ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" березня 2024 р. Справа № 924/1014/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретар судового засідання Андрєєв В.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, м. Львів, в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати функції у спірних правовідносинах:

1. Міністерства оборони України, м. Київ

2. Квартирно-експлуатаційного відділу, м. Хмельницький

до Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України, м. Вінниця

Приватного підприємства „КЬЮЕЙДІ", м. Хмельницький

про визнання недійсним договору про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницький від 14.09.2020 №1/17, укладеного між Державною організацією (установа, заклад) Подільським управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та Приватним підприємством „КЬЮЕЙДІ"

Представники сторін:

Позивач-1: Григорчук С.А. - згідно витягу (в режимі відеоконференції)

Позивач-2: Волковицький А.О. - згідно витягу з наказу

Відповідач-1: Лукіянчук С.М. - згідно наказу (в режимі відеоконференції)

Відповідач-2: не з`явився

Від прокуратури: Манзелевський Ю.В. - прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури згідно посвідчення

Рішення ухвалюється 14.03.2024, оскільки в судових засіданнях 23.01.2024, 01.02.2024, 12.02.2024, 05.03.2024, 14.03.2024 постановлялися ухвали про оголошення перерви та про відкладення судового засідання, які занесені до протоколів судових засідань.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2023 відкрито провадження у справі №924/1014/23, постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11:30 год. 02.11.2023, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.

02.11.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 10:00 год. 30.11.2023.

Ухвалою суду від 30.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

За результатами підготовчого засідання 30.11.2023 постановлено ухвалу яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 15:00 год. 11.12.2023.

Ухвалою суду від 11.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год. 26.12.2023.

У зв`язку з повітряною тривогою, судове засідання у справі №924/1014/23, призначене на 11:00 год. 26.12.2023 не відбулось, розгляд справи по суті не розпочався, призначено дату судового засідання на 10:00 год. 23.01.2024.

В судовому засіданні 23.01.2024 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання про продовження прокуратурі строку на подання відповіді на відзив.

За результатами судового засідання 23.01.2024 за клопотанням Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання про оголошення перерви на 16:00 год. 01.02.2024.

В судовому засіданні 01.02.2024 визнано поважними причини неявки в засідання суду Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України та постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 15:00 год. 12.02.2024.

В судовому засіданні 12.02.2024 постановлено ухвалу відповідно до ст. 216 ГПК України, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 11:00 год. 05.03.2024.

05.03.2024 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою оголошено перерву в судовому засіданні до 14:30 год. 14.03.2024.

В судовому засіданні 14.03.2024 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви на 17:00 год. 20.03.2024.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Також Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи обставини даної справи, розгляд справи здійснювався в розумні строки.

Позиція прокурора.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що внаслідок укладення оспорюваного договору відбулося вибуття з державної форми власності земельної ділянки орієнтовною площею 0,3 га, яка знаходиться на території військового містечка №45 Хмельницького гарнізону по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницький. Зазначає, що Подільським управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (Подільське УКБ МОУ) укладено договір про реконструкцію (значення якого підпадає під термін „будівництво") казарми під багатоквартирний житловий будинок з комерційним товариством з перевищенням наданих йому повноважень і всупереч законодавству, що регламентує порядок використання земель оборони, порядок, організацію будівництва (в тому числі реконструкцію) житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами договорів про спільну діяльність, зокрема без проведення конкурсу та погодження Міністерства оборони України.

Наголошує, що Подільське УКБ МОУ, укладаючи з приватним підприємством "Кьюейді" договір від 14.09.2020 про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький №1/17, за умовами якого ПП "Кьюейді" набуває право власності на весь об`єкт після завершення його реконструкції, а відтак, і право на землю, розпорядилось земельною ділянкою площею 0,3 га поза волею її законного власника - держави в особі Міністерства оборони України та землекористувача - КЕВ м. Хмельницький.

Посилаючись на те, що Подільське УКБ МОУ є структурним підрозділом Міністерства оборони України, який є органом управління майном, переданого у господарське відання Подільського УКБ МОУ, а останнє, у свою чергу, не відноситься до органів державної влади, тому реконструкція будівлі казарми № за ГП 45/26 на землях оборони можлива лише за замовленням центрального органу виконавчої влади і військового управління - Міністерства оборони України, яке мало бути стороною договору.

Зазначає, що за умовами оспорюваного договору Подільське УКБ МОУ отримує у власність частину об`єкта у вигляді окремих квартир, яка складається у розмірі 5,72 % (170 кв. м.) від загальної площі квартир об`єкта. Вказує, що оспорюваний договір за своєю правовою природою з огляду на вимоги ст. 1130 ЦК України є договором про спільну діяльність, а тому мав бути укладений відповідно до Закону України „Про Управління об`єктами державної власності" та Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №296.

Посилаючись на те, що оспорюваний договір не був погоджений з Міністерством оборони України, прокурор зазначає про наявність підстав для визнання його недійсним.

В обґрунтування підстав для звернення з даним позовом до суду прокурор посилається на те, що позивачі не вживають заходів, спрямованих на визнання спірного договору недійсним з моменту його укладення по даний час.

Позиція Міністерства оборони України.

Міністерства оборони України підтримує позов прокурора про визнання недійсним договору про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницький від 14.09.2020 №1/17, укладеного між Подільським управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та Приватним підприємством „КЬЮЕЙДІ".

Позиція відповідачів.

Відповідач (Подільське УКБ МОУ) у відзиві (від 21.10.2023 за №189/ДУ-23) проти позову заперечує. Вказує, що відповідно до п. 1 Положення ПУКБ підпорядковане начальнику управління капітального будівництва та придбання житла Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва МОУ. Повідомляє, що згідно наказів МОУ в процесі реорганізації системи управління майном, що є у загальнодержавній власності змінювався створений засновником (МОУ) орган управління (підпорядкування) з визначеними йому повноваженнями. На даний час ПУКБ підпорядковується начальнику Головного управління капітальних вкладень МОУ.

Звертає увагу, що згідно з п. 5 Положення ПУКБ є самостійним господарюючим об`єктом, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки. З метою виконання покладених на ПУКБ завдань наказом від 31.12.2015 №41 затверджено склад конкурсної комісії та „Положення про конкурсну комісію", проведено відповідні конкурсні процедури із складанням протоколів та підписано договір. Вважає, що оспорюваний договір укладений без перевищення наданих повноважень.

Також Подільське УКБ МОУ зазначає про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Міністерства оборони України, посилаючись на те, що прокурором не надано жодних підтверджень щодо нездійснення або неналежного здійснення Міністерством оборони України своїх повноважень.

Вказує, що станом на день укладення договору, а саме 14.09.2020 земельна ділянка за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола, 188 у встановленому діючим законодавством порядку не сформована, не зареєстрована та відповідно не внесена до Переліку земельних ділянок, що належить до земель оборони, на яких планується будівництво житла.

Повідомляє, що станом на сьогодні будь-які роботи на об`єкті призупинено.

Відповідач - ПП „КЬЮЕЙДІ" правом на подання відзиву не скористався.

Відповідь прокуратури на відзив Подільського УКБ МОУ.

Прокуратура у відповіді на відзив Подільського УКБ МОУ (від 18.01.2024) наголошує, що Подільським УКБ МО України не надано відповідних доказів на право розпорядження (більше того, відсутнє право володіння чи користування) земельною ділянкою, на якій знаходиться будівля казарми № за ГП 45/26, та щодо якої укладено договір про її реконструкцію із подальшим вибуттям земельної ділянки із державної форми власності.

Звертає увагу, що відповідно до п. 1.6 Положення про організацію будівництва, функції замовника капітального будівництва об`єктів Збройних Сил України покладаються на територіальні управління капітального будівництва як на виконавців на підставі довіреностей на право укладення від імені Міністерства оборони України договорів на здійснення будівництва.

Зазначає, що Подільське УКБ МОУ при підписанні оспорюваного договору діяло лише на підставі власного Положення, без довіреності на право укладення від імені Міністерства оборони України договорів на здійснення будівництва.

Прокурор також вказує, що у спірних правовідносинах, із врахуванням того, що земельна ділянка, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна, належить до земель оборони, застосуванню підлягає Порядок організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 715, відповідно до п. 3 якого, на земельних ділянках, що належать до земель оборони, замовником будівництва житла та організатором конкурсу є Міноборони.

Саме тому оспорюваний договір про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок від 14.09.2020 № 1/17 укладено Подільським УКБ МОУ з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки стороною такого договору (замовником) має бути Міністерство оборони України.

З приводу посилання Подільського УКБ МОУ на судові рішення у справі №926/781/23, прокурор звертає увагу, що ухвалою суду першої інстанції залишено позов прокурора без розгляду на

підставі відсутності обґрунтування та доведення бездіяльності компетентного органу, яке повинно передувати зверненню прокурора до компетентного органу з тими ж підставами та позовними вимогами, які аналогічно відображаються в позовній заяві і в цьому випадку компетентному органу стає відомо або повинно стати відомо про яке саме можливе порушення інтересів держави заявляє прокурор.

Як вбачається із судових рішень у справі № 926/781/23, прокурор, змінивши підстави позову, фактично не надав можливості Міністерству оборони України, як компетентному органу, відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави і як наслідок не довів бездіяльності позивача. У зв`язку з цим, рішення по суті справи № 926/781/23 не приймались, а тому посилання Подільського УКБ МО України на останні є недоречним та необґрунтованим.

Також прокурор зазначає, що надані Подільським УКБ МО України аргументи у відзиві на позов щодо необхідності долучення прокурором відповідних доказів на підтвердження бездіяльності компетентного органу суперечать правовій позиції, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Вказує, що листами 27.04.2023 № 15-62ВИХ-23, від 08.06.2023 № 15-18ВИХ-23 та від 10.08.2023 № 15-325ВИХ-23 Спеціалізована прокуратура регіону зверталась до Міністерства оборони України з метою витребування інформації щодо обставин укладення оспорюваного договору № 1/17, а також з метою встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень у зв`язку з невжиттям оборонним відомством заходів щодо захисту порушених інтересів держави.

У відповіді Головне управління капітальних вкладень від 23.05.2023 № 1786/1696 проінформувало прокуратуру регіону, що питання щодо вжиття заходів претензійно-позовного характеру стосовно розірвання або визнання недійсним договору № 1/17 в судовому порядку не опрацьовувалося. У подальшому, інших відомостей від підрозділів Міністерства оборони України на адресу Спеціалізованої прокуратури регіону щодо можливості вжиття самостійних заходів реагування, у тому числі визнання недійсним оспорюваного договору в судовому порядку, не надходило.

14.09.2023 прокурором подано позов до суду, тобто через 5 місяців з моменту скерування першого листа на адресу Міністерства оборони України.

Таким чином, зазначає, що позов про визнання недійсним договору, що є предметом спору, поданий прокурором у розумний строк, в межах якого компетентний орган (Міністерство оборони України) після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор наголошує, що саме укладення оспорюваного договору Подільським УКБ МО України внаслідок недотримання вимог Порядку № 715, статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, спричиняє негативні наслідки для Міністерства оборони України в недоотриманні належної частки квартир для військовослужбовців Збройних Сил України із проєктної загальної площі об`єкта реконструкції (будівництва), яка орієнтовно складає 2972 кв. м., оскільки за умовами такого договору вибуває земельна ділянка із власності держави при отриманні Міністерством оборони України житла лише у розмірі 5,72 % (170 кв. м.) від зазначеної загальної площі об`єкта нерухомого майна.

Заперечення Подільського УКБ МОУ на відповідь на відзив.

Подільське УКБ МО України у запереченні (від 21.02.2024) щодо здійснення МОУ своїх повноважень, зазначає, що листом ТВО начальника ГУКВ Лісовського Ю.І. № 503/5552 від 11.08.2022 доведено „План усунення недоліків і порушень за підсумками аудиту ефективності використання бюджетних коштів, виділених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України, проведеного Рахунковою палатою України. Пунктом 59 пп. 59.1 Плану визначено: „Вжити заходів щодо внесення змін до укладених договорів в частині введення Міноборони третьою стороною з виконанням функції замовника будівництва"; пп.59.2 п.2: визначено „Внести зміни до укладених договорів та зазначити кадастрові номери на земельні ділянки".

Вказує, що 27.07.2022 начальником ГУМР МОУ затверджено „План організації будівництва житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей небюджетні кошти" на 2022 рік. За напрямком діяльності регіональних управлінь капітального будівництва ПУКБ п. 7 включено опрацювання (з урахуванням воєнного стану) із забудовниками питання продовження (припинення) договірних зобов`язань з будівництва житлових комплексів за адресою: ….м. Хмельницький, вул. Чорновола,188.

Листом ГУМР МОУ №503/6239 від 05.09.2022 на виконання Плану доведено окремі пункти доручення: п.2 „Вжити заходів щодо внесення змін до укладених договорів в частині введення Міноборони третьою стороною з виконанням функції замовника будівництва"; п. 4 „Провести оцінку ринкової вартості земельних ділянок та нерухомого майна, що на них розташовано ….".

Таким чином, зазначає, що Міноборони надає повноваження в частині проведення оцінки та визначення (коригування) частки житла, в тому числі ПУКБ.

02.03.2023 начальником Головного управління капітальних вкладень МОУ Лісовським Ю.І. затверджено „План організації будівництва житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей небюджетні кошти" на 2023 рік.

Вказує, що станом на день укладання договору від 14.09.2020р. земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 у встановленому діючим законодавством порядку не сформована, не зареєстрована та відповідно не внесена до Переліку земельних ділянок, що належить до земель оборони, на яких планується будівництво житла (розпорядження КМУ від 22.05.2013 року №666-р (зі змінами)) та не підлягала застосуванню порядку Постанови № 715.

На виконання доручення Державного секретаря МОУ від 28.07.2023 №12616/3/30-2023 комісією МОУ 15.08.23р. здійснено обстеження земельної ділянки.

За роз`ясненням комісії МОУ формування земельної ділянки (виготовлення технічної документації та інші правочини) можливо здійснити після закінчення „воєнного стану" + 90 днів. Також відповідач повідомляє, що будь-які роботи на об`єкті призупинено.

Фактичні обставини справи.

На підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 № 277-в Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині району (на даний час - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький (далі - КЕВ м. Хмельницький) видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 2487,6 га.

В межах даного державного акту знаходиться будівля казарми № за ГП 45/26, а саме: на території військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону за адресою: АДРЕСА_1 .

25.12.2002 року будівля даної казарми на підставі титульного списку Управління Західного оперативного командування від 18.11.2002 тимчасово передана від військової частини НОМЕР_2 до приватної фірми „Дом" з метою реконструкції під житло, що підтверджується актом прийому-передачі будівель, споруд на території військового містечка від 25.12.2002.

Наказом Державного секретаря Міністерства оборони України №24 від 17.06.2003 затверджено Положення про Подільське управління капітального будівництва Міністерства оборони України та уповноважено Подільське управління капітального будівництва Міністерства оборони України здійснювати функції замовника капітального будівництва в Збройних Силах України в Вінницькій, Рівненській, Житомирській та Хмельницькій областях.

На виконання наказу начальника Головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України від 21.01.2004 № 7 „Про передачу функцій замовника будівництва та об`єктів незавершеного будівництва від квартирно-експлуатаційного управління Західного оперативного командування" 15.12.2004 на підставі акту передачі-прийняття незавершеного будівництвом об`єкта - „Реконструкція казарми (інвентарний № за генпланом військового містечка - 45/26) під житловий будинок на 36 квартир у АДРЕСА_1 " за шифром - 14/02, затвердженого Департаментом капітального будівництва та управління фондами Міністерства оборони України від 23.12.2004, Управлінням (квартирно-експлуатаційним) Західного оперативного командування передано незавершений будівництвом об`єкт до Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України (далі - Подільське УКБ МОУ).

Як вбачається із зазначеного вище акту, Об`єкт знаходиться у державній власності в управлінні Міністерства оборони України, рахується на обліку КЕУ Західного ОК, яке виконувало функції замовника його будівництва, і за визначеним вище наказом Об`єкт передається Подільському УКБ МОУ, яке за цим наказом визначається правонаступником КЕУ Західного ОК по Об`єкту, і якому передаються функції замовника його будівництва. Земельна ділянка під будівництво Об`єкта (реконструкцію) знаходиться на землях оборони - військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького військового гарнізону.

Також в акті встановлено, що дозвіл на виконання на Об`єкті будівельно-монтажних робіт (в т.ч. з розбирання існуючих конструкцій) наданий не був. У зв`язку з відсутністю затвердженої проектно-кошторисною документації на будівництво (реконструкцію) Об`єкта, споруди, які входять до складу Об`єкта, не визначені. Основні характеристики Об`єкта також не визначені.

Наказом директора департаменту капітального будівництва Міністерства оборони України №12 від 12.03.2011р. закріплено за Подільським управлінням капітального будівництва: Вінницьку, Житомирську, Рівненську, Тернопільську, Хмельницьку та Чернівецьку області.

Наказом директора департаменту капітального будівництва №32 від 09.10.2012р. внесено зміни до наказу директора департаменту капітального будівництва Міністерства оборони України від 12.03.2011 №12, згідно яких за Подільським управлінням капітального будівництва закріплена: Вінницька, Житомирська, Рівненська, Тернопільська, Хмельницька, Чернівецька, Івано-Франківська області.

Наказом Міністерства оборони України № 21-ДП від 25.07.2014 тимчасове виконання обов`язків начальника Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України покладено на начальника виробничо-технічного відділу Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України Лукіянчука Сергія Миколайовича (за його згодою).

27.12.2019 комісією щодо реконструкції будівлі №45/26 по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницький прийнято рішення про підготовку конкурсної документації та надання оголошення в друкованих органах (протокол засідання комісії від 27.12.2019).

Згідно бухгалтерської довідки за липень 2020 року (від 10.07.2020) за підписом ТВО начальника Подільського УКБ МОУ Лукіянчука С.М. відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП „Вінекспертпроект" (Сертифікат № 229/18 від 16.03.2018) Подільським УКБ МОУ оприбутковується на балансовому рахунку 151 „Капітальне будівництво" об`єкт „Незавершене будівництво будівлі казарми №26 військового містечка №45 загальною площею 4083,0 кв.м. по АДРЕСА_1 " (шифр РК/14/02), загальною вартістю 1774797,00 грн.

На замовлення Подільського УКБ МОУ приватним підприємством „Вінекспертпроект" складено звіт про незалежну оцінку незавершеного будівництва будівлі казарми №26 військового містечка №45 загальною площею 4083,0 кв.м., що належить державі Україна в особі Міністерства оборони України та знаходиться на обліку Подільського управління капітального будівництва від 04.08.2020, згідно якого вартість об`єкта оцінки станом на 10.07.2020 становить 1774797,00 грн. (витяг зі звіту наданий Подільським УКБ МОУ (лист від 02.08.2023 №142/ДУ-23) на запит Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 08.06.2023 №181ви-23).

В газеті „Є" від 29.07.2020 №26 (1882) Подільським УКБ МОУ розміщено оголошення про участь в конкурсі з реконструкції казарми під багатоповерховий житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із протоколу розкриття пропозицій по реконструкції казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 конкурсні пропозиції: ПП „КЬЮЕЙДІ", ПП „Чернецьк транс груп", ФОП Капцевич Сергій Євгенович.

Згідно протоколу оцінки конкурсних пропозицій з реконструкції казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 від 31.08.2020, за результатами оцінки конкурсних пропозицій встановлено найкращою конкурсну пропозицію ПП „КЬЮЕЙДІ".

14.09.2020 між Подільським УКБ МОУ (Сторона 1) в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника ОСОБА_1 , який діяв на підставі Положення про Подільське УКБ МОУ, затвердженого наказом Державного секретаря Міністерства оборони України від 17.06.2003 № 24 (далі - Положення), та приватним підприємством „КЬЮЕЙДІ" (Сторона 2) укладено договір №1/17 про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький № 1/17.

Згідно з п. 1.1. предметом договору є співпраця і участь сторін у реконструкції казарми (за ГП № 45/26) під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 (далі - Об`єкт), передача Подільським УКБ МОУ ПП „КЬЮЕЙДІ" передбачених цим договором функцій замовника щодо проектування, реконструкції (будівництва), реалізації майнових прав на об`єкти нерухомого майна, що будуть створені у майбутньому, введення в експлуатацію, оформлення права власності.

Пунктами 2.1., 2.3. договору передбачено, що проектна загальна площа об`єкта реконструкції (будівництва) орієнтовно складає 2 972 кв. м. Фактична площа буде встановлена на підставі обмірів, виконаних сертифікованим спеціалістом з технічної інвентаризації (виготовлення технічної документації на нерухомість) після завершення реконструкції (будівництва) та прийняття Об`єкта в експлуатацію. Об`єкт буде розміщено на земельній ділянці орієнтовною площею 0,3 га, що розташована по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький.

Подільське УКБ МОУ за довіреністю Міністерства оборони має пріоритетне право участі у фінансуванні реконструкції (будівництва) Об`єкту за умови передбачення та виділення фінансового ресурсу на реконструкцію (будівництво) цього об`єкту у відповідному бюджетному році за рахунок державних капітальних вкладень за бюджетною програмою КПКВ 2101190 „Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України. При цьому кількість квадратних метрів загальної площі житла, що підлягає отриманню Подільським УКБ МОУ після завершення реконструкції, визначається за опосередкованою вартістю новозбудованого житла для Хмельницької області, яка встановленим порядком визначена Мінрегіонбудом на момент здійснення фінансування (пайового внеску) (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору після завершення реконструкції, введення Об`єкта в експлуатацію та підписання Акта приймання-передачі та розподілу Об`єкта, Подільському УКБ МОУ підлягає безумовному отриманню загальної площі житла (квартир) для заселення військовослужбовцями Збройних Сил України в кількості 170 кв. м.

Крім того, у якості компенсації витрат пов`язаних з організацією та супроводженням реконструкції казарми під багатоквартирний житловий будинок по вул. Чорновола, 188, ПП „КЬЮЕЙДІ" зобов`язується перерахувати Подільському УКБ МОУ кошти в сумі 105,0 тис. грн. (перший внесок у розмірі 52.5 тис. грн.. на протязі 10-ти банківських днів з дня підписання договору, та 52,5 тис. грн.. - на протязі 10-ти банківських днів після отримання дозволу на будівництво (п. 3.5. договору).

Пунктом 3.7. договору передбачено, що після завершення реконструкції, введення Об`єкта в експлуатацію та підписання акта приймання-передачі та розподілу Об`єкта, ПП „КЬЮЕЙДІ" набуває право власності на весь Об`єкт без урахування тієї частини, яка за умовами договору передається Подільському УКБ МОУ.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами зобов`язань за договором або його дострокового припинення відповідно до умов договору, але не пізніше 30.12.2022 (п. 6.1. договору).

Договір підписаний сторонами (від Подільського УКБ МОУ - ТВО начальника Подільським УКБ МОУ ПП „КЬЮЕЙДІ" Лукіянчук С.М., від ПП „КЬЮЕЙДІ" - директор Панасюк Д.В.) та скріплений їх печатками.

Згідно висновку про технічний стан основних конструкцій казарми АДРЕСА_2 , складеного Хмельницьким проектним інститутом „Цивільпромбуд" у 2020 році деформація (осадка) зовнішньої стіни в лівій частині головного фасаду, яка пройшла в перші поки експлуатації будинку, свідчить про недостатню несучу здатність ґрунтів основи фундаментів, вплив замочування на характеристики ґрунту, тому у зв`язку з підняттям рівня ґрунтових вод деформації будівлі можуть значно зрости (зміна консистенції суглинків) внаслідок зниження несучої здатності ґрунту. В цілому будівля відноситься до стану будівлі IV - аварійний. У будівлі несучі та огороджувальні конструкції відповідають стану конструкцій IV (аварійний).

В матеріалах справи наявні: рішення розрахункової палати від 24.05.2022 №11-2 про розгляд звіту про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України; План усунення порушень і недоліків за підсумками аудиту ефективності використання бюджетних коштів, виділених Міністерству оборони України будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України у 2020-2021роках, проведеного Розрахунковою палатою, затверджений заступником Міністра оборони України 04.07.2022; План організації будівництва житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей за не бюджетні кошти, зтверджений начальником Головного управління капітальних вкладень 02.03.2023.

Листами 27.04.2023 № 15-62ВИХ-23, від 08.06.2023 № 15-181ВИХ-23 та № 15-182ВИХ-23 Спеціалізована прокуратура регіону звернулась до Міністерства оборони України та Подільського УКБ МОУ з метою витребування інформації щодо обставин укладення оспорюваного Договору №1/17 від 14.09.2020, а також з метою встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень щодо захисту порушених інтересів держави.

Головне управління капітальних вкладень Міністерства оборони України (листи від 23.05.2023 № 1786/1696, від 19.07.2023 №1786/2575) повідомило прокуратуру, що договір №1/17 від 14.09.2020 укладено Подільським УКБ не від імені Міністерства оборони України, а відповідно до Положення про Подільське УКБ, як самостійним господарюючим суб`єктом, Міністерство оборони України не являється стороною договірних зобов`язань. Вказує, що згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. За інформацією наданою Подільським УКБ, у 2020 році останнім самостійно проведено конкурс з відбору пропозицій на реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 . Також вказує, що за інформацією наданою Центральним управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики ЗСУ об`єкт реконструкції перебуває на балансі Подільського УКБ. Земельна ділянка на якій розташований об`єкт надана Хмельницькій квартирно-експлуатаційний частині (району) відповідно до державного акту від 23.12.1975. Дозвіл на реконструкцію об`єкта, а також вибуття (відчуження) його з державної власності внаслідок реконструкції у Головному управлінні відсутні. Рішення щодо добровільної відмови від земельної ділянки, на якій розташований об`єкт, КЕВ м. Хмельницький, як користувачем земельної ділянки, не приймалося. Також проінформувало прокуратуру, що питання щодо вжиття заходів претензійно-позовного характеру стосовно розірвання або визнання недійсним Договору № 1/17 в судовому порядку не опрацьовувалося.

На запит Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 27.04.2023 №15-63вих.23 Подільське УКБ МОУ листом від 15.05.2023 №74/ДУ-23 повідомило, що у 2020 році Подільське УКБ МОУ проведено конкурс на реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 . Процедура проведення зазначеного конкурсу не підпадає під норми та вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №715. Зазначає, що Міністерству оборони України відомо про укладення договору від 14.09.2020 №1/17 з моменту його підписання. Подільське УКБ МОУ вказує, що на його балансі перебуває об`єкт незавершеного будівництва з реконструкції казарми, який згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 не потребує права власності чи користування земельною ділянкою. Земельна ділянка орієнтовною площею 0,3 га по АДРЕСА_1 не відведена, землевпорядна документація не оформлена та не має відповідного кадастрового номера. Також зазначено, що відповідно до Положення Подільського УКБ МОУ, затвердженого наказом Державного Секретаря Міністерства оборони України №24 від 17.06.2003 та наказу Міністра оборони України від 25.07.204 №21-ДП ТВТ начальника Подільського УКБ МОУ - Лук`янчуку С.М. надано повноваження щодо укладення будь-яких угод (договорів), які не суперечать чинному законодавству України.

У листі від 05.09.2023 за №15-378ВИХ-23 прокуратура просила КЕВ м. Хмельницький, з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, повідомити чи вживав КЕВ м. Хмельницький заходів щодо захисту та поновлення інтересів держави шляхом визнання в судовому порядку недійсним договору від 14.09.2020 №1/17.

Листом від 07.09.2023 за №577/3/2089 КЕВ м. Хмельницький повідомив, що договір від 14.09.2020 №1/17 про реконструкцію казарми №45/26 під багатоквартирний будинок по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницькому, у КЕВ м. Хмельницький відсутній. Будь-які дозволи щодо реконструкції вказаного об`єкту, а також вибуття (відчуження) його з державної власності в КЕВ м. Хмельницький відсутні. Рішення щодо добровільної відмови від земельної ділянки, на якій розташована будівля, КЕВ м. Хмельницький не приймалося. Враховуючи зазначене, заходи щодо захисту та поновлення інтересів держави шляхом визнання в судовому порядку недійсним договору від 14.09.2020 №1/17, КЕВ м. Хмельницький не вживалися.

Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону листом від 05.09.2023 №15-379ВИХ-23 повідомила Міністерство оборони України про підготовку позову в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Хмельницький до Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України та Приватного підприємства „КЬЮЕЙДІ", м. Хмельницький про визнання недійсним договору про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 від 14.09.2020 №1/17, який буде пред`явлено до Господарського суду Хмельницької області.

З листом аналогічного змісту від 11.09.2023 за №15-393ВИХ-23 прокуратура звернулася до КЕВ м. Хмельницький.

У листі від 13.09.2023 за №577/2/3053 КЕВ м. Хмельницький повідомив Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону, що не заперечує проти рішення щодо підготовки позову та в межах своєї компетенції забезпечить належне представництво в суді.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів в суді.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частина перша статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до абзаців 1 - 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з положеннями частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 22.11.2021р. у справі № 917/564/21, від 14.12.2021р. у справі №916/1978/21).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим". Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №906/282/19, від 09.02.2021 у справі № 910/13730/19, від 22.11.2021р. у справі № 917/564/21.

Згідно з ст. 56 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Обґрунтовуючи порушення інтересів держави, прокурор вказує про вибуття із державної форми власності земельної ділянки орієнтовною площею 0,3 га, яка знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницький. Зазначає, що Подільське УКБ МОУ укладаючи з суб`єктом господарювання оспорюваний договір, за умовами якого ПП „КЬЮЕЙДІ" набуває право власності на весь об`єкт після завершення його реконструкції, а відтак і право на землю, розпорядилося земельною ділянкою площею 0,3 га поза волею її законного власника - держави в особі Міністерства оборони України та землекористувача - КЕВ м. Хмельницький.

Відповідно до п.п. 105 п. 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міноборони відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах повноважень, передбачених законом, функції з управління об`єктами державної власності, які належать до сфери управління Міноборони.

Міноборони з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво Міноборони в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від його імені, у тому числі через посадових (службових) осіб юридичної служби Міноборони або інших уповноважених осіб, а також забезпечує представництво інтересів Міноборони в судах та інших органах через представників (п.п. 9 п. 5 Положення).

Згідно з п. 1.2. Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 року N744 з метою забезпечення належної організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів у судах та інших державних органах, виконання рішень судів керівники структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, командири (начальники, керівники) військових частин (установ, організацій), підприємств зобов`язані: постійно здійснювати заходи щодо усунення причин та умов, які стали підставами для звернення з позовами (скаргами) до суду; забезпечувати належний захист інтересів структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, військових частин (установ, організацій), підприємств під час розгляду судових справ, оскарження в апеляційному та касаційному порядку всіх рішень (за винятком випадків, передбачених цією Інструкцією), прийнятих не на користь Міністерства оборони України (далі - Міноборони) та Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), за необхідності вживати належних заходів щодо поновлення строків на апеляційне та касаційне оскарження.

Як вбачається матеріалів справи, листами 27.04.2023 № 15-62ВИХ-23, від 08.06.2023 № 15-181ВИХ-23 Спеціалізована прокуратура регіону зверталась до Міністерства оборони України з метою витребування інформації щодо обставин укладення оспорюваного Договору №1/17 від 14.09.2020, а також з метою встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень щодо захисту порушених інтересів держави.

Головне управління капітальних вкладень Міністерства оборони України у листі від 23.05.2023 № 1786/1696 повідомило прокуратуру, що питання про вжиття заходів претензійно-позовного характеру стосовно розірвання або визнання недійсним Договору № 1/17 в судовому порядку не опрацьовувалося.

Таким чином, Міністерство оборони України, як орган державної влади, що реалізує що реалізує державну політику при розпорядженні військовим майном, у тому числі землями оборони, неналежним чином здійснює захист порушених інтересів держави.

Земельна ділянка площею 0,3 га військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону знаходиться в межах земель оборони відповідно до державного акту на право користування землями, які розташовані на території м. Хмельницький, від 23.12.1975, виданого Хмельницькій КЕЧ району, правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький.

Відтак, безпосереднім землекористувачем даної земельної ділянки є КЕВ м. Хмельницький.

У листі від 05.09.2023 за №15-378ВИХ-23 прокуратура просила КЕВ м. Хмельницький, з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, повідомити чи вживав КЕВ м. Хмельницький заходів щодо захисту та поновлення інтересів держави шляхом визнання в судовому порядку недійсним договору від 14.09.2020 №1/17.

Листом від 07.09.2023 за №577/3/2089 КЕВ м. Хмельницький повідомив, що договір від 14.09.2020 №1/17 про реконструкцію казарми №45/26 під багатоквартирний будинок по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницькому, у КЕВ м. Хмельницький відсутній. Будь-які дозволи щодо реконструкції вказаного об`єкту, а також вибуття (відчуження) його з державної власності в КЕВ м. Хмельницький відсутні. Рішення щодо добровільної відмови від земельної ділянки, на якій розташована будівля, КЕВ м. Хмельницький не приймалося. Враховуючи зазначене, заходи щодо захисту та поновлення інтересів держави шляхом визнання в судовому порядку недійсним договору від 14.09.2020 №1/17, КЕВ м. Хмельницький не вживалися.

Оскільки Міністерство оборони України та КЕВ м. Хмельницький протягом розумного строку самостійно не звернулися до суду з позовом, то заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомив Міністерство оборони України та КЕВ м. Хмельницький листами від 05.09.2023 №15-379ВИХ-23 та від 11.09.2023 за №15-393ВИХ-23 про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерство оборони України та КЕВ м. Хмельницький, які не мали намірів вживати заходів захисту порушених інтересів держави в судовому порядку.

Щодо суті позовних вимог.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Відповідно, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №917/559/21.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Прокурор звертаючись з даним позовом до суду зазначає, що внаслідок укладення спірного договору, за яким ПП „КЬЮЕЙДІ" набуває право власності на весь об`єкт без урахування тієї частини, яка за умовами договору передається Подільському УКБ МОУ, відбулося вибуття з державної форми власності земельної ділянки орієнтовною площею 0,3 га, яка знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницький. Вказує, що Подільське УКБ МОУ укладено спірний договір з перевищенням наданих йому повноважень і всупереч законодавству.

За приписами статті 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 № 277-в Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині району (на даний час - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький) видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 2487,6 га.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, в редакції від 08.07.1970, яка діяла на момент видачі державного акта від 23.12.1975, передбачено, що земля є виключною власністю держави і надається тільки в користування. Дії, які в прямій або прихованій формі порушують право державної власності на землю, забороняються.

Земельний кодекс Української РСР 1970 року не передбачав таку категорію земель як „землі оборони". Таким чином, земельна ділянка, на момент її передачі в постійне користування Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині району, перебувала у державній власності.

15.03.1991 набрав чинності Земельний кодекс Української РСР від 18.12.1990 №561-ХІІ.

Згідно з п. 5 постанови Верховної Ради УРСР „Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР" від 18.12.1990 зазначено, що рішення про надання і вилучення земельних ділянок, прийняті до 15.03.1991 відповідними органами в межах їх компетенції, але не виконані на час введення Земельного Кодексу Української РСР в дію, підлягають виконанню відповідно до вимог Кодексу; громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Земельним кодексом Української РСР 1990 року запроваджено категорію „землі оборони". Так, відповідно до ст. 70 ЗК Української РСР від 18.12.1990 землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил і внутрішніх військ.

Частиною 1 ст. 4 ЗК Української РСР від 18.12.1990 передбачалося, що у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність.

Частинами 2, 4 ст. 77 ЗК України від 25.10.2001 (в редакції станом на момент укладення спірного договору) землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно з ст. 1 Закону України „Про використання земель оборони" від 27.11.2003, яка кореспондується з ч. 1 ст. 77 ЗК України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Таким чином, з аналізу вище зазначених норм законодавства слідує, що земельна ділянка площею 2487,6 га, що знаходиться на території м. Хмельницького належить до земель оборони, перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України та знаходиться на праві постійного користування у КЕВ м. Хмельницький згідно державного акту на право постійного користування землею від 23.12.1975.

В межах даного державного акту на право постійного користування землею від 23.12.1975 знаходиться будівля казарми № за ГП 45/26, а саме: на території військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує з матеріалів справи, вказана будівля казарми № за ГП 45/26 перебуває на балансі Подільського УКБ.

14.09.2020 між Подільським УКБ МОУ в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника ОСОБА_1 , який діяв на підставі Положення про Подільське УКБ МОУ, затвердженого наказом Державного секретаря Міністерства оборони України від 17.06.2003 №24 та приватним підприємством „КЬЮЕЙДІ" укладено договір №1/17 про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький № 1/17.

Прокурор стверджує, що оспорюваний договір за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, укладений Подільським УКБ МОУ з перевищенням наданих йому повноважень, без проведення конкурсу та погодження Міністерства оборони України, з порушенням вимог законодавства, зокрема, Порядку організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №715, Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №296. З огляду на зазначене, вважає, що наявні підстави для визнання спірного договору недійсним.

Щодо правової природи оспорюваного договору.

Подільське УКБ МОУ та ПП „КЬЮЕЙДІ" уклали договір №1/17 від 14.09.2020 про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок.

Договір реконструкції є різновидом договору будівельного підряду, що випливає з положень ч. 2 ст. 875 ЦК України, якою передбачено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх ( ч. 1 ст. 875 ЦК України).

Відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 „Склад та зміст проектної документації на будівництво" реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, у результаті яких здійснюється перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва.

Як слідує з матеріалів справи, Подільському УКБ на підставі акту передачі-прийняття від 15.12.2004 передано від КЕУ Західного оперативного командування незавершений будівництвом об`єкт - „Реконструкція казарми (інвентарний № за генпланом військового містечка - 45/26) під житловий будинок на 36 квартир у м. Хмельницькому по вул. Чорновола, 188" за шифром - 14/02.

За умовами спірного договору Сторона 1 (Подільське УКБ МОУ) передає Стороні 2 (ПП „КЬЮЕЙДІ") передбачені договором функцій замовника щодо проектування, реконструкції (будівництва), реалізації майнових прав на об`єкти нерухомого майна, що будуть створені у майбутньому, введення в експлуатацію, оформлення права власності (п. 1.1. договору).

Враховуючи, що в даному випадку Об`єкт незавершеного будівництва не введений в експлуатацію, а умовами договору фактично передбачено будівництво нового об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та оформлення на нього права власності, укладений між відповідачами договір за своїм змістом не є договором реконструкції.

Як слідує із п. 1.1. договору предметом укладеного між відповідачами договору є співпраця та участь у реконструкції казарми (за ГП №45/26) під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 (Об`єкт), передача Стороною 1 (Подільським УКБ МОУ) Стороні 2 (ПП „КЬЮЕЙДІ") передбачених цим договором функцій замовника щодо проектування, реконструкції (будівництва), реалізації майнових прав на об`єкти нерухомого майна, що будуть створені у майбутньому, введення в експлуатацію, оформлення права власності.

Вартість частини Об`єкта (право власності Сторони 2 (ПП „КЬЮЕЙДІ") на частину Об`єкта) вважатиметься оплаченою Стороною 2 у повному обсязі через інвестування Стороною 2 у реконструкцію (будівництво) Об`єкта і виконання Стороною 2 частини функцій замовника.

Відповідно до п. 2.3. договору Об`єкт буде розміщено на земельній ділянці орієнтовною площею 0,3 га, що розташована по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький.

Відповідно до п. 3.4. договору після завершення реконструкції, введення Об`єкта в експлуатацію та підписання Акта приймання-передачі та розподілу Об`єкта, Подільському УКБ МОУ підлягає безумовному отриманню загальна площа житла (квартир) для заселення військовослужбовцями Збройних Сил України в кількості 170 кв. м.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що після завершення реконструкції, введення Об`єкта в експлуатацію та підписання акта приймання-передачі та розподілу Об`єкта, ПП „КЬЮЕЙДІ" набуває право власності на весь Об`єкт без урахування тієї частини, яка за умовами договору передається Подільському УКБ МОУ.

Як слідує з п. 4.6.1. договору Подільське УКБ МОУ зобов`язане передати після набрання чинності договором протягом 10 робочих днів ПП „КЬЮЕЙДІ" будівельний майданчик, а відповідно з п. 4.4.4. договору ПП „КЬЮЕЙДІ" зобов`язане здійснювати інвестування за договором в обсягах, строки та на умовах визначених договором.

Згідно із ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Згідно зі ст. 1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Отже, спільна діяльність це договірна форма об`єднання осіб для досягнення спільної мети без створення юридичної особи.

Метою спільної діяльності може бути як господарська (інвестування, виконання робіт, надання послуг, будівництво об`єктів промисловості, торгівлі, житла, тощо), так і негосподарська (вирішення питань, що стосуються спільних інтересів територіальних громад, тощо) мета, за умови, що вона не суперечить закону.

Для досягнення мети спільної діяльності її учасники вправі виділити для цього певне майно (об`єднати вклади) або обмежитися особистою трудовою участю, тощо.

Враховуючи положення укладеного між Подільським УКБ МОУ та ПП „КЬЮЕЙДІ" договору №1/17 від 14.09.2020 суд доходить висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, адже, укладаючи його, сторони взяли на себе зобов`язання діяти спільно для досягнення певної мети (будівництво багатоквартирного будинку), для чого кожна з сторін внесла певні вклади (Подільське УКБ МОУ внесло свою частку у вигляді земельної ділянки, яку передало під забудову (передача будівельного майданчика), а також передало ПП „КЬЮЕЙДІ" функції замовника будівництва, а ПП „КЬЮЕЙДІ" внесло грошові кошти, здійснивши інвестування за договором), з подальшим розподілом результатів спільної діяльності - об`єкту нерухомості (170 кв. м. площі житла (квартир) Подільському УКБ МОУ, інша частина об`єкта нерухомості - ПП „КЬЮЕЙДІ").

При цьому, судом враховується, що сторони договору не діють по відношенню одна до одної, як замовник та підрядник, що характерно для договору підряду.

Висновок про віднесення аналогічного за змістом договору саме до договорів про спільну діяльність міститься у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №910/4501/17, постанові Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 у справі №910/5188/22, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 07.11.2023.

Щодо повноважень Подільського УКБ МОУ на укладення спірного договору.

Під час укладення спірного договору Подільське УКБ МОУ діяло на підставі Положення про Подільське управління капітального будівництва Міністерства оборони України, затвердженого наказом Державного секретаря Міністерства оборони України №24 від 17.06.2023 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.1. Положення, Подільське УКБ МОУ є державною госпрозрахунковою установою Міністерства оборони України та призначене для забезпечення виконання завдань капітального будівництва житла для військовослужбовців і членів їх сімей, об`єктів військового призначення для потреб Збройних Сил України з метою підтримання їх у стані бойової та мобілізаційної готовності.

Управління підпорядковане начальнику управління капітального будівництва та придбання житла Головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України.

Управління виконує функції замовника будівництва Міністерства оборони України (далі - орган управління) на будівництво об`єктів житлово-комунального, соціального, загальновійськового призначення, а також у порядку, встановленому чинним законодавством України та цим Положенням залучається до вирішення інших питань придбання та обміну житла у Вінницькій, Рівненській, Житомирській та Хмельницькій областях.

Згідно п. 5 Положення Управління є самостійним господарюючим суб`єктом, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у судах загальної юрисдикції, отримує прибуток від здійснення госпрозрахункової діяльності і розподіляє його згідно з чинним законодавством.

Подільське УКБ МОУ зазначає, що під час укладення спірного договору діяло в межах повноважень, на підставі Положення про Подільське УКБ МОУ.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Подільське УКБ МОУ відповідно до покладених на нього завдань укладає договори підряду на виконання робіт з будівництва об`єкта та здійснює контроль за їх виконанням згідно з чинним законодавством.

Однак, як було встановлено судом укладений між Подільським УКБ МОУ та ПП „КЬЮЕЙДІ" договір №1/17 від 14.09.2020 не є договором підряду, а за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Як вбачається з п. 7 Положення Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- за погодженням з управлінням капітального будівництва об`єктів житла Головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України укладає договори на пайову участь у будівництві об`єктів іншими замовниками;

- вишукує та залучає кошти інвесторів у будівництво об`єктів у визначеному законодавством України та цим Положенням порядку та укладає договори (контракти), які узгоджуються в управлінні капітального будівництва та придбання житла Головного управління розквартирування військ капітального будівництва Міністерства оборони України.

Договори пайової участі не належать до будь-якої групи договорів, передбаченої Цивільним або Господарським кодексом. Таким договором визначається порядок розподілу між сторонами відповідних частин створеного об`єкта нерухомості.

Укладення таких договорів ґрунтується на принципі свободи договору, передбаченому у ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу України.

З юридичної точки зору, договір пайової участі в будівництві містить елементи одного чи кількох цивільно-правових договорів і відповідно в останньому випадку може бути кваліфікований як змішаний договір. Частково такі договори мають ознаки декількох видів угод: договорів про спільну діяльність; інвестиційних контрактів; договорів підряду; договорів доручення та/або комісії;

Враховуючи, що укладений між Подільським УКБ МОУ та ПП „КЬЮЕЙДІ" договір №1/17 від 14.09.2020 за своїм змістом є договором про спільну діяльність, такий договір мав бути погоджений управлінням капітального будівництва об`єктів житла Головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України.

Також п. 11 Положення встановлено, що начальник управління, за погодженням з управлінням капітального будівництва та придбання житла Головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України укладає угоди на капітальне будівництво та ремонт, інвестування будівництва житла для військовослужбовців та членів сімей, придбання та обмін квартир, надання послуг та інші угоди в межах своє компетенції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи Подільське УКБ МОУ не погоджувало з Головним управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України укладення спірного договору.

Зокрема, як слідує з листа Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України від 19.07.2023 №1786/2575 (відповідь на запит спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 08.06.2023 №15-182вих-23), дозвіл на реконструкцію Об`єкта, а також вибуття (відчуження) його з державної власності внаслідок реконструкції у головному управлінні відсутні. Рішення щодо добровільної відмови від земельної ділянки, на якій розташований Об`єкт, КЕВ м. Хмельницький, як користувачем земельної ділянки, не приймалося.

Враховуючи, що укладений між відповідачами договір за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №296 (далі - Порядок №296).

Пунктом 2 Положення №296 (в редакції станом на дату укладення спірного договору) суб`єкт господарювання, що виявив намір укласти договір, подає центральному органові виконавчої влади, до сфери управління якого він належить, іншому суб`єкту управління об`єктами державної власності, зокрема Національній або галузевій академії наук (далі - орган управління), звернення щодо погодження укладення договору разом з такими документами: 1) попередньо погоджений сторонами проект договору; 2) засвідчені копії статутів (положень) суб`єкта господарювання та сторони (сторін), з якою (якими) передбачається укласти договір; 3) інформація про суб`єкта господарювання, зокрема про: виробничі потужності, обсяг і основну номенклатуру продукції, у тому числі експортної; кількість робочих місць; рівень прибутковості за останні три роки, розмір дебіторської та кредиторської заборгованості, у тому числі простроченої; державну реєстрацію прав власності або користування будинками (спорудами) та земельними ділянками, які передбачається використовувати за договором; перебування майна, яке передбачається використовувати за договором, в заставі, податковій заставі, оренді, лізингу. Суб`єкт господарювання подає також бізнес-план з визначенням етапів, строків, шляхів і засобів виконання договору, джерел його фінансування, впливу результатів укладення договору на фінансовий план суб`єкта господарювання; 4) інформація про сторону (сторони), з якою (якими) передбачається укласти договір, а саме: повне найменування сторони; дані про її державну реєстрацію; відомості, що підтверджують здатність сторони забезпечити належне виконання своїх договірних зобов`язань, зокрема фінансову та професійну спроможність; 5) звіт про оцінку майна, що передбачається використовувати за договором, з висновком про його вартість, визначену на підставі незалежної експертної оцінки із застосуванням бази оцінки, що відповідає ринковій вартості. Зазначений звіт подається разом з рецензією, що містить позитивний висновок щодо його відповідності вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна або за наявності незначних недоліків, що не вплинули на достовірність оцінки, про відповідність в цілому таким нормативно-правовим актам; 6) обґрунтування способу використання державного майна з відповідними розрахунками.

Згідно з пунктом 3 Порядку №296 (у відповідній в редакції) орган управління готує протягом місяця з дня надходження від суб`єкта господарювання звернення щодо погодження укладення договору за погодженням з Мінекономрозвитку, Мінфіном, Фондом державного майна та Мін`юстом відповідний проект рішення Кабінету Міністрів України. Зазначений проект повинен, зокрема, містити істотні умови договору, укладення якого пропонується погодити, щодо забезпечення підвищення ефективності використання державного майна, захисту майнових інтересів держави, унеможливлення відчуження державного майна, а також залежно від виду договору - розмір часток учасників, строк дії договору, порядок розподілу прибутку, покриття витрат та внесення додаткових вкладів. До проекту рішення Кабінету Міністрів України щодо погодження укладення договору органом управління додаються такі документи: звернення суб`єкта господарювання до органу управління щодо погодження укладення договору разом з документами, що передбачені підпунктами 2-6 пункту 2 цього Порядку, а також погоджений органом управління проект договору; висновок органу управління щодо відсутності встановлених законодавством заборон та обмежень на використання майна суб`єкта господарювання, якщо таке використання передбачається договором; висновок органу управління про відповідність галузевим концепціям і програмам розвитку пропозицій суб`єкта господарювання, який планує укласти договір.

Пунктами 4, 5 Порядку №296 встановлено, що орган управління подає в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України узгоджений проект рішення щодо погодження укладення договору разом з документами, зазначеними в абзацах четвертому - шостому пункту 3 цього Порядку. У разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про погодження укладення договору орган управління здійснює заходи щодо забезпечення його укладення суб`єктом господарювання відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, оспорюваний договір, який за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, мав отримувати попереднє погодження шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України рішення за наслідками дотримання відповідної послідовної процедури, як того вимагають положення пунктів 2-5 Порядку № 296.

Однак, Подільське УКБ МОУ не подавало до органу управління - Міністерства оборони України звернення з документами, які встановлені Порядком №296. Таким чином, під час укладення спірного договору Подільським УКБ МОУ, як державною організацією Міністерства оборони України, не було дотримано порядок (механізм) укладення договору, який за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Порушення Подільським УКБ МОУ вказаної процедури, яке (порушення) полягало в неподанні до Міністерства оборони України відповідного звернення (з усіма необхідними документами), в розумінні частини 4 статті 4, частин 1, 2 статті 203 та статті 215 ЦК України є достатньою підставою для визнання договору №1/17 від 14.09.2020 недійсним.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №922/2952/21.

Також судом враховується, що наказом Міністерства оборони України від 05.06.2019 №824 затверджено Положення про організацію будівництва об`єктів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, п. 1.5. якого передбачено, що замовником будівництва об`єктів ЗС України, які споруджуються за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством, є Міністерство оборони України.

Згідно з п. 1.6. вказаного Положення (в редакції станом на момент укладення спірного договору) виконання функцій замовника будівництва об`єктів ЗС України покладаються, зокрема, на територіальні управління капітального будівництва - на підставі довіреності Міністерства оборони України на право укладання відповідних договорів та договорів на виконання функцій замовника.

Наявність таких повноважень у Подільського УКБ МОУ не підтверджено матеріалами справи, а тому останнє не могло передавати функції замовника будівництва ПП „КЬЮЕЙДІ", як це передбачено в договорі №1/17 від 14.09.2020.

Як слідує з матеріалів справи, земельна ділянка орієнтовною площею 0,3 га, що розташована по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький, на якій за умовами договору здійснюється будівництво, відноситься до земель оборони та перебуває у постійному користуванні КЕВ м. Хмельницький, що не заперечується сторонами.

Органом управління майном, яке віднесено до земель оборони, є Міністерство оборони України, що підтверджується Законами України „Про управління об`єктами державної власності", „Про правовий режим майна у Збройних Силах України", „Про оборону України", „Про збройні сили України".

Землі оборони становлять окрему категорію земель та відповідно до ст. 77 ЗК України, ст. 1 Закону України „Про використання земель оборони" та ст. 14 Закону України „Про Збройні Сили України" визнаються земельними ділянками, наданими для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Статтею 1 Закону України „Про використання земель оборони" передбачено, що землі оборони використовуються для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів тощо.

Відповідно до ч 2 ст. 4 Закону України „Про використання земель оборони" землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення.

Вище зазначені норми законодавства свідчать про особливий правовий режим земель оборони та їх обмежену оборотоздатність в цивільному обігу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення виконання частини 2 статті 4 Закону України „Про використання земель оборони" та статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 715 затверджено Порядок організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони (далі - Порядок №715).

Прокурор посилаючись на те, що будівництво об`єкту здійснювалося за рахунок не бюджетних коштів на земельній ділянці, яка належить до земель оборони, вважає що в даному випадку до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок №715.

Відповідно до п. 1 Порядку №715 даний Порядок визначає процедуру організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони (далі - будівництво житла).

Пунктом 4 Порядку №715 передбачено, що дія цього Порядку не поширюється на будівництво житла, яке здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Як вбачається з п. 5 Порядку №715 (в редакції на дату укладення спірного договору) на підставі погодженого з Кабінетом Міністрів України переліку земельних ділянок, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, Міністр оборони або інший керівник центрального органу виконавчої влади, що здійснює керівництво військовим формуванням, Голова СБУ, Голова Служби зовнішньої розвідки, Голова Адміністрації Держспецтрансслужби, Начальник Управління державної охорони, утворює конкурсну комісію, затверджує її склад та голову.

Враховуючи вище зазначені норми законодавства, з метою забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, на земельних ділянках, що належать до земель оборони, будівництво жила за рахунок небюджетних коштів здійснюється відповідно до Порядку №715, за умови включення відповідної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 666-р від 22.05.2013 „Про погодження переліку земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів" Кабінетом Міністрів України погоджено розроблений Міністерством оборони України перелік земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів.

При цьому, вказане розпорядження, як в редакції, яка діяла стала станом на дату укладення спірного договору, так і редакції яка діє на даний час, не містить відомостей про погодження Кабінетом Міністрів України будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів на земельній ділянці орієнтовною площею 0,3 га, що розташована по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький (як визначено в п. 2.3. договору).

З огляду на зазначене, на земельній ділянці орієнтовною площею 0,3 га, що розташована по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький та належить до земель оборони, будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів можливе за умови включення відповідної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, погодженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 666-р від 22.05.2013 та з дотриманням Порядку №715.

Як слідує з матеріалів справи, Подільським УКБ МОУ у 2020 році проведено конкурс з відбору пропозицій на реконструкцію казарми під багатоквартирний будинок по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницькому. Подільське УКБ МОУ зазначає, що процедура проведення зазначеного конкурсу не підпадає під норми та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.20211 №715.

Однак таке твердження відповідача є безпідставним, оскільки процедура організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони за із залученням не бюджетних коштів визначена Порядком організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 715. Іншого нормативно-правового акту, який би регулював дане питання на момент укладення спірного договору не існувало.

Окремо слід зауважити і на тому, що для розпорядження земельною ділянкою, яка віднесена до земель оборони, Міністерство оборони України до всього мав отримати згоду на таке розпорядження у Кабінету Міністрів України, так як відповідно до ст. 13 ЗК України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, а згідно зі ст. 9 Закону України „Про оборону України" Кабінет Міністрів України встановлює порядок надання Збройним Силам України, іншим військовим формуванням у користування державного майна, в тому числі земельних (водних) ділянок, інших природних, енергетичних ресурсів, фондів, майна і послуг, використання повітряного і водного простору, морських і річкових портів, аеропортів та аеродромів (посадочних майданчиків), засобів зв`язку і радіочастотного ресурсу, комунікацій, інших об`єктів інфраструктури держави, навігаційної, топогеодезичної, метеорологічної, гідрографічної та іншої інформації, ведення геодезичних і картографічних робіт, необхідних для належного виконання покладених на ці органи функцій та завдань, як на платній, так і безоплатній основі, у грошовій та інших формах розрахунків.

З аналізу статтей 1, 4 Закону України „Про використання земель оборони" слідує, що передбачена законодавством можливість забудови земель оборони без зміни їх цільового призначення (для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла) та державної форми власності обумовлює таку забудову саме житлом для військовослужбовців.

При цьому, умовами оспорюваного договору не передбачено забудову земельної ділянки, що відноситься до земель оборони саме під житло для військовослужбовців та членів їхніх сімей або соціального та доступного житла.

Відповідно до п. 3.4. договору після завершення реконструкції, введення Об`єкта в експлуатацію та підписання Акта приймання-передачі та розподілу Об`єкта, Подільському УКБ МОУ підлягає безумовному отриманню загальної площі житла (квартир) для заселення військовослужбовцями Збройних Сил України в кількості 170 кв. м.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що після завершення реконструкції, введення Об`єкта в експлуатацію та підписання акта приймання-передачі та розподілу Об`єкта, ПП „КЬЮЕЙДІ" набуває право власності на весь Об`єкт без урахування тієї частини, яка за умовами договору передається Подільському УКБ МОУ.

Отже, за умовами договору отриманню військовослужбовцями ЗС України житла для заселення всього складає 170 кв. м. (5,72 % від загальної площі будівництва, де проектна загальна площа об`єкта становить 2972 кв. м.). Натомість ПП „КЬЮЕЙДІ" після завершення будівництва набуде право власності на 94,28 % від загальної площі будівництва.

Таким чином, фактичне виконання умов спірного договору призведе до створення на землях оборони нового об`єкту невійськового призначення (житлового комплексу, в якому 5,72 % буде житло для військовослужбовців та 94,28 % - для інших осіб).

Положеннями ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 84 ЗК України обмежено перебування земель оборони лише в державній власності із забороною її передачі у приватну власність.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій за умовами договору №1/17 від 14.09.2020 здійснюєтья будівництво перебуває на праві постійного користування у КЕВ м. Хмельницький на підставі державного акту на право постійного користування землею від 23.12.1975.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Таким чином, право постійного землекористування є безстроковим та може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством України.

Згідно з п. 2 розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Таким чином, безпідставним є твердження Подільського УКБ МОУ про те, що земельна ділянка за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола, 188 не сформована.

Відповідно до п. 10 ст. 28-1 „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління капітальних Міністерства оборони України листом від 19.07.2023 за №1786/2575 (на запит Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 08.06.2023 №15/182) повідомило, що рішення щодо добровільної відмови від земельної ділянки на якій розташований Об`єкт, Квартирно-експуатаційним відділом м. Хмельницький, як користувачем земельної ділянки, не приймалося.

Разом з тим, суд вважає передчасним твердження прокурора про вибуття з державної власності земельної ділянки орієнтовною площею 0,3 га, яка знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону по вул. Чорновола, 188 у м. Хмельницькому, оскільки спірний договір фактично не виконаний, роботи по будівництву на об`єкті на даний час призупинено, а вище вказана земельна ділянка не вибула з відання Міністерства оборони України.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання угоди недійсною (п. в ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17).

За результатами розгляду спору, суд доходить наступних висновків:

- спірний договір за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, який укладений з порушенням процедури, визначеної Порядком укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №296;

- земельна ділянка орієнтовною площею 0,3 га, що розташована по вул. Чорновола, 188, м. Хмельницький, на якій за умова договору буде розміщено Об`єкт будівництва, не включена до переліку земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів, погодженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 666-р від 22.05.2013;

- процедура організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони за із залученням не бюджетних коштів визначена Порядком організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 715, який не дотримано під час укладення договору;

- Подільське УКБ МОУ уклало спірний договір без погодження органу управління - Міністерства оборони України;

- для розпорядження земельною ділянкою, яка віднесена до земель оборони Міністерство оборони України мало отримати згоду на таке розпорядження у Кабінету Міністрів України

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання договору про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 від 14.09.2020 №1/17, укладеного між Подільським управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та Приватним підприємством „КЬЮЕЙДІ".

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору з урахуванням ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір про реконструкцію казарми під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 від 14.09.2020 №1/17, укладений між Подільським управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України () та Приватним підприємством „КЬЮЕЙДІ" ().

Стягнути з Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України (21027, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 68, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, ) 1342,00 грн. (одну тисячу триста сорок дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з приватного підприємства „КЬЮЕЙДІ" (29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 18/13, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, ) 1342,00 грн. (одну тисячу триста сорок дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.03.2024.

Суддя О.Є. Танасюк

Виготовлено примірників:

1 - до справи;

2 - Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону - наділ. до ел. кабінету

3 - Міністерство оборони України - наділ. до ел. кабінету

4 - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький - наділ. до ел. кабінету

5 - Подільське управління капітального будівництва Міністерства оборони України - наділ. до ел. кабінету

6 - Приватне підприємство „КЬЮЕЙДІ" (29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 18, кв. 13); ел. пошта: