РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2024Справа № 910/18844/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Запоріжжя" Запорізької обласної ради

до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про стягнення 15977,04 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Запоріжжя" Запорізької обласної ради звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про стягнення 15977,04 грн. заборгованості по відшкодуванню експлуатаційних та комунальних послуг за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 27.04.2022 № К02-2022/51/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

26.12.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлялася, зокрема, відповідачу в електронний кабінет, доставка якої підтверджується відповідним повідомленням. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2022 між позивачем (балансоутримувач), Запорізькою обласною радою (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір №689-ОР/2022/13/15 оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, яке обліковується на балансі Комунального підприємства «Запоріжжя» Запорізької обласної ради (надалі - договір оренди).

Відповідно до розділу І п. 4.1. договору оренди орендар отримав в строкове платне користування майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, загальною площею 31,0 кв.м., розташоване за адресою; м. Запоріжжя, проспект Соборний, 152, а саме: нежитлові приміщення п`ятого поверху будівлі літера «А-5» внв. №1: приміщення №291 площею 23,6 кв.м. та частина коридору №297 площею 7,4 кв.м. (згідно з техпаспортом БТІ).

Згідно з розділом ІІ пункту 6.5 договору оренди одночасно з підписанням договору оренди та акту приймання-передачі Балансоутримувач зобов`язаний укласти з Орендарем договір про відшкодування витрат на утримання орендованого Майна та надання йому комунальних послуг, за формою відповідного примірного договору, затвердженого рішенням обласної ради, та/або договори з постачальниками комунальних послуг.

Цільове використання майна - розміщення органу державної влади, діяльність якого фінансується за рахунок державного бюджету (п. 7.1. договору оренди).

У пункті 12.1 договору оренди вказано, що останній укладений строком на 2 роки 364 дні та діє з 02 лютого 2022 року по 31 січня 2025 року.

За умовами укладеної 03.05.2023 додаткової угоди № 36 до договору сторони домовилися припинити строк дії оренди 31.05.2023 року.

31.05.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі (повернення) нежитлових приміщень з оренди.

Поряд із цим, 27.04.2022 між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено Договір №К02-2022/51/15 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, згідно з п.1.1. якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя пр. Соборний, 152, літера «А-5» інв.№1 (далі - Будівля), а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. За домовленістю сторін орендар відшкодовує експлуатаційні витрати, виходячи з розрахунку 152,00 грн./кв.м. з ПДВ та комунальні платежі, згідно приладів обліку комунальних витрат.

Відповідно до п. 1.2. договору відшкодування вищезазначених витрат та платежів орендарем здійснюється на підставі акту наданих послуг, який має бути наданий балансоутримувачем не пізніше 12 числа кожного місяця, наступним за місяцем надання послуг, зазначених в п. 1.1. договору. У разі не підписання або не повернення акту виконаних робіт, вважати, що послуги, зазначені в п. 1.1., надані якісно та в повному обсязі.

За умовами п. 2.2.3 договору про надання комунальних послуг орендар зобов`язується не пізніше останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги відповідно до Додатку 1 до договору, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі (зазначений в цьому договорі).

Згідно з п. 5.1. договору термін дії цього договору - з 02.02.2022 року по 31.12.2022. Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що умови цього Договору застосовуються з 02.02.2022 року.

На виконання умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 27.04.2022 № К02-2022/51/15 позивач за період з 02.02.2022 по 31.12.2022 надав відповідні послуги на загальну суму 55 910,12 грн., що підтверджується відповідними рахунками та актами виконаних послуг.

Разом із цим, відповідач відшкодування витрат позивача здійснив не в повному обсязі, сплативши 39 933,08 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та випискою з банківського рахунку позивача.

Відтак, за відповідачем утворилась заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 27.04.2022 № К02-2022/51/15 у сумі 15977,04 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 27.04.2022 № К02-2022/51/15 позивачем за період з 02.02.2022 по 31.12.2022 надані відповідні послуги згідно з рахунками та актами виконаних послуг на загальну суму 55 910,12 грн., з яких відповідачем оплачено 39 933,08 грн.

При цьому, матеріали справи не містять доказів надання відповідачем зауважень щодо якості чи обсягу наданих позивачем послуг.

Також відповідачем не надано власного контррозрахунку заборгованості.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 15977,04 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Запоріжжя" Запорізької обласної ради задовольнити повністю.

Стягнути з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30; ідентифікаційний код 37956207) на користь Комунального підприємства "Запоріжжя" Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 152; ідентифікаційний код 05905651) 15977 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн. 04 коп. заборгованості, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова