РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2024Справа № 910/13756/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 1 266 316,66 грн., за участю представників позивача - Костишеної В.Л., відповідача - Берестовенко О.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 1 266 316,66 грн., з яких: 1 005 600,00 грн. - основний борг, а також 233 772,09 грн. - інфляційні втрати та 26 944,57 грн. - 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату поставленого за видатковою накладною від 11.11.2021 року № 13 товару на суму 1 005 600,00 грн. у період з 17.01.2022 року по 08.12.2022 року.

Крім того, у наведеному позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" у порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України просило суд зазначити про нарахування 3 % річних на суму боргу до моменту виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе за укладеним між сторонами 10.09.2021 року договором на постачання товару № 53-123-01-21-07128 зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась вищевказана заборгованість та виникли підстави для нарахування компенсаційних виплат у наведеному розмірі.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог вказав на те, що країною походження товару є російська федерація, тоді як Законом України "Про санкції" № 1644-VII, Постановою КМУ № 426, Постановою КМУ № 178 введено обмежувальні заходи (санкції) на будь-які видаткові операції як з контрагентами, так і в частині розрахунків за товар, країною походження якого є російська федерація, внаслідок чого відповідач і зупинив видаткові операції за договорами з ТОВ "Атомтеплоенерго" в частині такого товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023: позов задоволено частково; стягнуто з Підприємства на користь Товариства 1 005600 грн. основного боргу, 25 456,83 грн. - 3 % річних, 233 772,09 грн. "інфляційних втрат" та 18 972,43 грн. витрат зі сплати судового збору; органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі № 910/13756/22, в порядку частини десятої статті 238 ГПК України нараховувати 3 % річних на суму основного боргу в розмірі 1 005 600 грн., починаючи з 09.12.2022 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих процентів з Підприємства на користь Товариства.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2023 року касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 у справі № 910/13756/22 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

11.12.2023 року справу повернуто до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 року справу передано на розгляд судді Чебикіній С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 року прийнято справу до свого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.01.2024.

У підготовчому засіданні 22.01.2024 року оголошено перерву до 21.02.2024 року.

15.02.2024 року від позивача надійшла заява про заміну відповідача - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" його правонаступником, яким є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремленого підрозділу "Атомпроектінжиніринг".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 року вказану заяву задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.204 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2024 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2021 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" (постачальник) було укладено договір на постачання товару № 53-123-01-21-07128 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а останній, у свою чергу, - прийняти і оплатити товар - код CPV 38430000-8 по ДК 021:2015 - Детектори та аналізатори (Гранулометричний аналізатор) у кількості, асортименті і за цінами, зазначеними у специфікації № 1 (додаток до Договору № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2020 року.

У пункті 2.1 Договору сторони погодили, що загальна вартість товару є твердою та складає разом: 1 088 000,00 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 217 600,00 грн.; всього з ПДВ: 1 305 600,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2 цієї угоди за даним Договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (додаток до Договору № 1) та виконання постачальником умов пунктів 3.2, 6.1 цього Договору.

За умовами пункту 3.3 Договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Разом із тим, згідно з пунктом 3.2 Договору з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, що підтверджує якість товару (згідно ТС.0.0014.0110).

За змістом пункту 6.1 Договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкцій № П-6 "Про порядок приймання продукції по кількості" і № П-7 "Про порядок приймання продукції по якості", та відповідно до вимог Стандарту державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС" СОУ НАЕК 038:2021 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" в розділі Стандарти НАЕК "Енергоатом" за адресою: http:www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standards-82).

Відповідно до пункту 13.1 Договору останній вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 року включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

Поясненнями позивача, а також наявною в матеріалах справи копією підписаної між сторонами без будь-яких заперечень чи зауважень видаткової накладної від 11.11.2021 року № 13 підтверджено факт того, що позивач поставив відповідачу товар загальною вартістю 1 305 600,00 грн. (разом з ПДВ), що відповідає загальній ціні Договору.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачу товару, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати його вартості у строки визначені договором та на даний час має перед позивачем заборгованість в сумі 1 005 600,00 грн. з урахуванням часткових оплат.

Доказів оплати поставленого товару у строк визначений умовами договору відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стосовно заперечень відповідача проти позовних вимог суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

У частині першій статті 4 Закону України "Про санкції" визначено, що видами санкцій згідно з цим Законом є, зокрема зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (пункт 5); заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом (пункт 10).

Згідно з частиною третьою статті 5 Закону України "Про санкції" рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2- 21, 23- 25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Отже, Радою національної безпеки та оборони України приймаються рішення про обмежувальні заходи (санкції) щодо певних фізичних та юридичних осіб і таке рішення вводиться в дію відповідним указом Президента України.

Статтею 53 Закону України "Про санкції" визначено, що державний реєстр санкцій (далі - Реєстр) - це інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, захист, облік, відображення, оброблення та надання інформації про всіх суб`єктів, щодо яких застосовано санкції. Реєстр створюється з метою надання безоплатного публічного доступу до актуальної та достовірної інформації про всіх суб`єктів, щодо яких застосовано санкції. Дані Реєстру є відкритими і загальнодоступними, крім випадків, передбачених законом.

Крім того, згідно з підпунктом 1 пункту 1 Постанови № 187 для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Отже, дія мораторію передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань. З моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб-кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений в Постанові № 187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом. Також мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізуватися шляхом виконання.

Подібний висновок наведено в постановах Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 925/1248/21, від 09.08.2023 у справі № 922/1589/22, від 08.11.2023 у справі № 915/18/23, від 21.11.2023 у справі № 910/14552/22.

Таким чином, за змістом Закону України "Про санкції" та Постанови № 187 установлено мораторій (заборону) на виконання грошових та інших зобов`язань, за якими кредиторами (стягувачами) є російська федерація або особи, пов`язані з державою-агресором.

Здійснивши запит до державного реєстру санкцій, судом встановлено, що як юридична особа, яка є у санаційному списку та до якої застосовано санкції передбачені ст.4 ЗУ «Про санкції» Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" у вказаному реєстрі відсутнє.

Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 року № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" встановлено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами), за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" () є юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України, відповідно до відкритих даних публічного реєстру юридична особа не містить серед своїх членів, учасників, власників громадян російської федерації.

За вищезазначеного вбачається, що мораторій, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 року № 187, не підлягає до застосування до даних спірних правовідносин та до позивача в даних конкретних правовідносинах.

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 1 005 600,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, відповідачем не надано документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 005 600,00 грн. заборгованості за поставлений товар обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого йому товару, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 26 944,57 грн., нарахованих за несвоєчасну оплату поставленого за видатковою накладною від 11.11.2021 року № 13 товару на суму 1 005 600,00 грн. у період з 17.01.2022 року по 08.12.2022 року.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" просило суд стягнути з відповідача 233 772,09 грн. інфляційних втрат, нарахованих на вказану суму основного боргу протягом означеного періоду.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поставка позивачем на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" товару за видатковою накладною від 11.11.2021 року № 13 на суму 1 305 600,00 грн. фактично здійснена 15.11.2021 року, а відповідна податкова накладна зареєстрована в ЄРПН 29.11.2021 року. Означені обставини підтверджуються наданими позивачем копіями видаткової накладної від 11.11.2021 року № 13 з відповідною відміткою від 15.11.2021 року, а також податкової накладної від 11.11.2021 року разом з квитанцією про її реєстрацію в ЄРПН 29.11.2021 року. У той же час, за наявними у матеріалах справи документами вхідний контроль поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" за видатковою накладною від 11.11.2021 року № 13 товару було пройдено 24.11.2021 року, що визнається обома сторонами та жодним учасником справи не ставиться під сумнів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що останнім днем строку оплати поставленого відповідачу за означеною видатковою накладною товару є 03.02.2022 року (45-й робочий день після постачання товару, проходження ним вхідного контролю та оформлення і реєстрації відповідної податкової накладної в ЄРПН), тоді як першим днем прострочення оплати цього товару є 04.02.2022 року.

За таких обставин, зважаючи на встановлену під час розгляду справи дійсну дату початку прострочення відповідачем оплати поставленого за спірною видатковою накладною товару, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача, є 25456,83 грн., нараховані за несвоєчасну оплату поставленого за видатковою накладною від 11.11.2021 року № 13 товару на суму 1 005 600,00 грн. у період з 04.02.2022 року по 08.12.2022 року.

Водночас заявлена позивачем у позовній заяві сума інфляційних втрат у розмірі 233 772,09 грн. не перевищує розрахованої судом суми вказаних компенсаційних виплат за дійсний період прострочення.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" підлягає 3 % річних у розмірі 25456,83 грн. та інфляційні втрати в сумі 233 772,09 грн., тоді як у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 1 487,74 грн. 3 % слід відмовити.

Разом із тим, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" у порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України просило суд зазначити у рішенні суду про здійснення нарахування 3 % річних на суму боргу з 09.12.2022 року до моменту виконання рішення в частині основного боргу, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині та зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3 % річних на залишок основного боргу за договором на постачання товару від 10.09.2021 року № 53-123-01-21-07128, починаючи з 09.12.2022 року до моменту повної оплати основного боргу за цим правочином, з урахуванням приписів законодавства України.

Перерахунок основного боргу, вказаного у рішенні суду та у виконавчому документі, для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 % річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" (65007, Одеська область, місто Одеса, вулиця Ватутіна Генерала, будинок 14; ) 1005 600 (один мільйон п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. основного боргу, 25456 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 83 коп. 3 % річних, 233 772 (двісті тридцять три тисячі сімсот сімдесят дві) грн. 09 коп. інфляційних втрат, а також 18 972 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 09 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2024 року в справі № 910/13756/22, в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 3 % річних на суму основного боргу в розмірі 1 005 600,00 грн., починаючи з 09.12.2022 року до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих процентів з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" (65007, Одеська область, місто Одеса, вулиця Ватутіна Генерала, будинок 14; ).

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.03.2024р.

Суддя С.О. Чебикіна