РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.03.2024Справа № 910/19849/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/19849/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК «Скай Полімер» (02095, м. Київ, вул. Трускавецька, буд. 2-А, прим. 7)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластторг-К» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 12, оф. 195)

про стягнення 67 059, 69 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК «Скай Полімер» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластторг-К» про стягнення 67 059, 69 грн основного боргу та штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № 5-13.01.2021 від 13.01.2021.

24.01.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі. Суд вирішив розгляд справи № 910/19849/23 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

13.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВК «Скай Полімер» (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пластторг-К» (надалі - відповідач, покупець) був укладений Договір поставки №5-13.01.2021 від 13.01.2021 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується протягом строку дії даного Договору поставити і передати у власність покупця товар виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними у видаткових накладних, товаро-транспортних накладних (за наявності у Специфікаціях), які є невід`ємними додатками до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених Договором.

Згідно пункту 5.1. Договору - рахунок за товар здійснюється шляхом передоплати 100% вартості товару у безготівковому порядку на банківський рахунок постачальника (п. 5.1. Договору).

Згідно пункті 5.3. та 5.4. Договору - підставою для оплати партії товару є рахунок на оплату товару виставлений постачальником покупцю на умовах цього Договору. Покупець здійснює оплату за товар протягом 3 робочих днів з моменту отримання рахунку на оплату від постачальника.

Згідно пункту 7.2. Договору - в разі невиконання або неналежного виконання покупцем зобов`язання по оплаті за отриманий товар, згідно умов даного Договору, постачальник на власний розсуд може застосовувати до покупця відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення оплати за товар, від вартості неоплаченого в строк товару за кожен день прострочення з дня виникнення до дня фактичної оплати, а також постачальник на власний розсуд може застосувати до покупця відповідальність по сплаті суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з дня виникнення до дня фактичної оплати. В разі прострочення сплати більш ніж на 3 календарних дня постачальник може на власний розсуд застосувати до покупця відповідальність по сплаті постачальнику процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 36 % (тридцять шість відсотків) річних від вартості неоплаченого в строк товару з дня настання терміну оплати товару до дня його фактичної оплати. Документами, що підтверджують поточну заборгованість покупця по оплаті постачальнику за відповідну партію поставки товару є довідка з банку щодо надходження коштів від покупця за відповідний період по конкретній поставці партії товару та Бухгалтерська довідка постачальника, тощо.

Відповідно до пункту 10.1. Договору - цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Позивач стверджує, що він, відповідно до умов Договору поставки № 5-13.01.2021 від 13.01.2021, на замовлення покупця, поставив весь об`єм товару на загальну суму 480 887, 50 грн, що підтверджується наступними документами:

Видаткова накладна № 214 від 18.03.2021 на загальну суму 6 700, 00 грн

Видаткова накладна № 946 від 29.06.2021 на загальну суму 5 850, 00 грн

Видаткова накладна № 1026 від 06.07.2021 на загальну суму 46 800, 00 грн

Видаткова накладна № 1146 від 14.07.2021 на загальну суму 17 850, 00 грн

Видаткова накладна № 1437 від 17.08.2021 на загальну суму 29 250, 00 грн

Видаткова накладна № 1657 від 13.09.2021 на загальну суму 29 750, 00 грн

Видаткова накладна № 672 від 16.06.2022 на загальну суму 168 000, 00 грн

Видаткова накладна № 520 від 28.04.2023 на загальну суму 88 000, 00 грн

Видаткова накладна № 625 від 19.05.2023 на загальну суму 88 687, 50 грн

Однак, відповідач повністю сплатив поставлений йому товар лише на суму 392 200 грн, та частково оплатив заборгованість на суму 50 000, 00 грн за видатковою накладною №625 від 19.05.2023 (рахунок на оплату № 613 від 19.05.2023 на суму 88 687, 50 грн - отримано відповідачем 19.05.2023).

Таким чином, залишається неоплаченим товар на суму 38 687, 50 грн за видатковою накладною № 625 від 19.05.2023.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 67 059, 69 грн (38 687, 50 грн - основного боргу, 15 676, 27 грн - пені, 12 695, 92 грн - 36% річних).

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення основного боргу у розмірі 38 687, 50 грн, пені у розмірі 15 676, 27, 36 % річних у розмірі 12 695, 92 за неналежне виконання зобов`язань в частині оплати поставленого товару за період прострочення з 24.05.2023 по 13.12.2023.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) строк оплати вартості поставленого товару за видатковою накладною № 625 від 19.05.2023 настав 23.05.2023 (п. 5.4. Договору), проте відповідачем не було в повному обсязі оплачено товар за видатковою накладною № 625 від 19.05.2023;

(2) 22.11.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 22/11/2023, в якій вимагав з останнього сплатити заборгованість, а також 29.11.2023 позивач направив супровідний лист № 29/11/2023 відповідачу з вимогою підписати та направити постачальнику 2 екземпляри документів, серед яких наявна спірна видаткова накладна № 625 від 19.05.2023;

(3) відповідач зобов`язаний, окрім оплати основного боргу у розмірі 38 687, 50 грн, в порядку п. 7.2. Договору оплатити 15 676, 27 грн - пені, 12 695, 92 грн - 36% річних за період прострочення з 24.05.2023 по 13.12.2023.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України (оскільки, відповідач не мав станом на 24.01.2024 зареєстрованого електронного кабінету), ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.01.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 12, оф. 195.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи поштового повернення, ухвала суду від 24.01.2024 була повернена до Господарського суду міста Києва 16.02.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 27.06.2023 у справі №910/4473/21 (910/19757/21).

Ухвала про відкриття провадження у справі була опублікована в реєстрі судових рішень, тому відповідач мав вільний доступ для ознайомлення з нею. Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19849/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду з 29.01.2024.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/19849/23, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджено факт поставки відповідачеві товару за спірною видатковою накладною, а відтак чи настав (коли настав) обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого товару?

- чи вірно визначені позивачем боргові періоди прострочення виконання грошового зобов`язання, на яке нараховано 36% річних та пеня, а відтак чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якому розмірі?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1,2 ст 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.1,2 ст. 692 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами був укладений Договір поставки № 5-13.01.2021 від 13.01.2021.

19.05.2023 позивач здійснив поставку товару за видатковою накладною №625 від 19.05.2023 та виставив рахунок на оплату № 613 від 19.05.2023.

Суд констатує, що видаткова накладна №625 від 19.05.2023 не підписана відповідачем, проте останній здійснював часткові виплати за поставлений товар, відповідно до довідки з АТ «ОТП Банк» № 008-01-3/654-БТ від 07.02.2023, де відповідач у призначенні платежу вказує рахунок на оплату №613 від 19.05.2023, а саме: 21.08.2023 на суму 20 000, 00 грн; 07.09.2023 на суму 25 000, 00 грн; 11.09.2023 на суму 5 000, 00 грн.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 №916/2403/18 зазначається перелік дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, серед яких належить часткова оплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що своїми діями по частковій оплаті рахунку №613 від 19.05.2023, що виставлявся на підставі видаткової накладної №625 від 19.05.2023, відповідач фактично підтвердив факт поставки товару та отримання рахунку на оплату.

Відповідно до умов п. 5.4. Договору, покупець повинен здійснити оплату протягом 3 робочих днів з моменту отримання рахунку на оплату від постачальника.

Отже, останній день для оплати вартості товару за рахунком на оплату № 613 від 19.05.2023 на суму 88 687, 50 грн настав 24.05.2023 (оскільки перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати (ст. 253 ЦК України), а 20.05.2023 та 21.05.2023 - вихідні дні).

Матеріали справи не містять доказів повної оплати вартості поставленого товару за видатковою накладною №625 від 19.05.2023, а відтак суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 38 687, 50 грн.

Позивачем заявлено також до стягнення 15 676, 27 грн - пені, 12 695, 92 грн - 36% річних за період прострочення з 24.05.2023 по 13.12.2023.

З приводу вимоги позивача про стягнення пені, суд звертає увагу на наступне.

Як вже зазначалось судом вище, за неналежне виконання покупцем зобов`язання по оплаті за отриманий товар постачальник може застосовувати до покупця відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення оплати за товар, від вартості неоплаченого в строк товару за кожен день прострочення з дня виникнення до дня фактичної оплати (п. 7.2. Договору).

Позивач в порядку п. 7.2. Договору додав до позовної заяви розрахунок пені, в якому зазначив строк прострочення поставки та загальний розмір пені у розмірі 15 676, 27 грн.

Проте, при розрахунку пені позивачем не вірно встановлений початок перебігу строку прострочення оплати за товар, зокрема, відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, розпочинати розрахунок штрафних санкцій за отриманим рахунком на оплату №613 від 19.05.2023 потрібно з 25.05.2023, а не з 24.05.2023, як зазначив позивач.

Суд, здійснивши власний розрахунок пені за допомогою ІПС «Ліга:Закон» за період заборгованості з 25.05.2023 по 13.12.2023, враховуючи часткову оплату відповідача, встановив що, дійсний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 15 554,78 грн, а не 15 676, 27 грн як зазначає позивач.

З приводу вимоги позивача про стягнення 36% річних, суд звертає увагу на наступне.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

В договорі поставки № 5-13.01.2021 від 13.01.2021 сторони домовились, що в разі прострочення сплати більш ніж на 3 календарних дня постачальник може застосувати до покупця відповідальність по сплаті постачальнику процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 36 % (тридцять шість відсотків) річних від вартості неоплаченого в строк товару з дня настання терміну оплати товару до дня його фактичної оплати (п. 7.2. Договору).

Однак, позивач, так само як при розрахунку пені, не правильно визначив початок перебігу строку прострочення оплати за товар.

Суд, провівши власний розрахунок 36 % річних за рахунком №613 від 19.05.2023 за допомогою ІПС «Ліга:Закон» встановив, що дійсний розмір 36 % річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 12 608,45 грн, а не 12 695, 92 грн як зазначає позивач.

З огляду на вище викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

В позовні заяві позивач зазначив, що ним понесено судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України внормовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, з огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, втім спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки , суд згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України покладає на відповідача 2 684, 00 грн судового збору.

Керуючись 13, 73-77, 86, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК «Скай Полімер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластторг-К» про стягнення 67 059, 69 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластторг-К» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 12, оф. 195, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК «Скай Полімер» (02095, м. Київ, вул. Трускавецька, буд. 2-А, прим. 7, ) 38 687 (тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят сім) грн 50 коп. - основного боргу, 15 554 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн 78 коп. - пені, 12 608 (дванадцять тисяч шістсот вісім) грн 45 коп. - 36% річних, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені у розмірі 121, 49 грн та 36% річних у розмірі 87,47 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких