ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. Справа№ 910/10566/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Лисий М.С.,

від відповідача 1 - Ярошенко А.С.,

від відповідача 2 - Ярошенко А.С.,

розглянувши апеляційну скаргу

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 (повний текст рішення складено 09.11.2023)

у справі № 910/10566/23 (суддя Курдельчук І.Д.)

За позовом Публічного акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 17 000 грн та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 17 000, 00 грн. та зобов`язання вчинити дії.

15.08.2023 року позивач подав суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову та позовну заяву у новій редакції, які прийняті місцевим господарським судом до розгляду протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 року. (т.2, а.с. 218-222).

В обґрунтування позову позивач посилається, що на виконання умов договору про обслуговування рахунка в цінних паперах він, в повному обсязі виконав свої зобов`язання, на підтвердження чого надав Акти-рахунки на банківську виписку, однак відповідач 1 всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором, оплату не здійснив, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість з комісійної винагороди депозитарній установі у розмірі 17 000, 00 грн., з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова - 500, 00 грн., заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена - 16 500, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на користь публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" 17 000, 00 грн. заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та позачергово включити в кошторис витрат публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" суму позачергової заборгованості на користь публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16 у розмірі 17 000, 00 грн., з яких: 500, 00 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі строкова; 16 500, 00 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі прострочена. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позачергово затвердити кошторис витрат публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" з урахуванням суми позачергової заборгованості на користь публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16 у розмірі 17 000, 00 грн., з яких: 500, 00 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі строкової; 16 500 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі простроченої. Присуджено до стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" 8 052, 00 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки заборгованість перед позивачем на підставі Договорів виникла в процесі ліквідації відповідача-1, пов`язана із здійсненням Фондом ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку та, не виключно, повинна оплачуватися позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат Банку "КИЇВСЬКА РУСЬ", затвердженого Фондом, відповідно до статті 52 Закону.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин у справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник вважає, що у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон України є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відтак, якщо на момент розгляду справи у суді у банку триває процедура ліквідації та рішенням виконавчої дирекції Фонду №427 від 29.04.2021 року затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» станом на 26.03.2021 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», а отже відповідно до частини 3 статті 53 ліквідаційна процедура Банку вважається завершеною, і це унеможливлює стягнення коштів з неплатоспроможного банку. Також скаржник зазначив, що наразі ліквідаційний баланс затверджено, накопичувальний рахунок закрито, активи реалізовано, всі кошти спрямовано на погашення вимог кредиторів, ліквідаційна процедура ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» завершена. Отже, відповідно до приписів частини 1 статті 52 Закону всі вимоги до Банку, незадоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) Банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними. Крім цього, скаржник звертає увагу, що наразі ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» відступив свої майнові права, які випливають з цінних паперів на користь нових кредиторів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Ю-БЕЙС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА», що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу майнових прав. Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що позивач надав до позовної заяви в новій редакції лише копії списків згрупованих поштових відправлень та копії чеків, з яких неможливо встановити, що саме було відправлено - лист чи акт-рахунок, адже опис вкладення у цінні листи відсутній. При цьому, жоден Акт - рахунок, доданий позивачем, не підписаний зі сторони ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», та не направлений належним чином (відсутні докази направлення цінним листом з описом вкладення).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Коробенко Г.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10566/23.

14.12.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/10566/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року, розгляд справи призначено на 31.01.2024 року.

25.12.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Публічного акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", позивача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 року, у зв`язку з відпусткою судді Коробенко Г.П., сформовано для розгляду справи №910/10566/23 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року у справі №910/10566/23 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено розгляд справи на 27.03.2024 року.

В судовому засіданні 27.03.2024 року представник відповідачів надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 16.07.2015 року №460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.07.2015 року №138 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію відповідача-1 провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

В газеті Голос України від 23.07.2015 року №131 (6135) опубліковано повідомлення про початок процедури ліквідації відповідача-1 та призначення уповноваженої особи Фонду на таку ліквідацію.

Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 року №1706 ліквідатором Банку "КИЇВСЬКА РУСЬ" призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Білу Ірину Володимирівну.

16.12.2016 року Укргазбанком і Банком "КИЇВСЬКА РУСЬ" в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію відповідача-1 укладено Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах. (т.1, а.с. 14-17).

22.01.2019 року відповідач-1 в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку "КИЇВСЬКА РУСЬ" звернувся до позивача із заявою про приєднання до умов договору про обслуговування рахунку в цінних паперах, в якій Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" приєднуючись до договору про обслуговування рахунку в цінних паперах засвідчив, що він ознайомився з умовами та тарифами, які розміщені на сайті в мережі інтернет за адресою: https://www.ukrgasbank.com. (т.1, а.с. 21, 24-35).

Так, підписуючи Заяву на приєднання до Договору, Депонент погоджується з розміром Тарифів, встановлених Депозитарною установою на дату укладення Договору та порядком внесення змін до них. Депозитарна установа має право змінювати Тарифи протягом дії цього Договору.

Види, кількість та загальна вартість послуг, наданих відповідачу згідно з Договором, належним чином відображаються в акті-рахунку прийому-здачі депозитарних послуг за певний період, котрий підписують сторони Договору.

На підставі Договору було відкрито рахунок у цінних паперах.

Відповідно до пункту 2.1 Договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, Договір укладається виключно шляхом приєднання до нього в цілому особи, що виявила бажання укласти Договір.

Договір вважається укладеним після отримання Депозитарною установою від Депонента заповненої та підписаної Заяви про приєднання та її реєстрації. У разі, якщо Депонент вже має відкритий рахунок у цінних паперах, з моменту набрання чинності Договору, втрачає чинність за взаємною згодою Сторін договір про відкриття рахунку в (у) цінних паперах або договір про обслуговування рахунка в цінних паперах, який був раніше укладений між Депозитарною установою та Депонентом та правовідносини, що виникли між Сторонами у зв`язку з відкриттям рахунку продовжуються на умовах Договору. Умови Договору застосовуються Сторонами з урахуванням того, що Депоненту вже відкритий рахунок у цінних паперах Депоненту (пункт 2.5 Договору).

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що з моменту реєстрації Депозитарною установою Заяви про приєднання, їй присвоюється індивідуальний номер, що є також індивідуальним номером Договору, і акцепт вважається закінченим, після чого один екземпляр Заяви про приєднання повертається Депоненту.

Відповідно до підпункту 5.1.11 пункту 5.1 Договору Депонент зобов`язаний відслідковувати зміни Договору, Тарифів, Внутрішніх документів Депозитарної установи, які змінюються, шляхом відвідування сайту Депозитарної установи.

Пунктом 8.1 Договору він набирає чинності з моменту підписання Депонентом Заяви про приєднання згідно форми, що наведена у Додатку №4 до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору. Договір укладений строком на 5 (п`ять) років і набуває чинності з дати акцептування Публічної пропозиції. У разі відсутності письмового повідомлення однієї із сторін про розірвання цього Договору не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії цього Договору, Договір вважається кожного разу продовженим на 5 (п`ять) років на тих самих умовах

Згідно з пунктом 3.1 Договору Депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством України, Внутрішніми документами Депозитарної установи та цим Договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку в цінних паперах Депонента в системі депозитарного обліку, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах Депонента на підставі розпоряджень Депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством України, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Договору Депозитарна установа має право отримувати від Депонента своєчасно та в повному обсязі плату за надання Послуг Депозитарною установою згідно умов Договору та Тарифів (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до підпункту 5.1.4 пункту 5.1 Договору Депонент зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Послуги Депозитарної установи згідно з умовами та строками, передбаченими Договором та Тарифами, встановленими Депозитарною установою.

Слід зазначити, що розділом 6 публічної частини (далі - Публічна частина) зазначених Договорів, яка розміщена на веб-сайті позивача за посиланням https://www.ukrgasbank.com/securities/custodian/ врегульовані правовідносини щодо вартості послуг та порядку розрахунків.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.5, 6.8 та 6.14 Публічної частини Депонент оплачує Послуги Депозитарної установи згідно з Договором та відповідно до Тарифів (Додаток №1 до Договору), встановлених Депозитарною установою. Тарифи Депозитарної установи є обов`язковими для Депонента. Оплата. Депонентом Послуг Депозитарної установи здійснюється щомісячно по останній банківський день місяця (включно), наступного за місяцем, у якому надавались Послуги Депозитарної установи з урахуванням попередньої оплати відповідно до пункту 6.7 Договору згідно з Актом-рахунку (Додаток №2 до Договору), який надається особисто або надсилається Депозитарною установою Депоненту засобами поштового зв`язку або в інший спосіб за домовленістю Сторін не пізніше десятого числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались Послуги Депозитарної установи. Депозитарна установа має право відмовити Депоненту у взятті до виконання розпорядження на закриття рахунку в цінних паперах Депонента, у разі наявності у нього заборгованості за надані Послуги Депозитарної установи.

Пунктами 7.7, 7.8 Публічної частини усі спори, що виникають з Договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він підлягає вирішенню в судах України або у порядку встановленому чинним законодавством України.

Розділом 8 Публічної частини врегульовані правовідносини щодо строку дії Договору, порядку внесення змін до нього та припинення дії.

Відповідно до пунктів 8.2, 8.2.1, 8.2.2 Публічної частини Сторона, яка вважає за необхідне змінити Договір, направляє пропозиції про це іншій Стороні Договору. Депозитарна установа розміщує пропозиції (односторонній письмовий правочин) на сайті Депозитарної установи та повідомляє Депонента про це одним або декількома з наступних способів, за вибором Депозитарної установи:

- направлення інформації поштою за адресою місцезнаходження Депонента, що зазначена в анкеті рахунку в цінних паперах;

- надсилання SMS-повідомлення на номер мобільного телефону Депонента, вказаний Депонентом в анкеті рахунку в цінних паперах;

- надсилання електронного повідомлення на адресу електронної пошти, вказану Депонентом в анкеті рахунку в цінних паперах;

- надсилання електронного повідомлення через будь-які канали передачі повідомлень, що відправляються через програмний додаток типу Viber, Telegram, WhatsApp тощо, який може бути встановлений на мобільних, планшетних пристроях та персональному комп`ютері Депонента.

Депонент - шляхом направлення відповідного письмового повідомлення.

Пунктами 8.3 - 8.5 Публічної частини визначена можливість розірвання Договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, процедура та умови такого розірвання, зокрема, кожною із Сторін в односторонньому порядку, за згодою Сторін, за відповідним рішенням суду.

Відповідно до підпунктів 8.4.1 - 8.4.3 пункту 8.4 Договору він може бути розірваний тільки за умови відсутності на рахунку в цінних паперах Депонента цінних паперів, у наступних випадках:

- в односторонньому порядку передбаченому підпунктом 8.3.1 Договору, за умови закриття рахунка в цінних паперах Депонента Депозитарною установою відповідно до підпункту 4.2.8 Договору;

- в односторонньому порядку за умови закриття рахунка в цінних паперах Депонента Депозитарною установою відповідно до підпункту 4.2.9 Договору;

- у разі закриття рахунку в цінних паперах на підставі відповідного розпорядження Депонента.

В подальшому Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 13.07.2020 року №1335 з 16.07.2020 року відкликаються повноваження ліквідатора Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ", делеговані Стрюковій Ірині Олександрівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.12.2018 року №3382 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" та ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ".

Відповідно до зазначеного рішення процедура ліквідації Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" здійснюватиметься безпосередньо Фондом з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" (далі - Закон №590) та відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).

Слід зазначити, що відповідно до даних з ЄДР Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" перебуває в стані припинення, відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті НБУ, Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" перебуває в режимі ліквідації, дані обставини є публічними та загальновідомими.

Позивач направляв на адресу відповідача-1 лист-вимогу від 21.12.2020 року №12803 щодо сплати заборгованості за Договором та акти-рахунки прийому-здачі депозитарних послуг згідно з Договором про обслуговування рахунку в цінних паперах за період 01.07.2020 року по 30.04.2023 року. (т.1, а.с. 50-51).

Втім, вказана вимога була залишена без відповіді та належного реагування, заборгованість за Договором не сплачена.

Рішенням Оперативного штабу від 27.12.2022 року, протокол №226, затверджено Положення про депозитарну діяльність депозитарної установи АБ "УКРГАЗБАНК" (далі - Положення).

Відповідно до пункту 7.2 Положення Рахунок у цінних паперах не може бути закритий, якщо на ньому обліковуються права на цінні папери та/або існує заборгованість депонента перед Депозитарною установою по оплаті за послуги Депозитарної установи.

Згідно з пунктом 7.4 Положення у випадку анулювання цінних паперів, реєстрація випуску яких скасована НКЦПФР, внаслідок якого Депозитарною установою здійснено за відповідним розпорядженням/повідомленням Центрального депозитарію списання прав на цінні папери з рахунку (рахунків) в цінних паперах, який (які) обслуговувався на підставі договору про відкриття/обслуговування рахунку в цінних паперах власників(ам), укладеного Депозитарною установою з емітентом, в разі ненадання відповідного розпорядження емітентом на закриття рахунку(ів) у цінних паперах власнику(ам) протягом З (трьох) місяців з дня списання прав на цінні папери з рахунку(ів) в цінних паперах власника(ів) (далі - дата списання) рахунок може (можуть) бути закрито Депозитарною установою протягом 5 (п`яти) років з дати списання за розпорядженням керівника Депозитарної установи або уповноваженої ним особи, якщо інше не встановлено умовами договору з емітентом.

Станом на дату подання позовної заяви Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16 не є розірваним, рахунок у цінних паперах не закритий, а його обслуговування зі сторони позивача продовжує здійснюватися, доказів протилежного матеріали справи не місять.

З огляду на викладене позивач звернувся з позовом, в якому просив, з урахуванням заяв про зміну предмета позову:

- стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на користь публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" 17 000, 00 грн. заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та позачергово включити в кошторис витрат публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" суму позачергової заборгованості на користь публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16 у розмірі 17 000, 00 грн., з яких: 500, 00 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі строкова; 16 500, 00 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі прострочена;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позачергово затвердити кошторис витрат публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" з урахуванням суми позачергової заборгованості на користь публічного акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 22.01.2019 року №30004298/16 у розмірі 17 000, 00 грн., з яких: 500, 00 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі строкової; 16 500 грн. заборгованості зі сплати комісії депозитарній установі простроченої.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Статтею 194 Цивільного кодексу України передбачено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

За змістом статті 6 Закону України "Про депозитарну систему України" депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами (крім обліку прав на цінні папери, які обліковуються на рахунку номінального утримувача), Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами, номінальними утримувачами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" визначено, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" виписка з рахунка в цінних паперах номінального утримувача є документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери на рахунку номінального утримувача, що належать клієнтам номінального утримувача або клієнтам клієнта номінального утримувача, та не є підтвердженням права власності на цінні папери.

Тобто, документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 14.03.2023 у справі №917/1746/20).

30.01.2017 року ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся до позивача щодо зарахування цінних паперів, що підтверджується випискою про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № НОМЕР_1 за період з 16.12.2016 року по 05.05.2023 року. (т.1, а.с. 56-57).

Також, колегія суддів зазначає, що позивачем надано виписку про стан рахунку в цінних паперах станом 05.05.2023 року, яка підтверджує факт того, що за депонентом ПАТ «Банк «Київська Русь» обліковуються цінні папери емітентів ПАТ «СІНТРОН», ПАТ «ЯСНА ПОЛЯНА», ПАТ «СІАМ-Капітал», ПАТ «ЮРИДИЧНІ ПОСЛУГИ», ТОВ «НАВІУМ», ПАТ «ТД «ВІАН», ПАТ «МОРІТАЙМ СЕРВІС». (т.1, а.с. 58-59).

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо відступлення своїх майнових прав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором, в розумінні ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у ідей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 05.05.2023 року заборгованість за Договором становить 17 000, 00 грн., з них: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 500,00 грн.; заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 16 500, 00 грн. (т.1, а.с. 120-121).

Колегія суддів зазначає, що наявність та обсяг заборгованості відповідача 1 підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, у свою чергу, відповідачем 1 не надано доказів сплати заборгованості або доказів відсутності обов`язку зі сплати.

Щодо доводів скаржника про відсутність доказів надіслання актів-рахунків прийому - здачі депозитарних послуг, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні копії актів-рахунків, копії списків згрупованих поштових відправлень та чеків, також, такі акти були надіслані відповідачу 1 разом з позовом. (т.1, а.с. 62-118).

При цьому, колегія суддів зазначає. що у будь-якому випадку зазначена обставина (направлення/не направлення актів) не є підставою для звільнення відповідача 1 від сплати заборгованості за договором.

Щодо доводів скаржника, що на момент розгляду справи у суді у банку триває процедура ліквідації та рішенням виконавчої дирекції Фонду №427 від 29.04.2021 року затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» станом на 26.03.2021 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» колегія суддів зазначає наступне.

Процедура ліквідації банку, наслідки початку процедури ліквідації банку, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення ліквідації, заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів та інші питання ліквідації банків викладені у розділі VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини третьої статті 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, колегіє суддів встановлено, що на час розгляду даної справи Публічне акціонерне товариство «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» не ліквідовано.

Повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення ліквідації банку визначені статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до пунктів 1, 3, 5, 8 частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема: здійснює повноваження органів управління банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Такі повноваження Фонду під час здійснення ліквідації Банку включають і вчинення необхідних дій щодо продажу фінансових інструментів, погашення та скасування реєстрації випуску облігацій, подання розпоряджень щодо закриття рахунків в цінних паперах тощо.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, відповідно до частини третьої статті 46 Закону допускається можливість виникнення в банку, який перебуває в ліквідаційній процедурі, додаткових зобов`язань, пов`язаних з витратами в ліквідаційній процедурі неплатоспроможного банку. (пункт 7.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 року у справі №5002-17/1718-2011).

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів визначені статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами), проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом. До таких витрат, зокрема, належать: 1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; 2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; 3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; 4) витрати на проведення аудиту; 5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; 6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; 7) витрати Фонду, пов`язані з здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Тобто спеціальною нормою Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що певні виплати проводяться протягом всього часу ліквідаційної процедури банку як в порядку черговості, так і позачергово.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі № 910/7040/19.

Колегією суддів було встановлено, що заборгованість ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» за Договором про обслуговування рахунка в цінних паперах, виникла у період процедури ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та пов`язана з витратами на оплату послуг осіб, залучених ФГВФО для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень.

Відтак, зобов`язання, які мають бути виконані відповідачем 1, що виникли із договірних правовідносин після запровадження процедури ліквідації Банку на забезпечення ліквідаційної процедури, підпадають під категорію позачергових витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому спірна заборгованість має оплачуватися позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку виконує повноваження органів управління банку (п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження при здійсненні тимчасової адміністрації та ліквідації банків: затверджує кошторис витрат Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку в межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Пунктом 1.2. Глави VІ (Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації) Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 передбачено, що Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію або ліквідацію (у разі делегування відповідних повноважень) складає та подає Фонду кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, на період тимчасової адміністрації та щокварталу протягом процедури ліквідації банку (з розподілом за місяцями) протягом 3 робочих днів після прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду про здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку та призначення відповідно уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію або ліквідацію.

Кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації неплатоспроможного банку, затверджується виконавчою дирекцією Фонду (п. 1.7. Положення Глави VІ).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством та/або його неефективність для захисту порушеного права/інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 року у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 року зі справи № 910/10011/19, від 02.02.2021 року зі справи № 925/642/19.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 заборгованості та зобов`язання відповідача 2 скласти та затвердити кошторис з урахуванням суми позачергової заборгованості перед позивачем є обґрунтованими, а обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, оскільки, такий спосіб захисту призведе до відновлення порушеного права позивача в межах одного судового провадження без необхідності повторного звернення до суду.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року у справі №910/10566/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року у справі № 910/10566/23 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10566/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.03.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко