ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. Справа №909/282/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді Н.М. Кравчук

І.Б. Малех,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Пріма МЕД" за № 01-02/62 від 14.09.2023 року (вх. № 01-05/2937/23 від 18.09.2023 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 року (суддя О.В. Малєєва; повний текст рішення складено 25.08.2023 року)

у справі № 909/282/23

за позовом: Приватного підприємства "Пріма МЕД" (надалі ПП "Пріма МЕД")

до відповідача-1: Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (надалі Івано-Франківська міська рада)

до відповідача-2: Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" (надалі КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради")

про визнання відсутнім права власності на нежитлове приміщення, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності на нежитлове приміщення,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Шамов О.А. (ордер серії СА №1068782 від 05.11.2023 року); в залі судових засідань - адвокат Поронюк І.Б. (ордер серії ВС №1239706 від 06.11.2023 року);

від відповідача-1 (в режимі відеоконференції): Тарновська І.Я. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача-2 (в режимі відеоконференції): Яців Ю.М. (самопредставництво юридичної особи),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27.03.2023 року ПП "Пріма МЕД" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Івано-Франківської міської ради та КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", в якій просило: визнати відсутнім право власності (право оперативного управління) Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області та відсутнім право користування Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" на нежитлове приміщення "кабінет" №148 а площею 68,9 кв.м на 1-му поверсі корпусу №2 літера А2 за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 114, м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, як частини об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01, та похідно скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Лисецької селищної ради Івано-Франківської області Шнайдер Богдани Дмитрівни №64043371 від 29.06.2022 й відповідні йому записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зміни до розділу від 01.07.2022 та про виправлення розділу від 04.07.2022; визнати за приватним підприємством "Пріма МЕД" право власності на нежитлове приміщення "кабінет" №148 а площею 68,9 кв. м на 1-му поверсі корпусу №2 літера А2 за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 114, м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником приміщення, його право власності існує, однак не може бути зареєстроване у державному реєстрі через перешкоди, зокрема, через державну реєстрацію за відповідачем - 1 права власності на спірне приміщення та невизнання за позивачем права власності відповідачами.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 року у справі № 909/282/23 у позові ПП "Пріма МЕД" відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач не набув право власності на спірне нежитлове приміщення. Вказане приміщення було створено в результаті реконструкції, а право власності на такий об`єкт до проведення його реконструкції належало відповідачу - 1. Позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію такого права навіть за відсутності оспорюваної державної реєстрації прав. Відповідач як замовник будівництва здійснював реконструкцію об`єкта будівництва, власником якого не був, при відсутності будь-яких договорів з цього приводу з власником майна. Спірне приміщення, яке створене в результаті реконструкції, не є окремим об`єктом, а є складовою приміщення Центральної міської клінічної лікарні. Той факт, що позивач був замовником будівництва не є безумовною правовою підставою для набуття ним права власності на об`єкт будівництва. За наведених обставин у позивача були відсутні будь-які правові підстави для легітимних очікувань щодо набуття права власності на спірне приміщення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зазначає, що своїми рішеннями та своєю поведінкою відповідачі дали зрозуміти, що відмовляються від права власності. Стверджує, що відповідачі не заперечували права власності позивача на приміщення. Також зазначає про те, що суд не мав відомостей, яким був об`єкт до початку реконструкції, а лише відомості, яким є новостворений об`єкт, а відтак висновки суду в таких умовах свідчать про неповноту судового слідства, зокрема, суд не дослідив та не дав оцінку висновку експерта. Заявляє про те, що право позивача виникло з моменту введення об`єкта до експлуатації та не залежить від реєстрації речового права. Просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 року у справі № 909/282/23 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що твердження апелянта про те, що він як замовник будівництва збудував нове житлове приміщення не знаходять свого підтвердження, оскільки не йдеться про будівництво новго об`єкта нерухомого майна, а лише про реконструкцію існуючого. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Фраківської області від 15.08.2023 року у справі №909/282/23 без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Івано-Франківська міська рада заперечує доводи скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що нежитлові приміщення є об`єктом права комунальної власності Івано-Франківської міської територіальної громади та згідно технічних характеристик входять до загальної площі нежитлової будівлі корпусу № 2 А2, який є складовою частиною об`єкта нерухомо майна з реєстраційним номером 01. Звертає увагу суду на те, що Івано-Франківською міською радою як власником приміщення центральної міської клінічної лікарні не приймалось жодних рішень щодо наміру передачі чи передачу у власність позивачу спірних нежитлових приміщень. Посилається на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2012 року у справі № 5010/482/2012-П-15/27, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2012 року, в яких встановлено, що реконструкція приміщення в будинку є реконструкцією існуючого об`єкту нерухомості та не розглядається як окремий об`єкт будівництва та відповідно не потребує відведення частини земельної ділянки. Також посилається на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року у справі № 2а-1270/11/0907, залишену без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 року, в якому встановлено ідентичні обставини. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Фраківської області від 15.08.2023 року у справі № 909/282/23 без змін.

В судовому засіданні представники позивача просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники відповідачів просили залишити без змін оскаржене рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи

Як вбачається із наявних в матеріалах справи копій документів на підставі рішення Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 24.08.1992 року "Про майно області" ухвалою Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 15.09.1993 року "Про затвердження державного майна, що належить до комунальної власності Івано-Франківської міської ради народних депутатів" було затверджено перелік державного майна, яке відноситься до комунальної власності Івано-Франківської міської ради народних депутатів (Перелік 1). Зокрема до комунальної власності було віднесено міську лікарню №2 (розділ VIII Переліку 1 "Заклади охорони здоров`я").

ПП "Пріма МЕД" 29.01.2007 року звернулось до міського голови м. Івано-Франківська з клопотанням про надання дозволу на реконструкцію фасаду при вході у корпус №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" по вул. Г. Мазепи, 114.

Мета реконструкції: укріплення існуючої конструкції; утеплення коридору та холу лікарні; зміна вхідних дверей лікарні; покращення зовнішнього вигляду центрального входу у лікарню, встановлення стаціонарного інформаційного табло; влаштування додаткових приміщень; облаштування прилягаючої території (освітлення, лавки, доріжки, газон).

У викопіровці плану приміщень 2-го корпусу КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" відображено об`єкт реконструкції, а також приміщення КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", в яких знаходилась лабораторія ПП "Пріма МЕД".

Це клопотання та викопіровка були погоджені головним лікарем КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради".

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.03.2007 року №160 "Про матеріали управління архітектури та містобудування виконавчого комітету міської ради" дозволено проведення проектно-пошукових робіт ПП "Пріма МЕД" для реконструкції входу в корпус №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" на вул. Гетьмана Мазепи, 114.

Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 10.05.2007 року затвердило Архітектурно-планувальне завдання №77. Відповідно до цього завдання проектом належало передбачити реконструкцію існуючого входу в корпус №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" з влаштуванням додаткових приміщень на лівому крилі вхідної тераси. Передбачено, що набір проектованих приміщень належить прийняти згідно з технологічним завданням замовника відповідно до чинних нормативних документів, не порушуючи конструктивної цілісності та міцності вхідної частини.

Як вбачається з копії висновку комплексної державної експертизи №09-00448-09 від 31.07.2009 року, проектна документація "Реконструкція головного входу (з влаштуванням холу) в міську клінічну лікарню на вул. Гетьмана Мазепи, 114 в м. Івано-Франківську" відповідає чинній нормативній базі і рекомендується до затвердження з такими техніко-економічними показниками площа забудови 85, 690 кв.м.

Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області видала дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.10.2009 року №1682, забудовник (замовник) ПП "Пріма МЕД", будівельні роботи реконструкція входу в корпус №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради".

Заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ПП "Пріма МЕД", про визнання незаконним дозволу №1682 від 19.10.2009 року. Згідно з постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року у справі № 2а-1270/11/0970 в задоволенні позову відмовлено. Вказана постанова набрала чинності.

В цьому рішенні суду вказано, що дозвіл на виконання будівельних робіт № 1682 від 19.10.2009 року з реконструкції входу в корпус № 2 ЦМКЛ на вул. Гетьмана Мазепи, 114 виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області на підставі чинного законодавства, а отже підстави для його скасування відсутні.

Суд встановив, що робочим проектом "Реконструкція головного входу (з влаштуванням холу) в міську клінічну лікарню на вул. Гетьмана Мазепи, 114 в м. Івано-Франківську" передбачено проведення робіт з реконструкції входу в межах сходів (тераси) корпусу №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", що входять до загальної площі цього корпусу; сходи є конструктивним елементом будинку; таким чином виконання зазначених в дозволі робіт не передбачає здійснення реконструкції входу в корпус №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" за межами контуру забудови існуючої лікарні. Реконструкція приміщення в будинку є реконструкцією існуючого об`єкта нерухомості та не розглядається як окремий об`єкт будівництва, тому реконструкція входу в межах сходів (тераси) корпусу №2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" здійснюється через реконструкцію об`єкта без відведення частини земельної ділянки.

Заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПП "Пріма МЕД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів Івано-Франківська центральна міська клінічна лікарня, про знесення самовільно спорудженого приміщення. Згідно з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2012 року у справі № 5010/482/2012-П-15/27 в позові відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили.

В цьому рішенні суд встановив такі обставини.

Робочим проектом "Реконструкція входу в міську клінічну лікарню на вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську" передбачено реконструкцію входу в межах сходів будівлі, що входять до його загальної площі. Сходи є конструктивним елементом будинку. Передати в оренду або надати у власність земельну ділянку для реконструкції входу в приміщення лікарні, що знаходиться в межах сходів, як конструктивної частини будинку, неможливо, оскільки неможливо створити об`єкт земельних відносин - земельну ділянку, не порушуючи єдиний комплекс нерухомого майна, неможливо виділити вхід лікарні в окреме будинковолодіння та надати йому окрему адресу, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки, як складової поняття "земельна ділянка". Реконструкція головного входу (з влаштуванням холу) в КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" проводиться в межах сходів, як конструктивної частини будинку.

Відповідно до договору підряду від 28.10.2009 року, локального кошторису з розрахунком договірної ціни (додатку до договору), а також договору від 06.07.2008 року №310/10 замовником з реконструкції головного входу (з влаштуванням холу) в ЦМКЛ є ПП "Пріма МЕД".

Як вбачається з висновку експерта від 17.07.2023 року № 02/07-Д за результатами проведення будівельно- технічної експертизи за зверненням ПП "Пріма МЕД" підтверджено те, що будівельні роботи, які передбачені кошторисною документацією у вигляді локального кошторису з розрахунком договірної ціни (ДЦЛК 11 №135-0-1-1) до проекту "Реконструкція головного входу (з влаштуванням холу) в міську клінічну лікарню на вул. Гетьмана Мазепи, 114 в м. Івано-Франківську" та відображені у звітній документації у вигляді актів приймання виконаних підрядних робіт: №1 за листопад 2009 року (КБ-2В 8 № 135-0-1-1) на суму 45 100, 60 грн в т.ч. ПДВ; №2 за листопад 2009 року (КБ-2В 8 №135-0-1-1) на суму 36 622, 80 грн в т.ч. ПДВ; №3 за березень 2010 року (КБ-2В 8 №) на суму 37 515, 60 грн в т.ч. ПДВ; №4 за квітень 2010 року (КБ-2В 8 №135-0-1-3) на суму 78 271, 20 грн в т.ч. ПДВ; № 5 за червень 2010 року (КБ-2В 8 №135-0-1-4) на суму 10 858, 45 грн в т.ч. ПДВ, які можливо ідентифікувати за результатами візуально-інструментального обстеження та підтвердити виконавчою документацією у вигляді актів огляду прихованих робіт, мають місце в процесі реконструкції існуючого входу в лікарняний корпус з влаштуванням додаткових приміщень на лівому крилі вхідної тераси за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ. Комплекс будівельних робіт, які передбачені проектно-кошторисною документацією на "Реконструкцію головного входу (з влаштуванням холу) в міську клінічну лікарню на вул.Гетьмана Мазепи, 114 в м.Івано-Франківську", які проведені ПП "Пріма Мед", має місце з врахуванням містобудівної, дозвільної та звітної документації; нежитлове приміщення "кабінет" №148 А площею 68, 9 кв.м на першому поверсі корпусу №2 літера А2 за адресою: вул.Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ є об`єктом будівництва внаслідок проведення будівельно-монтажних робіт згідно вищевказаної проектно-кошторисної документації.

На замовлення ПП "Пріма МЕД" ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" 06.03.2013 року виготовило технічний паспорт об`єкта - нежитлового приміщення літера А поверх 1 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, площа 68, 9 кв.м.

Згідно листа ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" від 18.10.2018 року № 674/01-21 підтверджено те, що на замовлення ПП "Пріма МЕД" було проведено технічну інвентаризацію збудованого внаслідок реконструкції входу в корпус № 2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" нежитлового приміщення з окремим входом та виготовлено вказаний технічний паспорт. Також зазначено, що в ході проведення технічної інвентаризації будівель лікарні в лютому 2012 року вказане нежитлове приміщення не було включено до загальної площі будівлі корпусу № 2 КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради".

Згідно з декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області 24.04.2013 року № ІФ28, об`єкт будівництва "Реконструкція входу в корпус № 2 Центральної міської клінічної лікарні" вважається закінченим будівництвом і готовим до експлуатації; замовник ПП "Пріма МЕД", початок будівництва жовтень 2009 року, закінчення будівництва квітень 2013 року; площа будівлі 68, 9 кв.м.

З аналізу матеріалів судової справи №909/282/23 суд встановив, що правові підстави здійснення ПП "Пріма МЕД" реконструкції приміщення КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" сторонами врегульовані не були.

Позивач звернувся із заявою від 02.05.2018 року про реєстрацію за ним права приватної власності на спірне приміщення. На це звернення була надана відповідь Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради 58-24/85 від 23.05.2018, в якій зокрема вказано на необхідність подання документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції або у випадку здійснення реконструкції об`єкта у спільну власність договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт.

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 16.10.2013 року за територіальною громадою міста Івано-Франківськ в особі Івано-Франківської міської ради було зареєстровано право комунальної власності на приміщення Центральної міської клінічної лікарні по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ (реєстраційний номер 01), зокрема номер, літера А2 нежитлова будівля, корпус № 2, загальна площа 5 127, 5 кв.м (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10937638 від 16.10.2013 року).

Право оперативного управління цим майном зареєстроване за відповідачем 2, дата державної реєстрації 19.11.2019 року (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 304131693 від 04.07.2022).

В ході проведення технічної інвентаризації 27.06.2022 року приміщення площею 68,9 кв.м було включено до складу корпусу №2, літ. А 2 нежитлових приміщень Івано-Франківської центральної міської клінічної лікарні (лист ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" від 20.10.2022 №426, довідка ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" від 18.04.2022 №508).

Відповідно до рішення державного реєстратора №64043371 від 29.06.2022 року й відповідних йому записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зміни до розділу від 01.07.2022 року та про виправлення розділу від 04.07.2022 року, 04.07.2022 року була зареєстрована інформація про зміни об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01), загальна площа нежитлової будівлі корпус №2А, А2 визначена в розмірі 5 164, 7 кв. м. (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320281874 від 16.01.2023 року). Зміни відбулись, зокрема, внаслідок включення до складу цього майна спірного приміщення.

Вказана реєстрація змін здійснювалась на підставі таких документів: технічний паспорт з реєстраційним номером: ТІ01:9156-8449-3977-3332; витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ з № ІФ28;. витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ №ІФ38; довідка про технічні характеристики об`єкта нерухомого майна №508 від 18.04.2022, видана Івано-Франківським БТІ, лист №17/32-14/412 від 27.06.2022 року, виданий Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

ПП "Пріма МЕД" звернулось 01.04.2022 року до ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" із заявою про виготовлення технічної документації на приміщення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, 114, які введені в експлуатацію згідно з Декларацією від 24.04.2013 №ІФ28 з метою реєстрації права власності на вказане приміщення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На вказану заяву ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" 20.10.2022 року повідомило, що виконати замовлення немає можливості, оскільки в ході проведення технічної інвентаризації 27.06.2022, приміщення площею 68,9 кв. м включено до складу корпусу №2, літ.А 2 нежитлових приміщень Івано-Франківської центральної міської клінічної лікарні.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 15 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй Постанові від 28.06.2023 року у справі № 905/1263/21 зазначив:

«Таким чином, з огляду на положення процесуального закону (зокрема статті 236, 237, 267, 270, 282, 301, 315 ГПК) суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги».

Позивач обґрунтовує заявлений позов порушенням його права власності на нерухоме майно, яке, на його думку, виникло внаслідок створення ним такого майна.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 23.06.2020 року у справі №909/337/19 дійшла наступних висновків:

«Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.»

Згідно пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до пункту 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 25.12. 2015 № 1127 (в редакції Постанови КМУ № 509 від 28.04.2021) державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна, в натурі частки з іншого нерухомого майна або об`єднання іншого нерухомого майна (далі - поділу, виділу частки або об`єднання), проводиться за наявності відомостей з Державного земельного кадастру про формування нової (нових) земельної ділянки (земельних ділянок) у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання, а щодо закінченого будівництвом об`єкта - за наявності ідентифікатора, присвоєного такому (таким) об`єкту (об`єктам) в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт, утворений у результаті поділу, виділу частки або об`єднання у результаті реконструкції проводиться відповідно до пунктів 77-81 цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу, виділу частки або об`єднання, подається документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу, виділу частки або об`єднання, крім випадків, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу, виділу частки або об`єднання, у випадку втрати, пошкодження чи псування документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або об`єднання, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

В п. 77 Порядку (зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 1224 від 24.11.2021) передбачено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться відповідно до ст. 331 ЦК України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому ст. 332 ЦК України, - щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об`єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом (абз. 1). Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті реконструкції проводиться за наявності відомостей про державну реєстрацію права власності на такий об`єкт відповідно до законодавства до проведення його реконструкції (абз. 4).

З аналізу вищевказаних правових норм випливає, що позивач на момент звернення за захистом права власності на майно на підставі статті 392 Цивільного кодексу України повинен бути власником цього майна та підтвердити таке право належними доказами.

В матеріалах судової справи №909/282/23 відсутні належні та допустимі докази, які б давали підстави для висновку про те, що до моменту проведення реконструкції спірного нежитлового приміщення позивач був його власником, тому відсутні правові підстави набуття позивачем права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у позивача відсутнє порушення прав та законних інтересів щодо набуття речових прав на спірне нерухоме майно. Оскільки спірне приміщення було створено в результаті реконструкції існуючого об`єкта, а право власності на такий об`єкт до проведення його реконструкції належало відповідачу - 1, то позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію такого права навіть за відсутності оспорюваної державної реєстрації прав.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що: право позивача виникло з моменту введення об`єкта до експлуатації та не залежить від реєстрації речового права; у справі відсутні відомості, яким був об`єкт до початку реконструкції, а є лише відомості, яким є новостворений об`єкт; суд не досліджував висновку експерта, відтак, на його думку, висновки суду свідчать про неповноту судового слідства.

Однак, як наголошено вище, за відсутності в матеріалах судової справи №909/282/23 належних та допустимих доказів про те, що до моменту проведення реконструкції спірного нежитлового приміщення позивач був його власником, немає правових підстав для тверджень про набуття позивачем права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Ці аргументи апеляційної скарги не змінюють наданої судом належної правової оцінки спірним правовідносинам між сторонами даної справи, тому суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Івно-Франківської області від 15.08.2023 року у справі №909/282/23.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Пріма МЕД" за № 01-02/62 від 14.09.2023 року (вх. № 01-05/2937/23 від 18.09.2023 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 року у справі №909/282/23 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Б. Малех