділянки віднесені до об`єктів, щодо яких проводиться державна реєстрація речових прав (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

При цьому суб`єктами права комунальної власності відповідно до частини 2 статті 32 цього Закону були визначені адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських рад народних депутатів.

Згідно із частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом частини 2 статті 60 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на 21.05.1997) підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

У пункті 10 прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст. Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Законом України від 05.02.2004 № 1457-IV «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (втратив чинність 01.01.2013, підстава - Закон № 5245-VI) було визначено правові засади розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку матеріально-фінансової бази місцевого самоврядування.

У статті 5 цього Закону було наголошено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Водночас при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються: усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності; земельні ділянки за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти комунальної власності; землі запасу, які раніше були передані територіальним громадам сіл, селищ, міст відповідно до законодавства України; земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що є спільною власністю територіальної громади та держави (стаття 7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності»).

Із 01.01.2013 набув чинності Закон № 5245-VI, за змістом пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

Згідно з пунктом 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно зі статтею 122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

Як передбачено у пункті 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI, «у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються:

у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами;

за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками».

Територіальні громади, які поділяються на територіальні громади села, селища, міста, є первинним суб`єктом місцевого самоврядування і основним носієм його функцій і повноважень, їх представляють відповідні ради та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами (ст.ст. 6, 10 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Механізм набуття права на земельні ділянки, що врегульований ст. 120 ЗК України, заснований на принципі єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель або спору, і полягає у визначені обсягу прав у набувача нерухомого майна від попереднього власника. Цей механізм не спростовує наведений вище територіальний механізм набуття права власності на земельні ділянки, що розташовані у межах населеного пункту.

При вирішенні питання наявності належної правосуб`єктності у Виконавчого комітету Чернівецької міської ради для захисту права територіальної громади м. Чернівців на належні їй земельні ділянки суд керується Законом України від 21.05.1997 № 280/97-ВР України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон), який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Система місцевого самоврядування, за цим Законом (ст. 5) включає:

територіальну громаду;

сільську, селищну, міську раду;

сільського, селищного, міського голову;

виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;

органи самоорганізації населення.

Первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста (ч. 1 ст. 6 Закону).

Територіальні громади поряд з публічними, місцевими завданнями, вирішують завдання як учасники майнових відносин. Комунальна власність - це самостійний вид права власності, суб`єктами якої виступають територіальні громади. Перелік майна, що може бути у комунальній власності, закріплено у ст. 142 Конституції України, і він деталізований у ст. 60 Закону.

Правові форми участі територіальних громад у цивільних відносинах закріплює ЦК України (ст. 169), який визначає органи та представників, через яких вони можуть діяти у цивільних відносинах (ст. 172), та засади відповідальності за їх зобов`язаннями (ст.175).

Територіальна громада, діючи у цивільних відносинах як рівний учасник, набуває свої права та обов`язки через відповідні органи у межах компетенції останніх, яка встановлена законом (ст. 172 ЦК України).

Відповідно до Закону (ч. 2 ст. 2) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є представницьким органом місцевого самоврядування. Вони представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом та іншими законами, що слідує з приписів ч. 1 ст. 10 Закону.

Виконавчі комітети є виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах та є підконтрольними і підзвітними відповідним радам (ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону).

Принцип розмежування компетенції, що закріплений у ст. 172 ЦК України, втілений у відповідних нормах Закону, що визначають організаційно-правові, матеріальні і фінансові основи місцевого самоврядування. Стаття 16 Закону встановлює, що власні повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, встановлюються цим та іншими законами (ч. 1).

Земельна ділянка є об`єктом цивільних прав, що є предметом цивільно-правового регулювання. Право комунальної власності на земельні ділянки є речовим правом, яке свідчить про майнову самостійність органів місцевого самоврядуванням. Здійснення цього права від імені та в інтересах територіальних громад Законом віднесено до повноважень (компетенції) відповідної ради (ч. 5 ст. 16 Закону).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів розглянула доводи апелянта, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що виконавчий комітет міської ради не є тим органом, який наділений повноваженнями на звернення з даним позовом, та зазначає, що відповідні повноваження належать саме міській раді відповідно до закону, а отже висновки суду першої інстанції є обґрунтованими. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що міська рада делегувала такі функції виконавчому комітету.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/2151/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/2151/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/2151/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/2151/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 25.03.2024.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко