РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024Справа № 910/18926/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінкомінвест"

про стягнення 64 390,73 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі - АТ "Київоблгаз", позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінкомінвест" (далі - ТОВ "Фінкомінвест", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 64 390,73 грн. за договором розподілу природного газу.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 09420XDFK5BP016 від 01.01.2016 в частині своєчасної сплати вартості наданих послуг, у зв`язку з чим у позові АТ "Київоблгаз" просить стягнути з відповідача заборгованість за розподіл природного газу в сумі 52 938,71 грн., пеню в сумі 10 083,38 грн., 3% річних у сумі 853,46 грн. та інфляційні втрати в сумі 515,18 грн, що разом становить 64 390,73 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.12.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 01.01.2016 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (Оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінкомінвест" (споживач) був укладений типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 09420XLV50BP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Згідно з п. 1.3 типового договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 2.1 договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п. 2.2 договору обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Облік (у тому числі приладний) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем (п. 5.1 договору).

При здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні мери (м. куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показників лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою кабінету міністрів України (п. 5.3 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2 договору).

Згідно з п. 6.3 договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до Договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4 договору).

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 12.1 договору цей договір укладається на невизначений строк.

За змістом статті 633 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з частинами 1, 2 статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2498, в порядку, визначеному цим розділом (п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

За змістом п. 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Отже, виходячи з наведених норм чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд встановив, що відповідач шляхом підписання заяви-приєднання до договору розподілу природного газу № 09420XLV50BP016 від 01.01.2016 приєднався до вказаного договору, який розміщено на сайті оператора системи (позивача) та за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2080 від 07.10.2019 були внесені зміни до п. 6.1 типового договору розподілу природного газу, відповідно до яких оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно з п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів) (абзац 9 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Судом встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі природного газу № ОГ00078816 від 30.09.2021, підписаного сторонами, позивач проінформував відповідача про те, що річна замовлена потужність природного газу на 2022 рік становить 314, 00 куб.м.; місячна замовлена потужність - 26,17 куб.м.

Також відповідно до акту приймання-передачі природного газу № ОГ000106847 від 30.09.2022 позивач проінформував відповідача про те, що річна замовлена потужність природного газу на 2023 рік становить 44 058, 41 куб.м.; місячна замовлена потужність - 3 671, 53 куб.м.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2752 позивачу встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,49 грн за 1 куб.м. без ПДВ (1,788 грн. з ПДВ).

Таким чином щомісячна вартість послуги з розподілу природного газу становить для відповідача за 2022 рік становить 46,79 грн (314 куб.м: 12*1,788), а за 2023 рік - 6 564,70 грн. (44 058,41 куб.м: 12*1,788).

Згідно з п. 6.8 типового договору розподілу природного газу надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав на адресу відповідача для підписання акти наданих послуг за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року на загальну суму 421, 11 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг розподілу природного газу: № ОГЯ82014992 від 30.04.2022, № ОГЯ82014992 від 30.04.2022, № ОГЯ82018923 від 31.05.2022, № ОГЯ82022871 від 30.06.2022, № ОГЯ882026743 від 31.07.2022, № ОГЯ82030653 від 31.08.2022, № ОГЯ82034791 від 30.09.2022, № ОГЯ82038775 від 31.10.2022, № ОГЯ82042953 від 30.11.2022, № ОГЯ82046445 від 31.12.2022.

Також позивач надіслав на адресу відповідача для підписання акти наданих послуг за період з січня 2023 року по серпень 2023 року на загальну суму 52 517,63 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг розподілу природного газу: № ОГЯ83004496 від 31.01.2023, № ОГЯ83008392 від 28.02.2023, № ОГЯ83012554 від 31.03.2023, № ОГЯ83016347 від 30.04.2023, № ОГЯ83020185 від 31.05.2023, № ОГЯ830243141 від 30.06.2023, № ОГЯ83028311 від 31.07.2023, № ОГЯ83031994 від 31.08.2023.

Указані акти, підписані уповноваженим представником АТ "Київоблгаз", позивач направив відповідачу у двох примірниках супровідним листом за № 810-Сл-28423-1123 від 27.11.2023 через поштове відділення АТ «Укрпошта».

Однак відповідач підписані акти надання послуг позивачу не повернув та не надав мотивованої відмови від їх підписання.

Згідно з п. 6.6 типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов`язання зі сплати вартості наданих послуг не виконав. Водночас із розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позовної заяви, вбачається, що станом на 01.04.2023 у відповідача була наявна переплата в сумі 3,16 грн, яка зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості.

Отже судом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача за період з квітня 2022 по серпень 2023 складає 52 935, 55 грн. (421,11 грн (заборгованість за період з квітня 2022 - грудень 2022) + 52 517,60 грн. (заборгованість за період з січня 2023 - серпень 2023) - 3,16 грн.).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості ТОВ "Фінкомінвест» з оплати вартості наданих позивачем послуг з розподілу природного газу в період з квітня 2022 року по серпень 2023 року в сумі 52 935, 55 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовані.

У той же час, із позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за розподіл природного газу в сумі 52 938, 71 грн. Поряд з цим при здійсненні перерахунку заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що позивач допустив арифметичну помилку при обрахунку вищевказаної заборгованості, яка в дійсності становить 52 935, 55 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" підлягають задоволенню у сумі 52 935, 55 грн, тобто у встановленому судом розмірі.

Також за порушення зобов`язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 10 083,38 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 8.2 типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки позивача в частині стягнення пені, судом встановлено що позивачем не враховано положення пункту 8.2 типового договору щодо порядку її нарахування - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором. Так, визначені позивачем періоди: 11.02.2023 - 27.07.2023; 11.03.2023 - 27.07.2023 та 11.06.2023 - 27.07.2023 починаються не з першого робочого дня, а з вихідного.

Здійснивши власний перерахунок вимог в цій частині, суд приходить до висновку, що стягненню з ТОВ «Фінкомінвест» підлягає пеня в сумі 10 038, 41 грн., а отже, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 515,18 грн. та 3 % річних у сумі 853,46 грн. за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши перевірку правильності нарахування матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 515,18 грн. та 3 % річних у сумі 853,46 грн., як і просив позивач.

За таких обставин позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінкомінвест" про стягнення 64 390,73 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінкомінвест" (01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд 45-В, ідентифікаційний код 33787180) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ідентифікаційний код 20578072) заборгованість за розподіл природного газу у сумі 52 935 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 55 коп., пеню в сумі 10 038 (десять тисяч тридцять вісім) грн. 41 коп., інфляційні втрати в сумі 515 (п`ятсот п`ятнадцять) грн. 18 коп., 3% річних у сумі 853 (вісімсот п`ятдесят три) грн. 46 коп. та судовий збір в сумі 2682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 00 коп.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 22 березня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.