ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5025/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Громадської організації Одеський міський есперанто-клуб Біла Акація (вул. Новосельського, 95, кв. 13, м. Одеса, 65045)

про стягнення 78310,47 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Громадської організації Одеський міський есперанто-клуб Біла Акація, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 78310,47 грн, з яких: 53050,95 грн заборгованості з орендної плати та 25259,52 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 26.09.2003 № 164/4 зі змінами та доповненнями, в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів за користування майном, що належить до комунальної власності, а також порушення строків повернення орендованого майна після закінчення строку дії договору.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2023 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 28.11.2023 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5025/23; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 25 грудня 2023 року об 11:00.

Судове засідання 25.12.2023 об 11:00 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 25.12.2023 судом було призначено судове засідання у справі на 22 січня 2024 року о 15:00.

Судове засідання 22.01.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. на лікарняному. Ухвалою суду від 31.01.2024 судом було призначено судове засідання у справі на 26 лютого 2024 року об 11:00.

26.02.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 18.03.2024 об 11:00.

У судовому засіданні 18.03.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Відповідно до наявного у справі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу від 18.11.2011 (а.с. 28, т.1) територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належить об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з приміщень літ. «А», загальною площею 86,9 кв.м., основною площею 49,5 кв.м., відображених у технічному паспорті від 04.05.2011 (а.с. 29-30, т.1).

Згідно з Положенням про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 17.03.2021 № 137-VIII, Департамент є виконавчим органом Одеської міської ради, основними функціями та завданнями якого є реалізація місцевої політики у сфері управління комунальною власністю. Відповідно до п. 2.2. Положення Департамент є уповноваженим органом, який виступає орендодавцем щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, за виключенням майна, орендодавцем якого уповноважено виступати інший орган Одеської міської ради. Згідно з п. 2.4. Положення Департамент наділено, зокрема, правом на здійснення претензійно-позовної роботи з питань, пов`язаних з реалізацією повноважень у сфері управління об`єктами комунальної власності.

26.09.2003 між Представництвом по управлінню комунальною власністю міськради (далі - орендодавець) та Громадською організацією «Одеський міський есперанто-клуб «Біла акація» (далі - орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 164/4 (а.с. 13-14, т.1; далі договір), згідно з п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , підвал, загальною площею 72,9 кв.м., на підставі розпорядження міського голови від 24.03.2003 №1899 під офіс, клуб.

Відповідно до п. 1.2. договору його строк дії визначений до 26.09.2004.

Згідно з п. 2.2. договору за орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку № 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 1,0 грн в рік без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Відповідно до п. 2.4. договору орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду приміщення, згідно з п. 1.1. цього договору, за актом приймання-передачі, який підписується обома сторонами.

Згідно з п. 4.7. договору після-закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Відповідно до п. 4.10. договору у випадку припинення дії цього договору у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує орендну плату по день підписання акту приймання-передачі приміщення.

Згідно з п. 7.9. договору дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; продажу об`єкта оренди за участю орендаря; переходу права власності на об`єкт оренди за договорами відчуження; загибелі об`єкта оренди; достроково за згодою сторін або за рішенням арбітражного суду (суду); банкрутства або ліквідації орендаря; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Додатком № 1 до договору сторонами був погоджений розрахунок орендної плати (а.с. 15, т.1), згідно з яким вартість річної орендної плати становить 1,00 грн без ПДВ на рік.

Далі, сторонами були внесені зміни до договору шляхом укладення наступних додаткових погоджень та договорів (а.с. 15-27, т.1):

- додаткове погодження від 28.01.2005, яким продовжено термін дії договору з до 01.09.2005 без зміни суми орендної плати;

- додаткове погодження від 11.11.2005, яким продовжено термін дії договору до 01.08.2006 без зміни суми орендної плати;

- додаткове погодження від 03.08.2007, яким продовжено термін дії договору 02.08.2010 без зміни суми орендної плати та збільшено площу орендованого приміщення з 72,9 кв. м до 86,9 кв. м;

- додаткове погодження від 23.07.2010, яким продовжено термін дії договору до 01.03.2011;

- додаткове погодження від 16.03.2011, яким змінено назву орендодавця з на Департамент комунальної власності Одеської міської ради, продовжено термін дії договору до 15.03.2013 без зміни суми орендної плати;

- додатковий договір № 6 від 14.03.2013, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2013 без зміни суми орендної плати приміщення;

- додатковий договір № 7 від 20.01.2014, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2014 без зміни суми орендної плати;

- додатковий договір № 8 від 12.01.2015, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2015 без зміни суми орендної плати;

- додатковий договір № 9 від 01.07.2015, яким внесені зміни до п. 4.2. договору оренди в частині зобов`язання орендаря створити для осіб з обмеженими фізичними можливостями умови для безперешкодного доступу до об`єкту оренди;

- додатковий договір № 10 від 22.01.2016, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2016 без зміни суми орендної плати;

- додатковий договір №11 від 23.01.2017, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2017 без зміни суми орендної плати;

- додатковий договір № 12 від 22.03.2018, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2018 та внесені зміни в частині розрахунку орендної плати за місяць, зокрема передбачено, що орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з 22.03.2018 у розмірі 1558,34 грн, що розрахована станом на 01.03.2018 (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць;

- додатковий договір № 13 від 14.08.2018, яким орендарю встановлено пільгову орендну плату за використання приміщення у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 1,00 грн в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції);

- додатковий договір № 14 від 23.01.2019, яким термін дії договору було продовжено до 31.12.2019, встановлено пільгову орендну плату за використання приміщення у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 1,00 грн в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції), а з 01.01.2020 - у розмірі 1670,54 грн в місяць (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції), що розраховано станом на 01.01.2019 як базова ставка орендної плати за місяць.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 103088,40 грн, нарахованої за період з 01.01.2022 по 30.06.2023, а також виселити відповідача із займаного приміщення.

За результатом вирішення спору у справі № 916/1839/23 Господарським судом Одеської області 07.09.2023 було прийнято рішення (а.с. 35-45, т.1), яким позов Департаменту задоволено частково, виселено відповідача з орендованого приміщення та стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 103088,40 грн, нарахованої за період з 01.01.2022 по 30.06.2023.

Вирішуючи спір у справі № 916/1839/23 між цими ж сторонами, судом було встановлено, зокрема, що у зв`язку з відсутністю заяви про припинення або зміну умов договору від сторін цього договору, останній вважається продовженим на той же строк - з 01.01.2020 по 31.12.2020, та на тих же умовах, які були передбачені договором, із врахуванням умов щодо орендної плати з 01.01.2020 в розмірі 1670,54 грн, про що сторони домовилися шляхом підписання додаткового договору №14 від 23.01.2019 до договору оренди. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що договір оренди вважається таким, що припинив свою дію 31.12.2020. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.10.2023, про що свідчать дані Єдиного державного реєстру судових рішень, а на підтвердження іншого матеріали справи доказів не містять.

Як стверджує позивач відповідач рішення суду у справі № 916/1839/23 не виконав, з приміщення не виселився та за актом це приміщення позивачу не передав. Також, позивач подав суду акт обстеження від 01.05.2023 з додаванням фотокопій (а.с. 31-33, т.1), складений комісією у складі начальника орендного відділу Департаменту Картавцевої А.М., головного спеціаліста орендного відділу Департаменту Павліченко К.О., фахівця орендного відділу КУ «Муніципальна служба комунальної власності ОМР» Потапова Д.Д., згідно з яким було проведено обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого встановлено, що нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 86,9 кв.м., що знаходиться в орендному користуванні ГО Одеський міський есперанто-клуб Біла акація, згідно договору оренди нежитлового приміщення №164/4 від 26.09.2003, зачинено, доступу до приміщення не має.

На підтвердження іншого відповідач жодних доказів суду не подав. Також в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу орендної плати за спірний період.

У зв`язку з тим, що відповідач не виконував належним чином умови договору в частині сплати орендних платежів, а також не повернув орендоване майно за актом позивачу після закінчення строку дії договору, позивач звернувся до суду з позовом, що розглядається судом в межах цієї справи. Так, у цій справі позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 53050,95 грн заборгованості з орендної плати та 25259,52 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди. Розрахунок орендної плати позивачем здійснено за період з січня 2020 року по грудень 2021 року включно, а неустойки за період з липня 2023 року по жовтень 2023 року (а.с. 34, 1). При цьому, як до суми орендної плати, так і до неустойки, позивач включив до бази нарахування суму ПДВ.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За змістом ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Позиція суду

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості з орендної плати в 53050,95 грн та неустойки в розмірі 25259,52 грн, нарахованої відповідно до ч.2 ст.785 ГПК України, яка передбачає санкцію за невиконання орендарем обов`язку з негайного повернення об`єкту з оренди.

Так, під час розгляду справи судом була встановлена обставина щодо укладення між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 26.09.2003 № 164/4, який припинив свою дію 31.12.2020, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, що встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 у справі № 916/1839/23, яке набрало законної сили 10.10.2023, та не заперечується сторонами. Крім цього, вказаним рішенням з відповідача було стягнуто на користь позивача неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 103088,40 грн, нарахованої за період з 01.01.2022 по 30.06.2023.

Так, не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу. Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку (постанова Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 638/18026/19).

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини у справі № 916/1839/23 щодо припинення строку дії договору 31.12.2020 та щодо погодження сторонами орендної плати з 01.01.2020 в розмірі 1670,54 грн, ці обставини відповідно до ст. 75 ГПК України не підлягають доведенню при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлені ці обставини.

Отже, оскільки укладений між сторонами договір 01.01.2021 вже був припиненим, відповідно, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати з січня по грудень 2021 року. За цих обставин та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем орендних платежів за період з січень-грудень 2020 року, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині позовних вимог слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 25389,92 грн, яка рахується за період січень-грудень 2020 року.

Далі, як встановлено судом у справі № 916/1839/23, укладений між сторонами договір оренди припинив свою дію 31.12.2020, відповідно, у відповідача виник обов`язок негайно повернути позивачеві з орендного користування приміщення підвалу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач цього обов`язку негайно не виконав та об`єкт оренди за актом позивачу не повернув, що не спростовано відповідачем. За цих обставин суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем неустойки за прострочення повернення об`єкту оренду за період, що не охоплений рішенням суду у справі № 916/1839/23, а саме за липень-жовтень 2023 року. Водночас, суд зазначає, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19 Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду були викладені висновки про те, що при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність виключення з наданого позивачем розрахунку суми ПДВ та здійснити власний розрахунок неустойки за вищевказаний період. За результатом здійсненого судом розрахунку встановлено, що сумою неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, є 21049,10 грн.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації Одеський міський есперанто-клуб Біла Акація слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 25389,92 грн та неустойку в сумі 21049,10 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1591,64 грн.

Керуючись ст. 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації Одеський міський есперанто-клуб Біла Акація (вул. Новосельського, 95, кв. 13, м. Одеса, 65045, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ) заборгованість з орендної плати в сумі 25389 /двадцять п`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять/грн 92 коп, неустойку в сумі 21049 /двадцять одну тисячу сорок дев`ять/грн 10 коп та судовий збір в сумі 1591 /одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну/грн 64 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 25 березня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля