УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/482/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" (далі - Компанія)

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024

за позовом Компанії

до товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейдинг"

про стягнення 8 759 272,41грн,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн Електричні Машини",

ВСТАНОВИВ:

Компанія 05.03.2024 (через систему "Електронний суд") подала до Касаційного господарського суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024, а рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2023 зі справи № 905/482/22 залишити в силі.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках :

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Зміст касаційної скарги свідчить, що підставами касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції статті 99 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах, які скаржник зазначає у скарзі, а також посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо правочинів, укладених до набрання чинності діючої редакції вказаного закону, що є підставою касаційного оскарження, визначеною пунктом 3 частини другої вказаної норми.

Разом з тим у скарзі скаржник посилається на процесуальні порушення судом апеляційної інстанції, визначені пунктами 1, 3 та 4 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки суд не прийняв до уваги пояснення позивача та надав хибну оцінку, наданим відповідачем доказам; та встановив обставини на підставі недопустимих доказів.

У разі подання касаційної скарги з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах першій, третій статті 310 цього Кодексу.

При цьому якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. Якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, повинно бути зазначено яке саме клопотання суд необґрунтовано відхилив про витребування, дослідження або огляд яких саме доказів або інше клопотання (заяву) щодо встановлення яких конкретно обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Однак касаційна скарга не містить зазначення того, яке саме клопотання скаржника про витребування, дослідження або огляд яких саме доказів або інше клопотання (заяву) щодо встановлення яких конкретно обставин, які мають значення для правильного вирішення справи було необґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваної в касаційному порядку постанови, як це передбачено пунктом 3 частини третьої статті 310 названого Кодексу, на який посилається скаржник, а також не зазначено конкретно обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів (яких саме) та чому, на думку скаржника, такі докази є недопустимими (відповідно до пункту 4 вказаної норми) та чітко не визначено які саме зібрані у справі докази не були досліджені судом з обґрунтуванням при цьому порушених норм процесуального права.

Разом з тим вказана незгода скаржника із судовим рішенням, яке оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 310 НПК України, зазначена без взаємозв`язку на відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України як на підставу касаційного оскарження.

З огляду на викладене, Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить належного обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга .

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом позову у цій справі є стягнення 8 759 272,41 грн за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки вугільної продукції.

Так, рішенням господарського суду Донецької області від 07.02.2023 у справі №905/482/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на Компанії 8 488 020,56 грн, з яких основна заборгованість у сумі 6 603 345,63 грн, 3% річних у розмірі 402 246,28 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 482 428,65 грн, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 127320,31грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою апеляційного господарського суду від 07.02.2024, зокрема: рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2023 у справі №905/482/22 скасовано в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейдинг" на користь Компанії основної заборгованості у розмірі 6 603 345,63 грн та ухвалено в цій частині нове рішення, яким провадження у справі №905/482/22 в частині стягнення основного боргу у розмірі 6603345,63 грн - закрито. Абзац другий резолютивної частини рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2023 у справі №905/482/22 викладено у такій редакції: "Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейдинг" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" 3% річних у сумі 402246,28грн, інфляційні витрати у сумі 1482428,65грн, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 28274,93грн ". Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейдинг" судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 154 671,24грн.

Як свідчать матеріали касаційної скарги Компанія не погоджується з постановою суду апеляційної інстанції, просить її скасувати, а рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін.

Отже, з огляду на викладене за подання цієї касаційної скарги з урахуванням вимог вказаних норм Закону та понижуючого коефіцієнта 0,8, який підлягає застосуванню, за подання цієї касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у розмірі 158 480,30 (6 603 345,63*1,5%*200;*0,8).

Проте до касаційної скарги скаржником додано платіжну інструкцію від 04.03.2024 №6, що свідчить про сплату судового збору у сумі 2000, 00 грн, тобто у меншому розмірі, ніж встановлено Законом.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- уточнити підстави касаційного оскарження та зазначити яке саме клопотання скаржника було відхилене судом апеляційної інстанції під час ухвалення судового рішення та обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів (яких саме) та чому, на думку скаржника, такі докази є недопустимими, а також конкретизувати які саме зібрані у справі докази не були досліджені судом з обґрунтуванням порушення норм процесуального права (яких саме), що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, яке оскаржується з підстав, передбачених пунктами 1, 3 та 4 частини третьої статті 310 ГПК України у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження.

- надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 156 480,30 грн на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга).

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024зі справи № 905/482/22 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова