РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2024Справа № 910/18113/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про зміну умов договору, за участю представника позивача - Матвєєвої Н.Ф., відповідача - Ашмінець І.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, у якому просив на підставі ст. ст. 651, 652, 654, ЦК України та ст. 188 ГК України змінити умови договору поставки товару з супутніми послугами № 799/22 від 18.10.2022 року, укладеного між Акціонерним товариством "Укргазвидобуванпя" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компрсесорс Інтернешнл, а саме: викласти графу "Строк поставки" Додатку № 5 "Графік поставки товару" до договору поставки товару з супутніми послугами № 799/22 від 18.10.2022 р. в редакції:"Строк поставки ДГУ з пуском в експлуатацію в ручному режимі, підключення в автоматичному режимі, кінцевий строк введення в експлуатацію з АВР та погодженням проектом до 28 квітня 2023 року."

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.12.2023 року.

У підготовчому засіданні 13.12.2023 року оголошено перерву до 24.01.2024 року.

25.12.2023 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 24.01.2024 року розгляд справи відкладено на 26.02.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2023 року.

Заслухавши пояснення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компрессорс Інтернешнл» (Постачальник) уклало договір поставки товару з супутніми послугами з Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (Покупець) № 799/22 від 18.10.2022, за яким зобов`язалося поставити дизель-генераторну установку (ДГУ) для ДКС Солоха філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» та викопати пусконалагоджувальні роботи та виготовити проект (далі - Послуги/Роботи).

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування/асортимент Товару та одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару/Послуг та загальна Товару/Послуг вказується у Специфікаціях (Додаток № 1 до Договору), строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару (Додаток № 5 до Договору).

Відповідно до Специфікації № 1 від 18.10.2022 та Додаткової угоди до Договору № 1 від 27.04.2023 Постачальник зобов`язався поставити Покупцю дизель-генераторну установку АС 1675 в контейнері, кількістю одна одиниця, комплект для підключення ДГУ, трансформаторну підстанцію (далі - Товар) та виконати пусконалагоджувальні роботи з погодженим проектним рішенням підключення ДГУ (далі - Роботи/Послуги) на загальну суму 19 001 311,75 грн.

Місце поставки Товару та надання Послуг: ГПУ «Полтавагазвидобувапня», 36008, Полтавська область, Полтавський район, смт. Опішня, Солохівський ЦВПГК. ДКС Солоха.

За пунктом 3 вказаної Специфікації № 1 строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару.

Згідно Додатку № 5 Графік поставки Товару строк поставки ДГУ з пуском в експлуатацію в ручному режимі протягом 13 тижнів, підключення в автоматичному режимі протягом 16 тижнів з моменту підписання Договору, кінцевий строк введення в експлуатацію з АВР та погодженням проектом протягом 16 тижнів з моменту підписання Договору.

Як зазначив позивач, враховуючи вищевказаний графік кінцевий строк поставки - 18 січня 2023 року, а виконання робіт - 08.02.2023 року.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), і діє до 31.12.2023 (включно).

З метою виконання взятих на себе зобов`язань та дотримання вимог Договору № 799/22 від 18.10.2022, позивач уклав угоди на поставку комплектуючих товарів для дизель-генераторної установки АС 1675 та виконання електромонтажних робіт по підключенню зазначеної дизель-генераторної установки, зокрема, додаткову угоду № 2 від 24.10.2022 р. до договору № 721-33 від 17.08.2021 р., укладеного з ТОВ «Е.М.А.» (код СДРПОУ 35907205) (далі - Договір № 721-33) на виготовлення контейнеру та виконання робіт.

Відповідно до умов Додаткової угоди № 2 від 24.10.2022 р. до договору №721-33 ТОВ «Е.М.А.» зобов`язалося на замовлення ТОВ «Компрессорс Інтернешнл» виготовити контейнер утеплений для дизель-генераторної установки АСІ675 та виконати відповідні монтажні роботи.

Проте, ТОВ «Е.М.А.» не викопало свої зобов`язання у встановлені строки.

Фактична поставка зазначених контейнерів на адресу позивача відбулася лише 13.03.2023 р., що підтверджується видатковою накладною № 12 від 13 березня 2023 року, підписаною з боку ТОВ «Е.М.А.» директором Гавриленко О.М. , з боку ТОВ «Компрессорс Інтерпешнл» начальником відділу дизельних генераторів Сікорським С.О. та скріпленою печатками підприємств.

У свою чергу позивач здійснив поставку Товару відповідачу 13 березня 2023 року, що підтверджується товарно-транспортною накладною №000000234, підписаною уповноваженими представниками сторін та засвідченою печатками.

Виконання пуско-налагоджувальних робіт здійснювалось у період з 06 квітня по 27 квітня 2023, що підтверджується актом виконання робіт з пуско-налагодження № ЗІ 129088 від 06.-4-27-04.2023, підписаним уповноваженими представниками сторін та засвідченою печатками. В акті зазначено, що роботи виконані в повному обсязі та прийняті замовником.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором № 799/22 від 18.10.2022 з порушенням строків встановлених Договором.

Позивач отримав висновок ТПП України від 15.02.2023 р., який встановлює неможливість виконання Позивачем зобов`язань з поставки товару та виконання робіт у передбачений Договором строк.

Задля повідомлення відповідача про настання істотної зміни обставин за Договором та погодження питання внесення змін до Договору позивач листом № 128-ю від 22.02.2023 р. надіслав відповідачу копію зазначеного висновку ТПП України електронною поштою на адресу провідного фахівця відділу закупівель матеріально-технічних ресурсів ГПУ «Полтавагазвидобування» Аліну Токар та директора філії ГПУ «Полтавагазвидобування» Андрія Місіньова.

Повторно пропозицію щодо зміни строків поставки товарів та виконання робіт за Договором та проект додаткової угоди Позивачем надіслано па адресу ГПУ «Полтавагазвидобування» листом № 181-ю від 01.06.2023 р. що підтверджується поштовими квитанціями відправлення № 051, а ГПУ «Полтавагазвидобування» отримало зазначеного листа 15.06.2023 р.ч що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України.

За змістом ч. 2, 3 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Позивач вказує, що він звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до умов договору, однак відповідач відповіді на вказані листи позивача не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

З урахуванням положень даної норми можливість внесення змін до договору пов`язується не лише з наявністю істотної зміни обставин, а із наявністю усіх чотирьох умов, визначених частиною 2 цієї статті при істотній зміні обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, а саме зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Як на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору, позивач посилається на обставини виникнення непередбачуваних обставин, а саме: порушення його контрагентом, зокрема TOB "Е.М.А.", строків поставки йому складових (комплектуючих) для дизель-генераторної установки (далі - ДГУ), яка є предметом поставки за спірним Договором, що викликане повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, ракетними та артилерійськими обстрілами по об`єктах інфраструктури Сумщини, запровадження стабілізаційних та екстрених відключень електроенергії по всій Україні, частими сповіщеннями "повітряних тривог", і ці обставини унеможливили для позивача виконання зобов`язань у визначений Договором строк.

Однак, укладаючи Договір, позивач не повідомляв відповідача, що товар, який є предметом поставки за Договором, у нього відсутній, рівно як і про те, що у позивача відсутні комплектуючі для товару, який є предметом Договору. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Водночас, пунктом 1.3. Договору позивач (постачальник) гарантував, що товар, який є предметом Договору, належить йому на праві власності або іншому речовому праві, що надає йому право розпоряджатися товаром, є новим і не був у використанні, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.09.2020 у справі № 910/13459/19, від 22.05.2019 у справі № 904/1782/18 та від 20.06.2023 у справі №910/7583/22.

Укладаючи з відповідачем Договір з додатками, які є його невід`ємною частиною (у тому числі Додатком № 5 (Графік поставки товару)), позивач як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, повинен був розумно оцінити обставини, при яких Договір буде виконуватися, з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки.

Уклавши Договір разом із Додатком № 5 (Графік поставки товару), позивач погодив усі його істотні умови, зокрема, строки поставки товару та виконання робіт (надання послуг).

З огляду на наведене, порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання позивачем зобов`язань за Договором щодо поставки товару та виконання робіт (надання послуг). Ці обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності, які мали та могли бути передбачені позивачем при укладенні Договору, з огляду на його обізнаність з технічними характеристиками товару та необхідністю виробництва відповідних комплектуючих товару.

Також на момент укладення Договору сторони були обізнані про обставини, на які позивач посилається як на істотну зміну обставин (воєнна агресія рф проти України), наявність ракетних обстрілів та частих сповіщень «повітряних тривог».

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні Договору, не доведено наявності одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, які є підставою для зміни договору, у зв`язку з істотною зміною обставин.

Разом з цим, матеріали справи свідчать, що станом на дату подання позову в даній справі Договір виконаний сторонами в повному обсязі.

З огляду на викладене, відсутні підстави для внесення змін до Договору поставки товару з супутніми послугами № 799/22 від 18.10.2022.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.03.2024 р.

Суддя С.О. Чебикіна