ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. ОдесаСправа № 923/662/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від позивача: О.О. Учень

від відповідача: С.М. Неділько

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 (суддя С.Ф. Гут, м.Одеса, повний текст складено 25.12.2023)

у справі №923/662/21

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»

про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи

У травні 2021 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», в якому просило зобов`язати відповідача не здійснювати будь-яких дій, що перешкоджають позивачу користуватися та розпоряджатися причалами №1-7 та причалом КОФ, які розташовані за адресою: м. Херсон, Одеська площа, 6, шляхом надання вільного, безоплатного та цілодобового доступу працівникам Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», контрагентам Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та третім особам, які діють в інтересах та за згодою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», до причалів №1-7 та причалу КОФ, які розташовані за адресою: м. Херсон, Одеська площа, 6, на земельній ділянці під кадастровим номером :08:004:0061, що знаходиться в оренді у Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», а також зобов`язати відповідача припинити дії, що перешкоджають Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» користуватися та розпоряджатися причалом КОФ, ГТС-023, інвентарний номер 1030037, рік побудови 1984, довжина 102 м, який розташований за адресою: м. Херсон, площа Одеська, 6, шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот» вчиняти дії зі стоянки та швартування будь-яких суден біля причалу КОФ.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 31.05.2021 відкрито провадження у справі №923/662/21.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 10.01.2022 у справі №923/662/21 у задоволенні позову відмовлено.

01.02.2022 до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» надійшло клопотання б/н від 14.01.2022 (вх.№217/22 від 01.02.2022), в якому останнє просило долучити до матеріалів справи №923/662/21 докази, що обґрунтовують розмір судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом даної справи у Господарському суді Херсонської області, та здійснити розподіл судових витрат, поклавши на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» судові витрати у розмірі 252077,35 грн, які Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» понесло у зв`язку з розглядом цієї справи у місцевому господарському суді.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 у справі №923/662/21 клопотання Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл залишено без розгляду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі № 923/662/21 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» задоволено. Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 у справі №923/662/21 скасовано. Справу №923/662/21 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області, з урахуванням того, що відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з огляду на неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022 було змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, територіальна підсудність справ Господарського суду Херсонської області передана Господарському суду Одеської області.

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 клопотання Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 125000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у справі №923/662/21. У задоволенні решти клопотання відмовлено.

Додаткове рішення мотивоване тим, що з урахуванням положень норм процесуального законодавства та зазначених фактичних обставин справи, з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, наявні підстави для зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем, у розмірі 125000,00 грн.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у даній справі скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл.

В апеляційній скарзі скаржник зауважив, що докази, надані відповідачем на підтвердження своєчасної передачі кореспонденції з клопотанням про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл є недопустимими, оскільки суперечать чинному законодавству (Закону України «Про поштовий зв`язок», Правилам надання послуг поштового зв`язку), та неналежними з огляду на те, що підтвердженням оплати послуг та їх замовлення саме 17.01.2022 є розрахунковий чек, а не лист ТОВ «Двадцять п`ять годин», яке при цьому не є оператором поштових послуг, які надаються за межами міста Одеси, а також такі докази не відповідають критеріям вірогідності.

Крім того, на переконання апелянта, стягнення оскаржуваним додатковим рішенням витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 125000,00 грн не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 126, частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також принципам пропорційності та справедливості, закріплених у статтях 2, 15 Господарського процесуального кодексу України, зокрема є неспівмірними зі складністю роботи адвоката, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Також скаржник зауважив на тому, що враховуючи складний фінансовий стан позивача, витрати на професійну правничу допомогу у цій справі у розмірі 125000,00 грн носять надмірний фінансовий тягар для державного стратегічного підприємства, діяльність якого майже зупинена на даний час.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність, зокрема, зазначаючи про те, що питання дотримання порядку надання доказів, у тому числі їх своєчасності, вже було предметом апеляційного розгляду, за результатами якого встановлено своєчасність надання відповідачем доказів на підтвердження судових витрат разом з клопотанням про їх розподіл, а також наполягаючи на обґрунтованості заявлених витрат на правову допомогу та зазначаючи про співмірність розміру судових витрат, які суд першої інстанції стягнув на користь відповідача, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатами на їх виконання, значенням справ для сторони.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024.

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №923/662/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою суду від 22.01.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №923/662/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №923/662/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

26.01.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №923/662/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №923/662/21. Встановлено відповідачу строк до 15.02.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

02.02.2024 від Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№161/24/Д1 від 02.02.2024).

Будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань до суду апеляційної інстанції не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 розгляд справи №923/662/21 призначено на 19.03.2024 о 12:30 год.

В судовому засіданні, яке відбулось 19.03.2024, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 21.03.2024 о 15:15 год.

21.03.2024 від скаржника надійшла письмова промова у судових дебатах (вх.№161/24/Д3 від 21.03.2024).

У судових засіданнях представники сторін надавали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із статтею 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» безпосередньо у відзиві на позовну заяву б/н від 17.06.2021 (вх.№2/1775/21 від 22.06.2021), тобто до закінчення судових дебатів, на виконання вимог частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України викладено заяву про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Вказаний відзив також містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

01.02.2022 до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» надійшло клопотання б/н від 14.01.2022 (вх.№217/22 від 01.02.2022), в якому останнє просило долучити до матеріалів справи №923/662/21 докази, що обґрунтовують розмір судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом даної справи у Господарському суді Херсонської області, та здійснити розподіл судових витрат, поклавши на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» судові витрати у розмірі 252077,35 грн, які Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» понесло у зв`язку з розглядом цієї справи у місцевому господарському суді.

Колегія суддів зазначає, що питання щодо порядку надання Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» доказів витрат на правничу допомогу вже було предметом дослідження в суді апеляційної інстанції.

Так, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі №923/662/21 було встановлено, що докази на підтвердження судових витрат разом з клопотанням б/н від 14.01.2022 (вх.№217/22 від 01.02.2022) про їх розподіл були надіслані Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до місцевого господарського суду своєчасно, а саме: 17.01.2022, що підтверджується накладною кур`єрської служби доставки ПН№8198.

Вказана постанова апеляційного суду набула законної сили у встановленому процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, доводи скаржника про неналежність та недопустимість доказів, наданих відповідачем на підтвердження своєчасного надання доказів судових витрат разом з клопотанням про їх розподіл, колегія суддів відхиляє, оскільки такі аргументи апелянта є, фактично, спробою ревізії судового рішення, яке набрало законної сили, що не відповідає принципу «res judicata», тобто принципу остаточності судового рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Щодо обставин надання відповідачу послуг з професійної правничої допомоги

04.01.2021 між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» (надалі - юридична фірма) та Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (надалі - клієнт) укладено договір №2114-494 про надання правової допомоги №2114-494 (надалі - договір), відповідно до умов якого юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги клієнту на умовах, визначених цим договором та «Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (надалі - Умови надання послуг), які є невід`ємною частиною цього договору (розділ 1 договору).

За умовами пунктів 2.1., 2.2., 2.3. договору до обов`язків юридичної фірми належать захист прав і законних інтересів клієнта будь-яким адвокатом юридичної фірми; представництво інтересів та захист клієнта, надання йому інших видів правової допомоги адвокатами юридичної фірми в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування, зокрема, у судах всіх рівнів та юрисдикцій, а також вчинення інших дій, необхідних для представництва та захисту клієнта, захисту його прав та законних інтересів; надання консультацій правового характеру, складання, підписання, подання та отримання клопотань, заяв, запитів, пояснень, позовних заяв, скарг, повідомлень, актів, протоколів, постанов та будь-яких інших документів, замовлення та виготовлення експертиз та інших відповідних процесуальних документів, зокрема отримання, документів у процесі захисту інтересів клієнта.

Клієнт зобов`язаний відшкодувати юридичній фірмі витрати, пов`язані з виконанням договору, у розмірі та порядку, визначеному Умовами надання послуг; надати юридичній фірмі інформацію та документи в обсязі, необхідному для належного виконання положень договору (пункти 3.2., 3.3. договору).

Вартість послуг та порядок розрахунків сторони узгодили у розділі 5 договору.

Так, пунктом 5.1. договору передбачено, що вартість послуг юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з Умовами надання послуг (пункт 5.1 договору).

Розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг в національній валюті України, тарифи розраховуються по курсу НБУ на дату формування рахунку на оплату (пункт 5.2. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін та діє до 31.12.2021 (пункт 8.1. договору).

Договір скріплений підписами та печатками сторін.

Як вбачається із преамбули Умов надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери», цей документ визначає засади співробітництва між юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери», надалі - «Ілляшев та Партнери», та клієнтом, і становить невід`ємну частину договору, укладеного між «Ілляшев та Партнери», з одного боку, та клієнтом, з іншого боку.

У пункті 1 Умов надання юридичних послуг передбачено, що «Ілляшев та Партнери» визнає за клієнтом право в будь-який час звертатись безпосередньо до будь-якого з спеціалівстів «Ілляшев та Партнери». Проте з метою найефективнішого надання послуг «Ілляшев та Партнери» призначає Ілляшева М.І. особою, що відповідальна за надання послуг клієнту (контактна особа). Клієнт може звертатись до контактної особи в будь-який час з будь-яких питань, пов`язаних з наданням «Ілляшев та Партнери» послуг.

Умовами надання юридичних послуг визначено, що «Ілляшев та Партнери» надаватиме клієнту будь-які послуги, що в загальному розумінні вважаються юридичними (пункт 2).

Визначення вартості послуг (гонорару) урегульовує пункт 5 Умов надання юридичних послуг, відповідно до якого:

-вартість послуг «Ілляшев та Партнери», якщо інше не обумовлено з клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої «Ілляшев та Партнери» для виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна (підпункт 5.1.);

-вартість послуг за час, витрачений виконавцем на поїздки у справах клієнта, перебування в робочий час у справах клієнта в іншому місці за межами офісу «Ілляшев та Партнери», протягом якого завдання клієнта не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим), розраховується, виходячи з 50% почасової ставки, встановленої для виконавця (підпункт 5.2.);

-очікування в будь-якому місці за межами офісу «Ілляшев та Партнери» враховується як виконання завдання (підпункт 5.3.);

-у випадку одночасного виконання завдання кількома виконавцями (спільна участь в судових засіданнях, зустрічах з клієнтом, внутрішньоофісні наради тощо) вартість послуг розраховується окремо для кожного виконавця, виходячи з почасової ставки, встановленої «Ілляшев та Партнери» для кожного виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання клієнта (підпункт 5.4).

Пунктом 6 Умов надання юридичних послуг передбачено, що «Ілляшев та Партнери» встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару «Ілляшев та Партнери». Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами «Ілляшев та Партнери» на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів «Ілляшев та Партнери» та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів «Ілляшев та Партнери» становить від 120 євро до 360 євро (з ПДВ).

Клієнт може сплачувати «Ілляшев та Партнери» премії за успішне представництво в окремих справах. Розмір премії повинен визначатися «Ілляшев та Партнери» та клієнтом спільно в кожному окремому випадку (пункт 7 Умов надання юридичних послуг).

За умовами пунктів 8.1., 8.2. Умов надання юридичних послуг, «Ілляшев та Партнери», як правило, виставляє рахунки щомісячно. Разом із рахунком може надаватись деталізація, яка, як правило, містить номер та дату рахунку, до якого вона додається, період, за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт із зазначенням дати виконання, виконавця, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), розміру премії, загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за період. При цьому така деталізація не є бухгалтерським документом.

«Ілляшев та Партнери» вживатимуть всіх заходів для зменшення розміру витрат, що підлягають відшкодуванню клієнтом. Всі витрати «Ілляшев та Партнери», понесені при виконанні завдання клієнта, повинні по можливості бути документально підтверджені, при цьому клієнт погоджується, що в деяких випадках таке документальне підтвердження є неможливим. Незважаючи на вищезгадане, будь-яка витрата, що перевищує суму, еквівалентну 200 євро, повинна бути документально підтверджена обов`язково. Всі документи, що підтверджують понесення витрат, зберігаються в «Ілляшев та Партнери» протягом 1,5 року (якщо інший строк не встановлений чинним законодавством) та можуть бути надані клієнту для ознайомлення в офісі «Ілляшев та Партнери» на його вимогу, отриману протягом строку зберігання (пункт 8.1 Умов надання юридичних послуг).

Умови надання юридичних послуг скріплені підписами та печатками юридичної фірми та клієнта.

Із наявних в матеріалах справи ордерів вбачається, що інтереси Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в місцевому господарському суді представляли адвокати Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» Скворцов М.О. та Неділько С.М., як шляхом участі в судових засіданнях, так і шляхом звернення із відповідними заявами/клопотаннями.

Юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» виставлено Приватному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот» наступні рахунки:

-рахунок №33657 від 19.07.2021 на загальну суму 372707,68 грн з деталізацією наданих послуг, відповідно до якої у рамках справи № 923/662/21 адвокат Скворцов М.О. витратив 27,8 годин на роботу та 0,5 годин на поїздки, адвокат Неділько С.М. витратив 10,3 години на роботу, що з розрахунку погодинних ставок спеціалістів (Скворцов М.О. - 100,00 євро за 1 год, ОСОБА_1 - 125,00 євро за 1 годину) усього складає 4941 євро (з ПДВ) або 158808,68 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку;

-рахунок №33984 від 26.08.2021 на суму 1966402,19 грн з деталізацією наданих послуг, відповідно до якої у рамках справи №923/662/21 адвокати Скворцов М.О. та ОСОБА_1 витратили на роботу 10,4 та 2,9 годин відповідно, що з розрахунку погодинних ставок спеціалістів ( ОСОБА_2 - 100,00 євро за 1 год, ОСОБА_1 - 125,00 євро за 1 годину) усього складає 1683 євро (з ПДВ) або 52751,62 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку;

-рахунок №34342 від 15.09.2021 на суму 1070331,16 грн з деталізацією наданих послуг, відповідно до якої у рамках справи №923/662/21 адвокати Скворцов М.О. та ОСОБА_1 витратили на роботу 0,6 та 0,4 години відповідно, що з розрахунку погодинних ставок спеціалістів ( ОСОБА_2 - 100,00 євро за 1 год, ОСОБА_1 - 125,00 євро за 1 годину) усього складає 132 євро (з ПДВ) або 4153,08 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку;

-рахунок №34790 від 20.10.2021 на суму 763284,08 грн з деталізацією наданих послуг, відповідно до якої у рамках справи №923/662/21 адвокат Скворцов М.О. витратив на роботу 0,4 години, що з розрахунку погодинних ставок спеціалістів ( ОСОБА_2 - 100,00 євро за 1 год) усього складає 48 євро (з ПДВ) або 1469,07 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку;

-рахунок №35106 від 19.11.2021 на суму 581005,72 грн з деталізацією наданих послуг, відповідно до якої у рамках справи №923/662/21 адвокат Скворцов М.О. витратив на роботу 3,9 годин, що з розрахунку погодинних ставок спеціалістів ( ОСОБА_2 - 100,00 євро за 1 год) усього складає 468 євро (з ПДВ) або 14025,40 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку;

-рахунок №35630 від 17.12.2021 на суму 604490,04 грн з деталізацією наданих послуг, відповідно до якої у рамках справи № 923/662/21 адвокати Скворцов М.О., Неділько С.М. та ОСОБА_3 витратили на роботу 4,7, 0,2 та 0,2 години відповідно, що з розрахунку погодинних ставок спеціалістів ( ОСОБА_2 - 100,00 євро за 1 год, ОСОБА_1 - 125,00 євро за 1 годину, ОСОБА_3 300,00 євро за 1 годину) усього складає 666 євро (з ПДВ) або 20541,77 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку.

При цьому у клопотанні про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл адвокатське об`єднання звернуло увагу на те, що для зручності обрахунку витраченого адвокатами часу та з огляду на необхідність збереження адвокатської таємниці, з рахунків були видалені послуги, що надавались в рамках інших справ та завдань Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот».

Виходячи з вищевикладеного, загальна сума судових витрат на професійну правничу допомогу, які Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» просить стягнути з позивача за розгляд справи №923/662/21 становить 251749,62 грн.

Крім цього, відповідачем заявлено 327,73 грн витрат, пов`язаних з надсиланням документів, а саме:

-відзиву на позовну заяву 2,64 євро (з ПДВ) або 84,85 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (деталізація рахунку №33657 від 19.07.2021);

-заяви про закриття провадження 2,38 євро (з ПДВ) або 74,47 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (деталізація рахунку №33984 від 26.08.2021);

-письмових пояснень щодо клопотання позивача №2215/26-01-01/Вих від 20.10.2021 про залучення документів до матеріалів справи №916/662/21 та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи 5,46 євро (з ПДВ) або 168,41 грн по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (деталізація рахунку №35630 від 17.12.2021).

Таким чином, відповідачем заявлено про стягнення із позивача судових витрат у загальному розмірі 252077,35 грн.

Також матеріали справи містять копії платіжних документів про оплату відповідачем наданих послуг.

Крім того, відповідачем надано підписаний сторонами акт №393 здачі-прийняття виконаних робіт від 29.11.2021, відповідно до якого юридична фірма надала консультаційні послуги правового характеру з питань українського законодавства згідно договору №2114-494 від 04.01.2021 загальною вартістю 372707,68 грн з ПДВ, послуги надані якісно та в повному обсязі.

Щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції

Як уже зазначалося, розмір понесених стороною судових витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо вартості наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, Південно-західний апеляційний господарський суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, відповідно до якої:

(1)договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2)за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3)як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4)адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5)адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6)відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що вартість послуг юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з Умовами надання послуг (пункт 5.1 договору).

Вартість послуг «Ілляшев та Партнери», якщо інше не обумовлено з клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої «Ілляшев та Партнери» для виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна (підпункт 5.1.).

Пунктом 6 Умов надання юридичних послуг визначено, що «Ілляшев та Партнери» встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару «Ілляшев та Партнери». Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами «Ілляшев та Партнери» на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів «Ілляшев та Партнери» та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів «Ілляшев та Партнери» становить від 120 євро до 360 євро (з ПДВ).

Таким чином, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у формі погодинної оплати за ставкою, яка окремо визначена для кожного із спеціалістів у розмірі від 120 євро до 360 євро (з ПДВ).

Щодо критеріїв оцінки розміру витрат на надання адвокатом послуг правничої допомоги в суді апеляційної інстанції

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи конкретний зміст наданих адвокатом відповідача послуг, а також визначення їх вартості, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з такого.

Південно-західний апеляційний господарський суд, оцінюючи обґрунтованість заяви відповідача, із врахуванням заперечень позивача, в контексті положень пункту 3 частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що заявлена відповідачем сума витрат на оплату послуг адвоката згідно рахунку №33657 від 19.07.2021 не є співмірною з обсягом виконаних адвокатами робіт.

Так, як вбачається із деталізації рахунку №33657 від 19.07.2021, на опрацювання позовної заяви (з додатками) ДП «АМПУ» до АСК «Укррічфлот» про усунення перешкод на користування причалами №№1-7 та КОФ, а також документів, наданих клієнтом, адвокатами Скворцовим М.О. і Неділько С.М. витрачено 10,4 год, і ще додатково 2,5 год - на опрацювання позовної заяви (з додатками) ДП «АМПУ» до АСК «Укррічфлот» про усунення перешкод на користування причалами №№1-7 та КОФ та проекту заяви свідка (завершення).

На підготовку проєкту відзиву АСК «Укррічфлот» на позовну заяву ДП «АМПУ» про усунення перешкод на користування причалами №№1-7 та КОФ адвокатами Скворцовим М.О. і Неділько С.М. витрачено 17,6 год, і ще додатково 0,9 год на доопрацювання проєкту відзиву на позовну заяву та заяви свідка у справі №923/662/21.

Колегія суддів вважає, що виокремлення послуги «опрацювання позовної заяви», як самостійного виду послуги, є необґрунтованим, оскільки охоплюється діями адвокатів з «підготовки проєкту відзиву на позовну заяву», адже вказані послуги є одним безперервним процесом під час надання правової допомоги, так як опрацювання позовної заяви є необхідною передумовою для складання відповідного відзиву на неї. Відтак, визначення оплати за 10,4 год на надання послуги «опрацювання позовної заяви» є неспівмірним із фактично наданим обсягом правової допомоги.

Також необхідно звернути увагу на те, що у деталізації рахунку №33984 від 26.08.2021, зокрема, зазначено про надання таких послуг:

-підготовка проєкту заяви АСК «Укррічфлот» про закриття провадження у справі №923/662/21 в першій частині позовних вимог щодо перешкод у користуванні причалами №№1-7 та КОФ 0,6 год ( ОСОБА_2 );

-доопрацювання проєкту заяви про закриття провадження у справі №923/662/21 в частині першої позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні причалами №№1-7 та КОФ, погодження проєкту з клієнтом (електронною поштою) 0,6 год ( ОСОБА_1 );

-переговори з клієнтом щодо погодження проекту заяви про закриття провадження у справі №923/662/21 в частині першої позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні причалами №№1-7 та КОФ (електронною поштою) 0,2 год ( ОСОБА_1 ).

У деталізації рахунку №34342 від 15.09.2021, серед інших послуг, зазначено:

-опрацювання заперечення ДП «АМПУ» на заяву АСК «Укррічфлот» про закриття провадження у справі №923/662/21 0,4 год ( ОСОБА_2 );

-ознайомлення із запереченнями ДП «АМПУ» на заяву про закриття провадження у справі №923/662/21 0,4 год ( ОСОБА_1 ).

Водночас, як свідчать матеріали справи, Господарський суд Херсонської області не знайшов підстав для закриття провадження у справі №923/662/21, у зв`язку з чим ухвалою від 12.10.2021 у задоволенні відповідної заяви відповідача про закриття провадження у справі відмовив.

Відтак, відсутні підстави вважати, що витрати відповідача на підготовку клопотання про закриття провадження у справі та опрацювання заперечень позивача щодо вказаного клопотання, відповідають критерію їхньої необхідності. Тому інша сторона не повинна нести тягар з відшкодування вказаних витрат.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у формі погодинної оплати за ставкою, яка окремо визначена для кожного із спеціалістів у розмірі від 120 євро до 360 євро (з ПДВ).

Водночас, конкретний розмір ставок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ні в договорі про надання правової допомоги №2114-494 від 04.01.2021, ні в Умовах надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» не визначено, з огляду на що відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» та його клієнтом - Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» щодо розміру обчислення адвокатського гонорару адвокатів Скворцова О.М. та Неділько С.М.

Не визначення у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, виключає об`єктивну можливість встановити домовленість між адвокатом та клієнтом.

Саме такий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 26.11.2020 у справі №922/1948/19.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, та/або порядок її обчислення повинен визначатися у самому договорі про надання правової допомоги. Отже, саме по собі зазначення адвокатським об`єднанням розмірів ставок Скворцова М.О. та Неділько С.М. у деталізаціях рахунків, які є внутрішніми документами адвокатського об`єднання, за відсутності у договорі про надання правової допомоги №2114-494 від 04.01.2021 та в Умовах надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» обумовленого розміру обчислення адвокатського гонорару, не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру такого гонорару.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що договір про надання правової допомоги № 2114-494 від 04.01.2021 та Умови надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» не містять необхідних вихідних даних для визначення розміру гонорару, вказані договір та Умови не фіксують належним чином ціну послуг, що надаються відповідачеві адвокатами Скворцовим М.О. та Неділько С.М. в рамках спору з Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот».

У зв`язку з наведеним, висновок суду першої інстанції про те, що фіксований розмір погодинного гонорару є погодженим між юридичною фірмою та позивачем у договорі про надання правової допомоги від 04.01.2021, є передчасним.

Крім того, перелік наданих послуг та кількість витраченого часу на надання відповідних послуг адвокатами зафіксована у деталізаціях рахунків, які, як зазначалося, є суто внутрішніми документами адвокатського об`єднання, та не містять відмітки про погодження клієнтом цих робіт (наданих послуг), з огляду на що неможливо достеменно встановити, який обсяг послуг був прийнятий клієнтом, зважаючи також і на те, що підписаний між юридичною фірмою та клієнтом акт №393 здачі-прийняття виконаних робіт від 29.11.2021 також не фіксує перелік та кількість послуг, наданих за договором №2114-494 від 04.01.2021, оскільки у цьому акті погоджено лише вартість таких послуг за цим договором.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перелік, обсяг та ціна послуг на правову допомогу у заявленій відповідачем сумі у розмірі 252077,35 грн не є в повній мірі доведеною, чого суд першої інстанції не врахував, оскільки наведені обставини не встановлював, а поклав в основу свого рішення про часткове задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу лише оцінку розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, через призму таких критеріїв, як складність справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору та розумності їхнього розміру.

Враховуючи, що результат вирішення спору відбувся на користь відповідача, а також враховуючи, що хоча перелік, обсяг та ціна витрат на правову допомогу у заявленій відповідачем сумі у розмірі 252077,35 грн не є в повній мірі доведеною, але в той же час під час розгляду цієї справи відповідач отримував послуги на правничу допомогу та сплачував їх вартість, беручи до уваги заперечення позивача, судова колегія вважає, що витрати Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00грн. відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, є співрозмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим підлягають відшкодуванню на користь відповідача за рахунок позивача у наведеній сумі.

Водночас, відмова у повному обсязі у задоволенні витрат відповідача на правничу допомогу, про що просив позивач в апеляційній скарзі, не ґрунтується ані на фактичних обставинах, встановлених судом, ані на нормах процесуального закону, а також порушує право відповідача на правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково, стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн, у задоволенні решти заяви відмовити.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи

Оскаржуване додаткове рішення рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №923/662/21 не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості судового рішення, що відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для його скасування в частині задоволення заяви відповідача у сумі 95000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №923/662/21 скасувати в частині задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у справі №923/662/21, у сумі 95000,00 грн. Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні клопотання.

В решті додаткове рішення залишити без змін, виклавши резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №923/662/21 в наступній редакції:

« 1.Клопотання Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №923/662/21 задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 30000 /тридцять тисяч/ грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу, понесених у справі № 923/662/21.

3.У задоволенні решти клопотання відмовити».

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.03.2024.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран