ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Справа№ 910/15178/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Гончарова С.А.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 20.03.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Метробуд"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 (суддя Кирилюк Т.Ю, повний текст складено та підписано 18.12.2023)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Метробуд"

до Акціонерного товариства "Київметробуд"

про визнання недійсним акту приймання-передачі обладнання та застосування односторонньої реституції

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство «Метробуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Київметробуд» про:

- визнання недійсним акту приймання-передачі обладнання від 24.04.2018, підписаного посадовими особами Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» та Приватного акціонерного товариства «Метробуд»;

- застосувати наслідки недійсності акту приймання-передачі обладнання від 24.04.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Київметробуд» та Приватним акціонерним товариством «Метробуд», шляхом повернення сторін у початковий стан, а саме: визнати право власності Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на наступне майно: 1) комплекс wirth тв628н/ерв (00008397); 2) тунелепрох. Компл. Herrenknecht ф6,35 (00008398); 3) навісне обладнання Сasagrande в125 (00008406); 4) навісне обладнання Сasagrande в125 (00008732); 5) холодильная установка ПХУ-50 (00008713); 6) бурова установка УМГБ-1,5 в комплекті (1); 7) бурова установка УМГБ -1,5 в комплекті (2); 8) бетононасос Сifa PC 506-30986 в комплекте co 100м стального бетоновода (00008503); 9) блок-модуль 6м*2,34м (00008568); 10) блок-модуль 6м*2,34м (00008569); 11) водоохлаждающая установка снеск-мате 1000 (gytdv/hfvf3 для 200л бочки, насос king 50:1 686965 (000084); 12) контейнер 20» з полицями і електрообладнанням (00008591); 13) установка «Мюллер» для забивки свай (00008825).

- зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Київметробуд» повернути Приватному акціонерному товариству «Метробуд» вищевказане майно.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 позов залишено без розгляду.

Суд дійшов висновку, що даний позов заявлено з метою перегляду судового рішення, що набуло законної сили і є остаточним, у непередбачений процесуальним законом спосіб. Також суд зазначив, що даний позов заявлено з метою ухилення від імперативної заборони процесуально-правових приписів частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, а тому позов залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 43 та ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України.

Вимоги та зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Метробуд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Скаржник вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, оскільки позов заявлено з метою захисту порушених прав позивача, а суд був зобов`язаний вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

На переконання апелянта, дії позивача не спричинили жодної шкоди іншим учасникам справи (відповідачу) та не призвели до порушення процесуальних прав учасників, а тому не можуть вважатись зловживанням процесуальними правами.

Клопотання та відзиви учасників справи.

20.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Київметробуд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу:

- в апеляційній скарзі відсутні спростування мотивів, з яких виходив суд, залишаючи позовну заяву без розгляду, тому апеляційна скарга є необґрунтованою;

- відповідач стягнув спірне устаткування за договором застави, а не на підставі неіснуючого в оригіналі Акту приймання-передачі, тому він не може бути визнаний недійсним як окремий документ;

- позивач 04.05.2020 вже звертався до Господарського суду Київської області з ідентичними позовними вимогами у справі №911/1349/20, провадження у якій було закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

28.12.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Яковлєв М.Л.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/15178/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 02.01.2024 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/15178/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

18.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10151/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 та призначено до розгляду на 27.02.2024.

У період з 21.02.2024 по 01.03.2024 суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, тому судове засідання, яке призначене на 27.02.2024 не відбулось.

Суддя Яковлєв М.Л. перебував на лікарняному з 27.02.2024 по 01.03.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 призначено на 20.03.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1154/24 від 18.03.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

Позиція учасників справи та явка в судове засідання.

20.03.2024 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

Представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 177 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що одним з завдань підготовчого провадження встановлено остаточне визначення предмета спору характеру спірних правовідносин та позовних вимог.

У даному випадку предметом судового дослідження є позовні вимоги про визнання акту приймання-передачі недійсним та застосування односторонньої реституції.

Акт приймання-передачі за своєю правовою природою може як підтверджувати певні факти та бути документом первинного бухгалтерського обліку, так і мати ознаки правочину, тобто бути спрямованим на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Суд досліджує акт в кожному конкретному випадку та надає йому оцінку в залежності від того, чи підтверджує він волевиявлення сторін, а також чи має він юридичні наслідки, в залежності від чого суд робить висновок щодо того, чи є акт правочином та щодо ефективного способу захисту.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін, які є предметом даного судового дослідження, виникли на підставі укладеного ними договору №К-16/1 застави рухомого майна від 05.07.2017.

Пункт 1 акту приймання-передачі від 24.04.2018 (дійсність якого заперечується позивачем у межах даного судового розгляду) прямо вказує на відображення у цьому документі дій, які вчинені підписантами відповідно до пунктів 4.1 та 4.3 договору застави №К-16/1.

Відповідно до умови пункту 4.3 договору №К-16/1 від 05.07.2017 даний договір є кінцевим погодженим сторонами документом для оформлення права власності заставодержателя (відповідача у даній справі) на предмет застави у відповідних державних чи інших повноважних органах та внесення у відповідних державних реєстрах змін та/або записів.

Таким чином, оспорений позивачем документ не встановлює по відношенню до його підписантів жодних прав чи обов`язків, а лише фіксує у паперовій формі юридичний факт виконання сторонами договору №К-16/1 від 05.07.2017 своїх зобов`язань.

Відповідно, як правильно зазначив суд першої інстанції, визнання судом чинним або визнання недійсним акту у даному випадку не може ніяким чином змінити обсяг прав осіб, що його підписали, оскільки цей обсяг прав визначається виключно господарсько-правовим договором застави №К-16/1 від 05.07.2017.

Тобто, у даному випадку позивачем оспорено акт приймання-передачі, який за своєю правовою природою є документом первинного бухгалтерського обліку і не має ознак правочину.

Крім того, судом враховано, що позивач у даній справі 14.05.2020 вже звертався до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача у даній справі про визнання недійсним договору застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.02.2021 прийнято відмову позивача у даній справі від позову та закрито провадження у справі №911/1349/20 за позовом приватного акціонерного товариства «Метробуд» до акціонерного товариства «Київметробуд» про визнання недійсним договору.

Відповідно до статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною третьою статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У зв`язку з вказаним, суд першої інстанції зазначив про те, що даний позов про визнання недійсним акту приймання-передачі (який не має ознак правочину) та застосування односторонньої реституції поза розумним сумнівом заявлено з метою ухилення від імперативної заборони процесуально-правових приписів частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, а тому на переконання місцевого господарського суду даний позов заявлено з метою перегляду судового рішення, що набуло законної сили і є остаточним, у непередбачений процесуальним законом спосіб.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

За висновком суду першої інстанції, заявлений Приватним акціонерним товариством «Метробуд» позов про визнання недійсним акту приймання-передачі та застосування односторонньої реституції є зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За викладених обставин, з огляду на положення частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі частини третьої статті 43 та частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апелянта про те, що оскільки позов заявлено з метою захисту порушених прав позивача, то суд був зобов`язаний вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні - колегія суддів сприймає критично з огляду на наведені вище обставини, зокрема не спростований позивачем факт наявності спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у справі №911/1349/20, провадження у якій було закрито у зв`язку з відмовою Приватного акціонерного товариства «Метробуд» від позову, а відповідно до приписів ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не містять мотивованих обґрунтувань стосовно порушень судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права при винесенні оскаржуваної ухвали в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України..

Висновки апеляційного інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову Приватного акціонерного товариства «Метробуд» до Акціонерного товариства «Київметробуд» про визнання недійсним акту приймання-передачі обладнання та застосування односторонньої реституції без розгляду.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Метробуд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Метробуд" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/15178/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/15178/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.03.2024.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

С.А. Гончаров