ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/899/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт"

вул. Курінного Чорноти, 2, корп. 3, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт"

вул. Січових Стрільців, 21А, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000

вул. В. Івасюка, 7, м. Івано-Франківськ, 76006 - нежитлове приміщення

про стягнення заборгованості за договором в сумі 70 480,34 грн.

За участю:

від відповідача: Галкіна І. В. (поза межами суду).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 70 480,34 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, водночас подав суду додаткові пояснення з доказами вих. № 142 від 13.03.2024 (вх. № 4357/24 від 13.03.2024).

Із системного аналізу статей 80, 161, 165, 118, 182, 201 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що додаткові пояснення позивача слід залишити без розгляду так, як: - додані із пропущенням встановленого законом процесуального строку та не обґрунтовано причини неможливості їх подання в строк встановлений законом; - розгляд справи по суті відкрито 22.02.2024, що унеможливлює урегульоване законом прийняття судом доказів на цій стадії розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем, власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, обов`язку з оплати послуг з управління та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період 01.10.2020 по 31.05.2023 в сумі 70 480,34 грн. Вартість послуг позивач визначив, виходячи з тарифу визначеного договором та додатковими угодами до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, що укладено із співвласниками.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях, просила суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що: - протягом спірного періоду приміщення магазину було в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на підставі договору оренди; - відповідач став власником лише 35/100 часток прибудованої нежитлової прибудови з 29.06.2017; - відсутність з боку позивача повідомлення відповідача про існування договору; - неправомірність встановлення тарифів, надання послуг цих тарифів та факт надання послуг відповідачу; - відсутність направлених документів з вимогою оплати заборгованості.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1 та 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, явка якого не визнавалась судом обов`язковою; - наявність у суду всіх необхідних матеріалів (доказів) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представника позивача за наявними матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що 01.04.2017 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких згідно з протоколом загальних зборів управителем будинку було обрано Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" та передано йому функції з управління будинком згідно договору.

Так само, 01.04.2017 співвласники багатоквартирного будинку по вул. Івасюка, 7 в м. Івано-Франківськ в особі уповноваженої особи ОСОБА_1 , згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку та Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" уклали договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - договір про надання послуг з управління будинком) та додаток № 1 до договору, яким визначили структуру тарифу та вартість надання послуг

Суд встановив, що рішенням зборів співвласників, що оформлено протоколом від 01.04.2017, обрано позивача управителем, а уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку - Маліщука Д. В.

Відповідно до умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з управителем була визначена ціна послуг з управління з 01.04.2017 у розмірі 1,58 грн на місяць за 1 кв. м. площі житлового та нежитлового приміщення, з 01.01.2018 - 2,05 грн за 1 кв.м. площі житлового та нежитлового приміщення, з 01.10.2018 - 2,46 грн за 1 кв. м площі житлового та нежитлового приміщення, від 01.01.2019 - 3,06 грн за 1 кв. м площі житлового приміщення та 2,11 грн за 1 кв. м площі нежитлового приміщення, від 01.06.2022 - 3,06 грн за 1 кв. м площі житлового та нежитлового приміщення (пункти 5 та 11 договору з урахуванням додаткових угод до нього). При чому, додаткові угоди № 1 від 01.10.2018, № 3 від 01.01.2019 та № 4 від 01.06.2022 якими збільшено тарифи підписані від імені замовника та управителя однією особою ОСОБА_1 . Доказів необхідності та обґрунтованості збільшення тарифів суду не подано.

Підпунктами 10 та 11 пункту 14 договору про надання послуг з управління будинком від 01.04.2017 сторони передбачили, що управитель зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг мешканцями об`єкта в установленому законодавством порядку, здійснювати контроль за своєчасним наданням зазначених послуг відповідної якості, проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі; надавати мешканцям об`єкта в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін (тарифів), норми споживання, режим надання послуг та їх споживчі властивості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" є співвласником 35/100 часток нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул. Івасюка, 7 в м. Івано-Франківськ на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 29.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю. Є., за реєстровим номером № 652. Право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.06.2017, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 90788986 від 29.06.2017. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Отже, що станом на дату укладення договору про надання послуг з управління будинком 01.04.2017 відповідач ще не був власником прибудови до будинку по АДРЕСА_1 , оскільки договір купівлі-продажу був укладений 29.06.2017, як і не був присутнім на зборах співвласників 01.04.2017.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" є власником 35/100 часток прибудованої нежитлової прибудови з 29.06.2017, яка має окремий вхід, із житловим будинком по АДРЕСА_1 та має лише одну спільну стіну і однакову поштову адресу. Після купівлі вказаного нежитлового приміщення, в ньому була проведена реконструкція під магазин продовольчих і непродовольчих товарів. Після проведення реконструкції та по сьогоднішній день приміщення знаходиться в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", що підтверджується договором оренди № 91-2020-Н/р від 29.08.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (далі - договір оренди).

Пунктом 1.1. договору оренди визначено, що орендодавець (Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт") передає, а орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет") приймає у тимчасове оплатне володіння і користування наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення загальною площею 872,1 кв. м, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3.5. договору оренди визначено, що витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг (опалення, водопостачання і водовідведення, електропостачання, газопостачання, вивезення твердих побутових відходів та ін.) і послуг електрозв`язку, в орендну плату не включаються і оплачуються орендарем окремо. Орендар зобов`язаний безпосередньо укласти договори з підприємствами, які надають вищезазначені послуги, або він зобов`язаний відшкодовувати їх вартість орендодавцю згідно з рахунками, які щомісячно надаються орендодавцем.

Згідно з пунктом 5.1.8. договору оренди, орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет") зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі оплачувати комунальні послуги, послуги електрозв`язку й інші необхідні експлуатаційні платежі, податки і збори в порядку, встановленому законодавством і відповідними договорами з організаціями, що надають комунальні послуги і послуги електрозв`язку.

Отож, договір оренди укладено щодо нежитлових приміщень загальною площею 872,1 кв. м., які розташовані за адресою м. Івано-Франківськ, вул. В. Івасюка, будинок, 7, тобто саме тих приміщень, які дотичні до предмету спору.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" тільки 01.06.2023 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком б/н, відповідно до п. 1.1. якого управитель (Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт") зобов`язується надавати власнику (орендарю Товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет") послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою м. Івано-Франківськ, вул. В. Івасюка, 7.

Безперечно, як вбачається з матеріалів справи, в спірний період єдиним користувачем приміщень за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 7 було Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет".

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 70 480,34 грн за період 01.10.2020 по 31.05.2023.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, а також визначення основних засад організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюється чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до п. 1, 2 та 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Так само зазначено у ч. 1 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Частина 1 статті 15 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" також визначає, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. Аналогічні за змістом положення містяться у ч. 5 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком (п. 7 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Приписами ч. 7 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Згідно із ч. 2 та 4 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуг; порядок оплати послуг; порядок і умови внесення змін до договору; строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором (ч. 2 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Абзацами 1-6 частини 3 статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Положення ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент певної вартості наданих послуг.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2023 у справі № 920/1343/21 зазначено, що після укладення договору з управителем за рішенням зборів співвласника правові підстави для укладання окремого договору з відповідачем, як власником нежитлового приміщення, відсутні. Права та обов`язки сторін виникають безпосередньо з договору про надання послуги з управління, але це не звільняє управителя від обов`язку доводити надання таких послуг за цим договором, якщо співвласник (споживач) заперечує факт отримання таких послуг.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя.

В даному випадку управитель багатоквартирного будинку Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" - позивач у справі доказів повідомлення співвласника-відповідача (який став співвласником з 29.06.2017) про існування договору про надання послуг з управління будинком від 01.04.2017 не надав, як і не надав у підтвердження надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території первинних документів чи інших доказів, як от наприклад: договорів про виконання окремих робіт, послуг; технічну документацію; доказів в підтвердження витрат; документів в підтвердження забезпечення контролю за виконанням робіт, якості робіт; доказів підтвердження вільного доступу до інформацію про надання робіт; докази надсилання рахунків тощо, які б могли підтвердити факт надання відповідачу послуг за період з 01.10.2020 по 31.05.2023.

Суд критично оцінює надані позивачем акти приймання-передачі наданих послуг від 22.05.2023, 17.10.2022, 20.02.2023, 04.05.2023, 25.04.2023, 16.03.2023, 11.04.2023, 15.05.2023, 15.05.2023, оскільки останні не відповідають вимогам достовірності первинних документів зазначеним у Законі Україні "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Окрім того, акт приймання-передачі наданих послуг від 12.07.2023 взагалі не стосується спірного періоду. Акти приймання-передачі наданих послуг аналогічного змісту та форми долучено позивачем і до додаткових пояснень.

Не доведеним перед судом є і факт збільшення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій: - додатковими угодами № 1 від 01.10.2018, № 3 від 01.01.2019 та їх узгодженість із Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який діяв до 03.04.2019 (на дату встановлення тарифів) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги"; - додатковою угодою № 4 від 01.06.2022 та її узгодженість із ч. 2 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також умовами договору про надання послуг з управління будинком від 01.04.2017.

Позивач у судові засідання не з`являвся, доводів відповідача про ненадання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не спростував, як і не надав належних та допустимих доказів, які б відповідали вимогам встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Враховуючи вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним послуг відповідачу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно положень ч. 1 та 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання позивачем послуг відповідачу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 684,00 грн (платіжна інструкція № 843 від 27.09.2023).

Інших судових витрат позивач не заявив.

За правилами, встановленими пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в позові у повному обсязі, судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 13, 74, 77, 86, 123, 129, 202, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" про стягнення заборгованості за договором в сумі 70 480,34 грн відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.03.2024.

Суддя С. М. Кобецька