ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 березня 2024 року м. Черкаси справа № 925/1228/21(925/677/23)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.М., без участі представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Державної податкової служби України до Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" за участі у справі розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича про стягнення 416169 грн. 51 коп.,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 року Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до Господарського суду Черкаської області у межах справи №925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" з вимогою про стягнення з рахунків Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" у банках, обслуговуючих такого платника кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області у сумі 41669 грн. 51 коп.

Позов мотивований неналежним виконанням боржником, як платником податків, у березні 2023 року самостійно визначеного податкового зобов`язання за податками на прибуток підприємств та земельного податку, шляхом подання податкових декларацій. Водночас, суми узгоджених податкових зобов`язань у строк, визначений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, сплачені не були. Податковий борг залишився несплаченим, що зумовило звернення до суду з даним позовом відповідно до вимог пункту 95.3 статті 95 ПК України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

24.05.2023 року позивач - Державна податкова служба України подала суду уточнену позовну заяву у межах справи №925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" з вимогою про стягнення з рахунків Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" у банках, обслуговуючих такого платника кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області у сумі 41669 грн. 51 коп.

Ухвалами суду від 05.06.2023 року, 05.09.2023 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1228/21(925/677/23) за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 20.09.2023 року, залучено до участі у справі розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича.

Відповідач в особі свого представника через систему «Електронний суд» подав 22.06.2023 року відзив на позовну заяву (вх. №10503/23, а.с. 38-39), в якому заперечив позовні вимоги, вказав на необґрунтованість позову, оскільки його вимоги виникли до порушення провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Престиж Агролюкс", просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача через систему «Електронний суд» подав суду 30.06.2023 року відповідь на відзив (вх. № 10951/23, а.с. 45-46), в якій заперечив твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги повністю, з урахуванням правової позиції Верховного Суду викладену у постанові від 19.02.2019 року у справі № 818/1117/16, зауважив, що заявлений до стягнення податковий борг у розмірі 41669 грн. 51 коп. виник з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 407407 грн. згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств № 7118053 від 09.03.2023 року по строку сплати 13.03.2023 року у сумі 407407 грн.; по земельному податку з юридичних осіб у сумі 8762 грн. 51 коп. згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.01.2023 рок по строку сплати 02.03.2023 року із платежем 8762 грн. 51 коп.

В підготовчому засіданні 20.09.20223 року оголошено перерву до 15.11.2023 року.

Ухвалами суду від 15.11.2023 року, 29.11.2023 року відкладено підготовче засідання на 29.11.2023 року, в якому підготовче провадження у справі № 925/1228/21(925/677/23) закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2024 року.

В судове засідання 01.02.2024 року сторони явку своїх представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду відповідно до довідок Господарського суду Черкаської області про доставку електронних листів з ухвалою суду від 29.11.2023 року до їх електронних кабінетів, причини неявки не повідомили.

Згідно з ст. 233, ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано судове рішення без його проголошення, датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами клопотання, матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд закриває провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 статті 231 ГПК України з наступних підстав.

Предметом позову у справі №925/1228/21(925/677/23) є вимога позивача про стягнення з рахунків Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" у банках, обслуговуючих такого платника кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області у сумі 416169 грн. 51 коп, а саме: 407407 грн. з податку на прибуток приватних підприємств. згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств № 7118053 від 09.03.2023 та із земельного податку з юридичних осіб у сумі 8762 грн. 51 коп. згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.01.2023 року, які виникли у нього після відкриття провадження у справі №925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства Престиж агролюкс .

Судом враховано, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі №925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства Престиж агролюкс, визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Центр лойєр компані, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів та мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О., вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; визначено дату попереднього засідання суду.

21.09.2021року на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено повідомлення за № 67249 про відкриття провадження у справі № 925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства «Престиж агролюкс».

Попереднє засідання у справі №925/1228/21 не відбулося у зв`язку з апеляційними провадженнями.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області зокрема від 17.01.2023 року, 16.03.2023 року, 14.03.2024 року припинено повноваження керівника Фермерського господарства Престиж агролюкс Пухиря О. О., покладено виконання повноважень керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Звєздічева М.О.; продовжено строк розпорядження майном та призначено попереднє засідання, яке в подальшому відкладено на 10.04.2024 року, призначено до розгляду заяви вказаних кредиторів, за результатами розгляду яких буде постановлена ухвала попереднього засідання щодо всіх вимог кредиторів заявлених у справі № 925/1228/21 розгляд яких триває.

Наразі справі №925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства Престиж агролюкс перебуває у процедурі розпорядження майном.

Згідно із частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій, бо нівелювання юрисдикційних критеріїв (у тому числі їх змішування в залежності від обставин конкретної справи, майнового стану особи, мети чи стадії її звернення до суду) призводить до розгляду однакових за своєю юридичною природою спорів різними судами, плутанини у визначенні належного суду, і, зрештою, - порушення принципів верховенства права і правової визначеності, що є прямим порушенням означеної вище норми Конституції України.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин. При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України). Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з преамбулою Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до статті 1 КУзПБ банкрутством є визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; боржником для цілей цього Кодексу є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Отже, банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені КУзПБ, введеним у дію з 21 жовтня 2019 року. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства у цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо).

Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою якнайповнішого задоволення в ній вимог кредиторів - приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.

За змістом частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з положеннями частини другої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя статті 7 КУзПБ).

Аналіз змісту наведених приписів КУзПБ у взаємозв`язку з нормами статті 20 ГПК України дозволяє дійти висновку про те, що для віднесення справи до юрисдикції господарського суду, який розглядає справу про банкрутство, майнові вимоги мають бути безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження в такій справі, зокрема стосуватися визнання недійсними правочинів, учинених керуючим санацією (ліквідатором), визнання права власності на майно боржника, оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

До критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Водночас регламентація процесуальних відносин нормами матеріального права без об`єктивної необхідності створює перешкоди для належної реалізації принципу правової визначеності, що має об`єктивні ризики при правозастосуванні.

Так, правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

Водночас у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з "майновими вимогами до боржника", а у статті 7 КУзПБ - про "всі майнові спори, стороною в яких є боржник". При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Ураховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.

ЄСПЛ у рішенні від 12 липня 2001 року у справі Феррадзіні проти Італії (Ferrazzini v. Italy), заява № 44759/98, указав, що податкові питання і досі становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер. Суд вважає, що податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків (пункт 29).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли у зв`язку з наявністю податкового боргу (його стягнення у відповідному порядку) напряму не пов`язані зі справою про банкрутство, а мають публічно-правовий характер та виникли у межах публічно-правового спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.04.2023 року у справі № 320/12137/20, у постанові Верховного Суду від 06.06.2023 року у справі № 580/643/23.

Таким чином, спір у справі №925/1228/21(925/677/23) за позовом Державної податкової служби України до Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" за участі у справі розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича про стягнення 416169 грн. 51 коп. податкового боргу не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства в межах справи № 925/1228/21 про банкрутство Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" оскільки на нього поширюється юрисдикція адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, суд зауважує, що провадження у даній справі №925/1228/21(925/677/23) підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч.2 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.

Враховуючи наведене, даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства Черкаським окружним адміністративним судом.

Керуючись нормами п. 1 ч.1 ст. 231, ст. ст. 232 - 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №925/1228/21(925/677/23) за позовом Державної податкової служби України до Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" за участі у справі розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича про стягнення 416169 грн. 51 коп. - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 235 ГПК України, з 27.03.2024 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 27.03.2024 року.

Суддя В.М. Грачов