ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/173/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.,

за участю представника позивача: Підреза І.В. (в режимі відеоконференції) - адвокат, ордер серія АВ №1113940 від 31.01.2024р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛІС-ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ-ПРОДУКТ"

про стягнення 354965,80 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛІС-ТРЕЙД" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ-ПРОДУКТ" 354965,80 грн., з яких: 266842,76 грн. боргу, 20140,46 грн. інфляційних, 67982,58 грн. пені.

Ухвалою суду від 19.02.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 березня 2024 р.

В судовому засіданні 19.03.2024р. судом оголошено перерву до 21.03.2024р.

В судовому засіданні 21.03.2024р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на виконання договорів поставки торговельного обладнання №12.07.2022-1 від 12.07.2022 р., №19.07.2022-1, 19.07.2022 - 2 від 19.07.2022 р. та №31.08.2022-1 від 31.08.2022 р. ним було передано відповідачу обладнання, що підтверджується видатковими накладними про передачу товарів.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого обладнання не виконав належним чином, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість то трьох договорах в таких розмірах:

- за договором №19.07.2022-1 від 19.07.2022 р. - 36757,70 грн.;

- за договором №19.07.2022-2 від 19.07.2022 р. - 120315,49 грн.;

- за договором №31.08.2022-1 від 31.08.2022 р. - 109769,57 грн.

Загальний розмір боргу за договорами становить 266842,76 грн.

За порушення виконання зобов`язань за вищевказаними договорами позивач нарахував до стягнення з відповідача 20140,46 грн. інфляційних та 67982,58 грн. пені.

Відповідач, в порядку ст.165 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував, свого представника для участі в судовому засіданні не направив.

Про дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що явка представників в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЛІС-ТРЕЙД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СКМ- ПРОДУКТ" (покупець) були укладені договори поставки №12.07.2022-1 від 12.07.2022р., №19.07.2022-1 від 19.07.2022р., №19.07.2022 - 2 від 19.07.2022р. та №31.08.2022-1 від 31.08.2022 р. (а.с.7-10, 18-21, 22-25, 36-37).

Згідно з пунктом 1.1. договорів, Постачальник зобов`язується передати товар (торговельне обладнання) у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти Обладнання в кількості та асортименті, узгоджених Сторонами і сплатити його вартість на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1 договорів обладнання, що поставляється, оплачується по узгодженим цінам, згідно Специфікацій які є невід`ємними частинами даного договору.

Пунктами 2.3, 2.4 договорів визначено, що сума передоплати повинна бути перерахована на рахунок Постачальника не пізніше 2 банківських днів з дати укладення даного договору, шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок Постачальника.

Остаточний розрахунок перераховується Покупцем Постачальнику протягом 2 банківських днів з моменту повідомлення Постачальником Покупця про готовність обладнання до відвантаження, але у будь-якому разі не пізніше строку поставки визначеного у п.3.2 даного Договору, шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок Постачальника.

Згідно п.4.1 договорів за порушення Покупцем строку оплати, встановленого п.2.4 даного Договору, Покупець на письмову вимогу Постачальника, зобов`язаний сплатити останньому, за кожний день прострочки виконання зобов`язання по оплаті Обладнання, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми.

Позивач вказує, що на виконання умов договору поставки №12.07.2022-1 від 12.07.2022р. на підставі видаткових накладних №99 від 09.08.2022р., №207 від 27.10.2022р. ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 740214,30 грн. (а.с.16-17).

Отриманий товар був оплачений відповідачем в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою (а.с.50).

У зв`язку з проведення відповідачем повного розрахунку та відповідно відсутністю в нього заборгованості за договором №12.07.2022-1 від 12.07.2022р., позивачем нарахування інфляційних та пені за вказаним договором не здійснювалось.

Специфікацією від 19.07.2022р. до договору №19.07.2022-1 від 19.07.2022 р. сторони погодили поставку товару на суму 53757,70 грн. (а.с.20-21).

Згідно видаткової накладної №173 від 30.08.2022р. позивач поставив відповідачу товар на суму 53757,70 грн. (а.с.21 на звороті).

Специфікацією №1 до договору №19.07.2022-2 від 19.07.2022р. сторони погодили вартість обладнання для поставки 172315,48 грн. та затвердили креслення обладнання (а.с.26-33).

Згідно видаткової накладної №115 від 16.08.2022 р. було поставлено обладнання на суму 163294,09 грн. (а.с.34), згідно видаткової №174 від 30.08.2022 р. - на суму 9021,40 грн. (а.с.35).

Специфікацією №1 до договору №31.08.2022-1 від 31.08.2022 р. сторони погодили поставку товару на суму 4793,04 грн., специфікацією №2 від 20.09.2022р. - на суму 31313,36 грн., специфікацією №3 від 07.10.2022р. - на суму 55702,97 грн., специфікацією №5 від 12.10.2022р. - на суму 8731,44 грн., специфікацією від 07.10.2022р. - на суму 14021,81 грн. (а.с.38-42).

На виконання договору №31.08.2022-1 від 31.08.2022 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 114562,62 грн., згідно з наступними видатковими накладними (а.с.43-49):

- №186 від 21.09.2022 р. на суму 31313,36 грн.;

- №203 від 12.10.2022 р. на суму 8731,44 грн.;

- №204 від 27.10.2022 р. на суму 623,54 грн.;

- №205 від 27.10.2022 р. на суму 550,50 грн.;

- №199 від 07.10.2022 р. на суму 13398,26 грн.;

- №198 від 07.10.2022 р. на суму 55152,47 грн.;

- №179 від 14.09.2022 р. на суму 4793,04 грн.

Відповідач отриманий за договорами товар оплатив частково (банківська виписка на а.с.50), в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договорами поставки в сумі 266842,76 грн., а саме: за договором №19.07.2022-1 від 19.07.2022 р. в сумі 36757,70 грн., за договором №19.07.2022-2 від 19.07.2022 р. в сумі 120315,49 грн., за договором №31.08.2022-1 від 31.08.2022р. в сумі 109769,57 грн.

22.09.2023р. та 09.11.2023р. позивач надсилав відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість в сумі 266842,76 грн. (а.с.51-55).

Відповідач відповіді на претензію не надав і заборгованість не сплатив.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛІС-ТРЕЙД" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ-ПРОДУКТ" 354965,80 грн., з яких: 266842,76 грн. боргу, 20140,46 грн. інфляційних, 67982,58 грн. пені.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів поставки .

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт поставки позивачем відповідачу товару підтверджено видатковими накладними, підписаними представниками сторін та завіреними печатками (а.с.21, 34, 35,43-49).

Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 73793,04 грн. (банківська виписка на а.с.50).

Доказів погашення відповідачем заборгованості за поставлений позивачем товар в сумі 266842,76 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 266842,76 грн. вартості поставленого обладнання та задовольняє їх в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені та інфляційних (розрахунки - а.с.56-64), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як було зазначено, пунктами 4.1 договорів сторони погодили, що за порушення Покупцем строку оплати, встановленого п.2.4 даного Договору, Покупець на письмову вимогу Постачальника, зобов`язаний сплатити останньому, за кожний день прострочки виконання зобов`язання по оплаті Обладнання, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача за невиконання зобов`язань наступні суми:

за договором №19.07.2022-1 від 19.07.2022р.: 2782,45 грн. інфляційних, нарахованих за період з серпня 2022р. по лютий 2023р., та 9204,84 грн. пені, нарахованої за період 19.07.2022р. по 28.02.2023р.

за договором №19.07.2022-2 від 19.07.2022р.: 9114,82 грн. інфляційних, нарахованих за період з серпня 2022р. по лютий 2023р., та 31789,17 грн. пені, нарахованої за період 19.07.2022р. по 28.02.2023р.

за договором №31.08.2022-1 від 31.08.2022р.: 8243,19 грн. інфляційних, нарахованих за період з вересня 2022р. по лютий 2023р., та 26988,74 грн. пені, нарахованої за період 03.09.2022р. по 14.03.2023р.

З розрахунку вбачається, що нарахування здійснено позивачем з урахуванням умов оплати, визначених п.п. 2.3, 2.4 договорів, згідно яких сума передоплати повинна бути перерахована на рахунок Постачальника не пізніше 2 банківських днів з дати укладення даного договору, шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок Постачальника; остаточний розрахунок перераховується Покупцем Постачальнику протягом 2 банківських днів з моменту повідомлення Постачальником Покупця про готовність обладнання до відвантаження, але у будь-якому разі не пізніше строку поставки визначеного у п.3.2 даного Договору, шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок Постачальника.

Нарахування виконано позивачем трьома періодами:

- 1 період - з наступного дня після кінцевої дати сплати попередньої оплати до дати першої поставки товару за договором;

- 2 період - з наступного дня від дати поставки до закінчення 6 місячного строку нарахування пені на заборгованість з авансового платежу;

- 3 період - з наступного дня після закінчення 6 місячного строку нарахування пені на заборгованість з авансового платежу до 28.02.2023р.

Аналогічним чином здійснено розрахунки по договорах №19.07.2022-2 від 19.07.2022р. та №31.08.2022-1 від 31.08.2022р., окрім кінцевої дати розрахунку, яка в договорі №31.08.2022-1 визначена як 14.03.2023р.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що відповідач не дотримався умов договорів в частині проведення попередньої оплати обладнання.

Незважаючи на відсутність попередньої оплати, позивач здійснював поставку товару, що вказує на те, що ним не брались до уваги умови пунктів 2.3, 2.4 договорів щодо порядку проведення відповідачем розрахунків.

Згідно ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи з наведеного, до правовідносин сторін в частині строків проведення розрахунків за товар, застосуванню підлягають норми ст.ст. 692 ЦК України, за якими у відповідача згідно ст. 538 ЦК України виник обов`язок сплатити вартість поставленого за договорами товару після його отримання від позивача (за фактом отримання товару).

Отже, правомірним буде нарахування сум інфляційних та пені, починаючи з наступного дня від дати поставки.

За таких обставин, нарахування позивачем пені та інфляційних, яке у розрахунку визначено ним як період 1, в якому здійснюється нарахування на суму попередньої оплати, є не вірним і нараховані за вказаний період суми стягненню не підлягають.

Окрім того, нарахування за договорами №19.07.2022-2 та №31.08.2022-1 у періоді 2 має бути здійснено з урахуванням кожної наступної поставки товару.

Нарахування, здійснені позивачем за договорами у позначеному ним періоді 3 здійснено у відповідності з умовами договору та вимогами чинного законодавства та визнаються судом правомірними.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок пені та інфляційних за визначений позивачем період 2, з урахуванням виявлених помилок та враховуючи вихідні дані позивача, а також здійснені проплати відповідачем.

Обрахунки здійснено наступним чином:

за договором №19.07.2022-1 від 19.07.2022р.:

- з 31.08.2022р. по 19.01.2023р. на суму боргу 36757,70 грн. інфляційні становлять 2485,63 грн., пеня - 7150,13 грн.

за договором №19.07.2022-2 від 19.07.2022р.:

- з 17.08.2022р. по 30.08.2022р. на суму 111294,09 грн. інфляційні не нараховуються (період менше 15 календарних днів), пеня - 2134,41 грн.;

- з 31.08.2022р. по 22.01.2023р. на суму 120315,49 грн. інфляційні становлять 8135,98 грн., пеня - 23898,28 грн.

за договором №31.08.2022-1 від 31.08.2022р.:

- з 22.09.2022р. по 07.10.2022р. інфляційні становлять0 грн., пеня - 686,32 грн.;

- з 08.10.2022р. по 12.10.2022р. на суму 99864,27 грн. інфляційні не нараховуються (період менше 15 календарних днів), пеня - 684,00 грн.;

- з 13.10.2022р. по 27.10.2022р. на суму 108595,71 грн. інфляційні становлять 2714,89 грн., пеня - 7150,13 грн.;

- з 28.10.2022р. по 03.03.2023р. на суму 109769,75 грн. інфляційні становлять 3218,07 грн., пеня - 19096,93 грн.

Таким чином, правомірними та такими, що підлягають до стягнення будуть суми інфляційних втрат в розмірі 17345, 74 грн. та 62584,34 грн. пені.

Суд відмовляє в стягненні 2794,72 грн. інфляційних та 5398,24 грн. пені, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 346772,84 грн., з яких: 266842,76 грн. боргу, 17345, 74 грн. інфляційних та 62584,34 грн. пені.

В стягненні 2794,72 грн. інфляційних та 5398,24 грн. пені суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 5201,59 грн., сплачений із задоволених позовних вимог в розмірі 346772,84 грн., покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу може бути здійснено після отримання від позивача доказів понесених витрат на правничу допомогу, про подання яких протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, заявила представник позивача в судовому засіданні.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ-ПРОДУКТ" (10001, м.Житомир, вул.Параджанова, 55А, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛІС-ТРЕЙД" (21009, м.Вінниця, вул.Київська, 16 корп.А офіс 315, ):

- 266842,76 грн. - боргу;

- 62584,34 грн. - пені;

- 17345, 74 грн. - інфляційних витрат;

- 5201,59 грн. - витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.03.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи