ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2057/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БАЛКАН-ПЛЮС про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24 від 18.03.2024) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Пельтека Валерія Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Балкан-Плюс (68723, Одеська обл., Болградський р-н, с. Калчева, вул. Центральна, 81, )

про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг по збиранню зернових культур від 23.06.2020 № 23-06-20 БП в розмірі 803 177,50 грн., з якої 512 565,00 грн. сума основного боргу, 41 758,83 грн. 3 % річних, 248 853,67 грн. інфляційні втрати

Представники:

Від заявника (боржника) Лобанов Р.М. (ордер від 07.07.2023 серія ВН № 1264111);

Від стягувача не з`явився.

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі № 916/2057/23 залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Балкан-Плюс на користь Фізичної особи-підприємця Пельтека Валерія Івановича 512 565,00 грн. суму основного боргу, 41 758,83 грн. 3 % річних, 248 853,67 грн. інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 12 047,66 грн.

18.03.2024 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24) в якій просить суд розстрочити виконання рішення у справі № 916/2057/23 в розмірі 815 225,16 грн. наступним чином:

- до 30.04.2024 20 000,00 грн.;

- до 31.05.2024 20 000,00 грн.;

- до 30.06.2024 20 000,00 грн.;

- до 31.07.2024 50 000,00 грн.;

- до 31.08.2024 50 000,00 грн.;

- до 30.09.2024 50 000,00 грн.;

- до 31.10.2024 50 000,00 грн.;

- до 30.11.2024 50 000,00 грн.;

- до 31.12.2024 50 000,00 грн.;

- до 31.01.2025 50 000,00 грн.;

- до 28.02.2025 50 000,00 грн.;

- до 31.03.2025 355 225,16 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2024 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» про розстрочення виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24 від 18.03.2024) до розгляду в судовому засіданні на 27.03.2024.

У судовому засіданні представником боржника разом із клопотанням надано платіжну інструкцію про сплату частини суми боргу в розмірі 20 000,00 грн.

Заява ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-421/24 від 14.03.2024) обґрунтована тим, що через військову агресію російської федерації проти України введено на всій території України воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Боржник зазначає, що ТОВ «Балкан-Плюс» є вітчизняним виробником сільськогосподарської продукції за останніми роками відчуває значні негативні фактори, що вплинули на фінансове становите підприємства. Пандемія та введення воєнного стану у зв`язку з воєнної агресією російської федерації призвели до найтяжчих економічних наслідків, з якими стикнувся ринок сільськогосподарської продукції України та у світовому масштабі. Фактично виробник сільгосппродукції перебуває на межі виживання, що стало, крім іншого, наслідком посухи на півдні Одеської області у 2022 році в період росту рослин.

Боржник зазначає, що підприємство не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес ТОВ «БАЛКА-ПЛЮС» полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи господарства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутнього врожаю сільськогосподарських культур.

Боржник зазначає, що на теперішній час ТОВ «Балкан-Плюс» обробило землю (оброблення мінеральними добривами, проведення земляних робіт, сіяння високоякісним насінням для вирощування сільськогосподарських культур) та чекає на збір врожаю.

Стягувач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час повідомлений належним чином.

27.03.2024 на адресу суду надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» про розстрочення виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24 від 18.03.2024) в яких стягувач просить суд відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення у справі № 916/2057/23.

ФОП Пельтек В.І. зазначає, що відповідно до умов Договору про надання послуг по збиранню зернових культур № 23-06-20 БП від 23.06.2020, оплата за надані стягувачем послуги по збиранню урожаю 2020р. здійснюється ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» протягом одного календарного місяця. Тобто, суму основного боргу в розмірі 512 565,00 грн. Товариство повинно було сплатити ще в 2020 році (до 13.08.2020 р. 432 789,00 грн., до 04.09.2020 р. 24 480,00 грн., до 11.10.2020 р. 55 296,00 грн.). У Відповідача було достатньо часу для погашення боргу більше 3-х років. Крім того, відстрочка у рік не гарантує «потерпілій стороні» компенсацію за затримку виконання рішення, враховуючи, що за перші 6 платежів Товариство не поверне ФОП Пельтек В.І. навіть половини основного боргу (і лише 25 % від загальної суми стягнення), а отже, Відповідач продовжить безпідставно користуватися чужими грошовими коштами.

Відповідно до частин першої, другої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі № 922/2191/19.

Суд наголошує, що введення в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Статтею 617 Цивільного кодексу України, передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також, згідно статті 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені у пунктах 59, 60, 61, 62 постанови від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, згідно із якими, відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Отже, підсумовуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, слід звернути увагу на те, що існування Листа ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є звільненням від виконання зобов`язань за договором під час воєнного стану. Втім, це може бути підставою від звільнення сплати штрафних санкцій, якщо сторона за договором доведе, що внаслідок агресії сусідньої держави неможливо було виконати свої зобов`язання.

Доказів того, що ТОВ "БАЛКАН-ПЛЮС" у встановленому законодавством порядку підтверджено настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання зобов`язання матеріали справи не містять. Боржником не доведено, що воєнний стан, введений на території України, позбавляє можливості ТОВ "БАЛКАН-ПЛЮС" вести господарську діяльність та унеможливлює виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Крім того, у ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» було достатньо часу для погашення заборгованості до введення воєнного стану в країні з жовтня 2020р. по лютий 2022р.

Боржником не надано доказів на підтвердження наявності посухи в 2022 році на півдні Одеської області та її впливу на господарську діяльність саме ТОВ "БАЛКАН-ПЛЮС".

Окремо слід зазначити, що запропонований боржником графік погашення заборгованості не відповідає приписам частини п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якою, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про те, що надання розстрочення виконання рішення в даній справі порушить баланс інтересів сторін, зокрема, не буде досягнуто мети виконання судового рішення з дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача. Розстрочення виконання судового рішення, за обставин відсутності доведення намірів боржника його добровільно виконувати, фактично сприятиме ухиленню від виконання ним свого обов`язку, а за наявності інфляційних процесів в економіці держави, суттєво та негативно вплине на фінансовий стан стягувача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю БАЛКАН-ПЛЮС про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24 від 18.03.2024).

Керуючись статтями 232, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю БАЛКАН-ПЛЮС про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24 від 18.03.2024) відмовити.

Ухвала набрала законної сили 27.03.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду в строк, встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 28.03.2024.

Суддя Ю.А. Шаратов