ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 Справа № 914/2743/22(914/3822/23)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Цурак У.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом: Керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області

в інтересах держави в особі позивача: Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромайз», м. Самбір, Львівська область,

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

в межах провадження у справі №914/2743/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна, с. Крупець, Шепетівський (Славутський) район, Хмельницька область

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Степова, буд. 11; ).

Представники сторін:

Прокуратура: Леонтьєва Н.Т.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2743/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Степова, буд. 11; ).

Хід розгляду справи викладено в відповідних ухвалах суду.

Постановою суду від 22.11.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариством з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ, припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ арбітражного керуючого Микитюка Анатолія Івановича. Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ, відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ арбітражного керуючого Микитюка Анатолія Івановича. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМАЙЗ банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, у встановленому законом порядку. Розгляд справи призначено на 17.01.24.

Справа №914/2743/22 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

29.12.2023 до канцелярії Господарського суду Львівської області від Керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю Агромайз, в якій позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0314 від 06.07.2017 та зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку, судові витрати покласти на відповідача.

Позовну заяву Керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Агромайз про розірвання договору оренди земельної ділянки від 06.07.2017 та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2743/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Агромайз.

В судове засідання від 14.02.2024 зявилася прокурор, позовні вимоги підтримала. Позивачем через систему «Електронний Суд» подано клопотання про підтримку позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 14.02.2024, розгляд справи відкладено на 20.03.2024.

В судове засідання 20.03.2024 з`явилася прокурор, надала пояснення по суті спору, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Згідно клопотання поданого 12.02.2024 через систему «Електронний Суд», позивач просить розглядати справу без участі представника Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області.

Відповідач участі представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що поштова кореспонденція надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 81400, Львівська обл., місто Самбір, вулиця Степова, будинок 11.

Ухвала суду від 02.01.2024 про відкриття провадження у справі та від 14.02.2024 про відкладення розгляду справи повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», «закінчення терміну зберігання» тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень, подати відзив на позовну заяву у встановлені ГПК України строки та забезпечити явку свого уповноваженого представника у судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття даного судового провадження, стосовно заявлених вимог не заперечив, доказів на спростування викладених позивачем обставин, відзиву чи письмових пояснень не подав. Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

В судовому засіданні 20.03.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції сторін.

Аргументи прокурора

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказує, що Самбірською окружною прокуратурою вивчено законність користування ТОВ «АГРОМАЙЗ» земельною ділянкою з кадастровим номером :14:000:0314, площею 52,6681 га на території Самбірського району Львівської області.

Прокурор вказує, що 06.07.2017 між Головним управлінням Держтеокадастру у Львівській області та ТОВ «АГРОМАЙЗ» на підставі протоколу земельних торгів від 06.07.2017 №220 укладено договір оренди землі №б/н, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.07.2017, номер запису про інше речове право в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21494982.

На підставі наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-6877/16-18-СГ від 20.12.2018 спірна земельна ділянка перейшла в комунальну власність Рудківської міської ради (колишньої в т.ч. Чайковицької сільської ради).

Як зазначено в позовній заяві, ТОВ «АГРОМАЙЗ» систематично не сплачує орендної плати за землю за вказану земельну ділянку упродовж восьми місяців, чим істотно порушив істотні умови договору, заборгованість відповідача становить 34 337,06 грн.

У зв`язку з наведеним прокурор вказує на наявність підстав для розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Аргументи позивача

Позивач письмових пояснень по суті спору не подав. У клопотанні від 12.02.2024 зазначив, що Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Розгляд справи просить здійснювати без участі представника Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області.

Аргументи відповідача

Відзиву на позовну заяву, пояснень чи заперечень щодо спору від відповідача не надходило.

Обставини справи встановлені судом.

06.07.2017 між Головним управлінням Держтеокадастру у Львівській області (орендодавець за договором) та ТОВ «АГРОМАЙЗ» (орендар за договором) на підставі протоколу земельних торгів від 06.07.2017 №220 укладено договір оренди землі №б/н, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.07.2016, номер запису про інше речове право в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21494982.

Відповідно до умов договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області.

Відповідно до п. 2.1.-2.2. договору предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :14:000:0314 загальною площею 52,6681 га, в тому числі: сіножаті - 52,6681 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна.

Пунктом 3.1. сторони погодили, що договір укладено на строк 10 років.

Матеріали справи містять копію Протоколу №220 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 06.07.2017.

Актом прийому-передачі земельної ділянки, згідно з п. 1.1, 2.1 договору оренди земельної ділянки від 06 липня 2017 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області площею 52,6681 гектара. Акт підписано уповноваженими особами та скріплено печатками ГУ Держгеокадастру у Львівській області та ТОВ «АГРОМАЙЗ».

На підставі наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-6877/16-18-СГ від 20.12.2018 спірна земельна ділянка перейшла в комунальну власність Рудківської міської ради (колишньої в т.ч. Чайковицької сільської ради (акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018), що підтверджується відомостями про власника в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право: 48150145.

Відповідно 02.08.2019 державним реєстратором зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку за Рудківською міською радою () та внесено запис про припинення права державної власності в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Крім цього, 02.08.2019 внесено зміни до відомостей про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди на вказану земельну ділянку, змінено орендодавця - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області на Рудківську міську раду (номер запису 21494982).

Відповідно до п. 4.1 договору плата за користування земельною ділянкою, становить 45970 грн. 87 коп. (сорок п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят грн. 87 коп.) підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на розрахунковий рахунок (одержувач місцевий бюджет Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області).

Згідно з п. 4.2-4.3 договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповняються під час укладення або зміни умом договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів.

Згідно з п. 4.4 договору орендна плата вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 8.4.9 договору визначено обов`язок орендаря самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Орендодавець має право вимагати від орендаря, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (ч. 1 ст. 24 Закону, п. п. 8.1.1, 8.4.8 Договору).

У позовній заяві прокурор посилається на те, що Рудківська міська рада Самбірського району Львівській області, як власник спірної земельної ділянки, незважаючи на наявність заборгованості за оренду землі, володіючи інформацією про таку заборгованість, не вживала жодних заходів щодо примусового стягнення такої. Про наявну заборгованість Рудківська міська рада Самбірського району Львівській області повідомила окружну прокуратуру листом № 1040/02-16/23 від 12.10.2023, скерованого на запит Самбірської окружної прокуратури від 06.10.2023 № 14.56/04-22-4070вих23.

На запити Самбірської окружної прокуратури Рудківська міська рада (листи від 12.10.2023 № 1040/02-16/23 та від 23.10.2023 № 1074/02-16/23, від 02.11.2023 № 37/02-14/23, від 04.12.2023 № 48/02-14/23), повідомила, що рада про наявну заборгованість інформувала орендаря (ще 30.12.2022), однак належні заходи, спрямовані на захист інтересів держави, позивачем не вживались, оскільки з позовною заявою до суду Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області не зверталась з метою стягнення заборгованості та повернення земельної ділянки.

Крім цього, ГУ ДПС у Львівській області неодноразово скеровувались листи в Рудківську міську раду Самбірського району, в яких інформувалось про заборгованість ТОВ «АГРОМАЙЗ» з орендної плати за вказаним договором оренди та необхідності вжиття заходів до припинення права користування земельною ділянкою за систематичну несплату орендної плати (лист від 11.01.2023 №313/5/13-01-04-11-07 та лист від 02.10.2023 №10733/5/13-01-04-11-07).

Оцінка суду.

Щодо обґрунтованості підстав звернення прокурора з даним позовом

Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі № 914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

Суд звертає увагу, що упродовж тривалого часу до моменту звернення з позовом до суду, прокурором здійснювалось листування стосовно відповідного питання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки: прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (пункт 37); бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 38).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020, справа № 912/2385/18.

У позовній заяві зазначалося, що в даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в користуванні відповідачем земельною ділянкою комунальної власності без здійснення плати за неї у обсязі та в строки, які передбачені умовами укладеного договору, внаслідок чого до місцевого бюджету не надходять значні кошти, а також у безпідставному користуванні земельною ділянкою.

Прокурор вказує, що ненадходження коштів зі сплати орендної плати, надходження їх несвоєчасно та не в повному розмірі, а також не повернення земельної ділянки з позбавленням можливості передати таку в оренду іншому орендарю призводить до спричинення шкоди державним інтересам та підриву основ фінансово-економічної діяльності держави та економічної безпеки держави в цілому.

«Державним» (суспільним, публічним) інтересом для звернення прокурора до суду із даним позовом є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - припинення істотного порушення орендарем умов договору, шляхом примусового стягнення до місцевого бюджету заборгованості за оренду земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, несплата відповідачем орендної плати за землю, порушує право держави в особі позивача на володіння, ефективне користування і розпорядження на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй та ослаблює економічні інтереси органу місцевого самоврядування з огляду на наповненість місцевого бюджету через ненадходження коштів.

Прокурор обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідачем систематично порушуються умови договору в частині повноти та сплати орендної плати, що є самостійною підставою для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості в судовому порядку.

Разом з тим Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області, як власник спірної земельної ділянки, незважаючи на наявність заборгованості за оренду землі, володіючи інформацією про таку заборгованість, не вживала жодних заходів щодо примусового стягнення такої.

Прокурор вказує, що незвернення позивача до суду свідчить про неналежний спосіб захисту порушених інтересів держави уповноваженим органом та є правовою підставою для звернення прокуратури до суду з позовом.

Будучи обізнаним про порушення умов договору відповідачем, у тому числі поінформованими листами окружної прокуратури, згідно з якими фактично надано позивачу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (зокрема, шляхом вчинення дій до виправлення ситуації, а саме подання позову), маючи самоврядні повноваження до припинення порушень вимог земельного законодавства, позивачем не вжито заходів реагування щодо стягнення наявної заборгованості за договором оренди та повернення земельної ділянки у судовому порядку.

Вказані обставини на думку прокурора свідчать про самоусунення уповноваженого органу від реалізації функції захисту порушених інтересів держави, як наслідок наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для їх представництва.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області незважаючи на очевидний характер порушень інтересів держави.

З наведених нормативних положень та правових висновків Верховного Суду, а також з урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що позивач обізнаний про порушення, на його переконання, умов договору відповідачем, а також про обізнаність із такими обставинами прокуратури. Доказів про наявність у позивача наміру пред`являти до відповідача позов про стягнення заборгованості, повернення земельної ділянки чи обрання іншого способу захисту не подано. Така поведінка позивача обґрунтовано зумовлює необхідність прокурора здійснювати захист прав та інтересів держави у визначеному законом порядку, щоб такі не залишились не захищеними.

Враховуючи наведене, в даному випадку, суд дійшов висновку, що прокурор дотримався визначеного Законом порядку і правомірно захищає інтереси держави в суді в межах наданих йому повноважень.

Щодо суті позовних вимог

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 ЗУ «Про оренду землі»).

Як зазначалося вище судом, між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та ТОВ «АГРОМАЙЗ» укладено договір оренди землі, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рудківської міської ради (колишньої в т.ч. Чайковицької сільської ради) Самбірського району Львівської області.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу (ч. 4 ст. 124 ЗК України).

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

При цьому як встановлено судом вище земельна ділянка щодо якої було укладено договір перейшла в комунальну власність Рудківської міської ради на підставі наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-6877/16-18-СГ від 20.12.2018.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-IX від 28.04.2021, з дня набрання чинності п. 24 перехідних положень Земельного кодексу України землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, а також земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки (дата набрання чинності 27.05.2021).

Згідно з ч.1,4 ст.148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 32 Закону визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 11.3 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання

другою стороною обов`язків, передбачених цим договором та несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати.

Згідно інформації ГУ ДПС у Львівській області від 13.10.2023 №11239/5/13-01-04-11-07 ТОВ «АГРОМАЙЗ» 20.02.2023 подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) до Самбірської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області (Самбірський район 1327) на 2023 рік № . Задекларовано до сплати земельного податку в сумі 45 970,86 грн за земельну ділянку площею 52,6681 га з кадастровим номером :14:000:0314 згідно договору оренди з Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області від 06.07.2017 № б/н на території Рудківської територіальної громади. Згідно ІКС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника нарахування та заборгованість орендної плати обліковуються загальною сумою по КОАТУУ органу місцевого самоврядування, а не в розрізі договорів оренди земельної ділянки.

Згідно даних інформаційної системи ДПС ТОВ «АГРОМАЙЗ» задекларована сума орендної плати з юридичних осіб на 2023 рік не сплачувалась.

Станом на 10.10.2023 за ТОВ «АГРОМАЙЗ» відповідно до ІКП АІС «Податковий блок» рахується 50 283,86 грн несплаченої нарахованої суми податку з орендної плати за землю по Рудківській територіальній громаді.

Як вбачається з інформацій ГУ ДПС у Львівській області від 13.10.2023 № 11239/5/13-01-04-11-07 та від 04.12.2023 №13117/05/13-01-04-11-07 ТОВ «АГРОМАЙЗ» допускається систематична заборгованість з орендної плати за землю за договором, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 52,6681 га з кадастровим номером :14:000:0314.

Крім цього, Ухвалою господарського суду 14.12.2022 № 914/2743/22 по ТОВ «АГРОМАЙЗ» відкрито провадження про банкрутство та у даній справі Головним управлінням ДПС у Львівській області заявлені вимоги щодо стягнення податкового боргу (орендна плата).

Листами ГУ ДПС у Львівській області скерованих на адресу окружної прокуратури податкові декларації з плати за землю подані ТОВ «АГРОМАЙЗ» за 2023 рік з якої вбачається, що нарахована сума річної орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер :14:000:0314 за 2023 рік складає 45 970,86 грн. (щомісячний розмір орендної плати становить 3 830,91 грн.)

За інформацією Рудківської міської ради Самбірського району від 12.10.2023 №1040/2-16/23 в ТОВ «АГРОМАИЗ» станом на 01.10.2023 наявна систематична заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0314. З 27.01.2023 кошти по сплаті орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою на рахунок Рудківської міської ради не надходили.

Згідно розрахунку заборгованості, проведеного Рудківською міською радою встановлено, що з лютого 2023 року орендар не сплачує орендної плати та за період з лютого по жовтень сума заборгованості становить 34 337,06 грн. Лист-розрахунок від 04.12.2023 за № 48/02-14/23 долучено до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, відповідач, упродовж восьми місяців не сплачував орендної плати, чим допустив порушення істотних умов договору.

Як вбачається з умов Договору щодо орендної плати (п.п. 4.1-4.6), розрахунку податкового боргу станом на жовтень 2023, податкових декларацій ТОВ «АГРОМАЙЗ» з плати за землю за період 2023 рік, інформації Рудківської міської ради щодо несплати орендної плати за договором за період 2023 рік, заборгованість з орендної плати ТОВ «АГРОМАЙЗ» за договором станом на жовтень 2023 становить 34 337,06 грн., яка утворилася за період з лютого по жовтень 2023 року (повністю не сплачені суми орендної плати за землю за цей період).

Наведене свідчить про систематичне порушення відповідачем умов Договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати та є самостійною підставою для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості в судовому порядку.

У зв`язку з тим, що відповідачем допускається заборгованість з орендної плати за землю, яка постійно зростає, та не вноситься взагалі, що є порушенням п. п. 4.1 - 4.4, 8.4.8 договору і ч. 1 ст. 24 Закону, то відповідно до п. 11.3 договору, ч. 1 ст. 32 Закону та ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України це є підставою для припинення договору шляхом його розірвання за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п. 12.1 договору, за невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та умов договору.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору (абз. 3 п. 8).

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Таким чином, ТОВ «АГРОМАЙЗ» в порушення ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 206 Земельного кодексу України, п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі», п.п. 4.4, 8.4.8 договору оренди земельної ділянки від 06.07.2017 систематично, починаючи з лютого 2023 року не сплачувало орендну плату за оренду земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :14:000:0314 площею 52,6681 га, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договору є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору.

Вказані обставини відповідачем не спростовані та не заперечуються.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0314 від 06.07.2017, укладеного між Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОМАЙЗ» підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про повернення земельно ділянки суд зазначає, що відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Доказів повернення земельної ділянки до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до статей 319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Оскільки відповідачем не доведено правових підстав утримувати спірну земельну ділянку, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем прав позивача.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що суд дійшов висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0314 від 06.07.2017, а на дату прийняття рішення у справі в матеріалах справи відсутні докази повернення вказаної земельної ділянки, суд зазначає, що вимога прокурора про зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку позивачу підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до п. 9 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача в розмірі 5 368,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-241 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0314 від 06.07.2017, укладений між Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області (81440, Львівська область, м. Рудки, пл. Відродження, 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОМАЙЗ» (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Степова, будинок 11; ).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОМАЙЗ» (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Степова, будинок 11; ) повернути Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області (81440, Львівська область, м. Рудки, пл. Відродження, 1, ) земельну ділянку площею 52,6681 га кадастровий номер :14:000:0314.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМАЙЗ» (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Степова, будинок 11; ) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UA0000774 у ДКСУ у м. Києві, (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19) 5 368,00 грн судового збору.

5. Накази видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 22.03.2024.

Суддя Чорній Л.З.