ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

27 березня 2024 року м. ХарківСправа № 922/943/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. 943/24 від 25.03.2024) про забезпечення

позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до 1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) , 2) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 )
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2024 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить перевести права і обов`язки покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кегичівський Агрошляхбуд" за договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 здійснив продаж своєї частки у повному обсязі третій особі, ОСОБА_3 , який не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кегичівський Агрошляхбуд" і не був ним на момент продажу, а про продаж частки позивач - ОСОБА_1 дізнався наприкінці лютого 2024 року, після вчинення дій відповідачами, і не був повідомлений про це та бажає придбати частку ОСОБА_2 у повному обсязі.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" щодо частки (частини частки) ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) в розмірі 8 560,00 гривень або 5,8% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд (ідентифікаційний код 03581931, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., Красноградський р-н (до об`єднання Кегичівський р-н), смт Кегичівка, вул. Холодноярська (до перейменування вул. Пушкіна), буд. 45), а саме: заборони вносити зміни щодо зміни вищевказаної частки (частини частки) до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, заборонити відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З огляду на положення ст. 13, 74, 80 ГПК України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В якості забезпечення позову позивач просить заборонити суб`єктам державної реєстрації вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" щодо частки (частини частки) ОСОБА_3 в розмірі 8 560,00 гривень або 5,8% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 , за відсутністю такої заборони, може вільно розпорядитись часткою (частиною частки), що в майбутньому ускладнить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Заборона щодо частки жодним чином не перешкоджає ОСОБА_3 брати участь в Загальних зборах учасників товариства та користуватись іншими можливостями, які пов`язано з правом власності на частку в статутному капіталі товариства.

Проте, дослідивши подану заяву , суд зазначає, що заявником жодним чином не обгрунтовано необхідність застосування забезпечення позову. Не зазначено жодної обставини , яка свідчила б про неможливість виконання рішення суду. Також будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення відповідачем дій, які б свідчили про намір відчуження частки у статутному капіталі позивачем не надано.

Одне лише припущення щодо такої можливості не може бути прийнято судом у якості належного доказу на підтвердження викладених обставин.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 74, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. 943/24 від 25.03.2024) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 27.03.2024.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.