ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 Справа № 917/128/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В. розглянувши справу № 917/128/24 за позовною заявою

Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ГРУП ЛТД", вул. Гоголя, 20А, кім. 108, м. Полтава, 36011

про стягнення 17 550,50 грн заборгованості

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ГРУП ЛТД" про стягнення пені у розмірі 17 550,50 грн за договором поставки товару від 05.09.2022 року № 459/ВЗЗ-2022 (вх. № 139/24).

Ухвалою від 29.01.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачеві строки: для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167,184 ГПК України; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копія ухвали суду від 29.01.2024 року доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ГРУП ЛТД" 29.01.2024 року.

Пунктом 2 частини 6 ст.242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Отже, днем вручення копії ухвали суду від 29.01.2024 року є 29.01.2024 року.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

05.09.2022 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГА ГРУП ЛТД" (далі відповідач, постачальник) укладено договір №459/ВЗЗ-2022 (далі договір, а. с. 20 - 33), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена у додатку №1 до цього договору. Код ДК 021:2015:15240000-2 - рибні консерви та інші рибні страви і пресерви.

Згідно з п. 6.1 договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника) або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену у розділі 14 договору. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Відповідно до п. 6.2 договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: АДРЕСА_2 та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою замовника.

Відповідно до п. 6.7 договору право власності на товар переходить від постачальника до замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару замовником (товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.

Пунктом 7.3.1 передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 8.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також іншими чинними нормативно-правовими актами України та цим договором.

Згідно з пунктом 8.3. договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки товару понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі.

Пунктом 11.1. договору визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 12.08.20221 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2022.

Згідно з пунктами 13.1. та 13.2. договору всі додатки та додаткові угоди до даного договору, підписані в установленому порядку обома сторонами, складають його невід`ємну частину. Невід`ємною частиною договору є додаток №1 «Специфікація» на 1 (одному) аркуші.

На виконання умов договору між сторонами підписано додаток №1 до договору - Специфікацію (а. с. 34).

В Специфікації сторонами визначено найменування товару (асортимент), країну походження товару, одиницю виміру, кількість товару, ціну та суму з ПДВ (найменування товару (асортимент) консерви рибні "Хек обсмажений в томатному соусі", країна походження товару - Україна, кількість товару 100 000; ціна за одиницю без ПДВ, грн - 194,80, сума без ПДВ, грн - 19 480 000,00 Разом: 19 480 000,00 грн.

Позивач вказує, що він склав відповідно до умов договору №459/ВЗЗ-2022 від 05.09.2022 року заявку вих. №78/8/2-1558 від 19.09.2022 на поставку відповідачем товару (консерви рибні "Філе хека обсмажене в томатному соусі) (а. с. 35):

- місце постачання АДРЕСА_3 у кількості 20 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 7, у кількості 10 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Запоріжжя, вул. Військбуд, 123, у кількості 20 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Львів, вул. Стрийська, 146, у кількості 10 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Вінниця, вул. Некрасова, 72, у кількості 10 000,00 кг у строк до 26.09.2022 року,

- місце постачання м. Павлоград, вул. Заводська, 55, у кількості 20 000,00 кг у строк до 30.09.2022 року.

Доставка товару здійснюється на склад замовника (в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ).

Як зазначає позивач, вказана заявка 19.09.2022 року була отримана уповноваженим представником відповідача директором Вороновим О. В., про що зроблено відмітку на зазначеній заявці (а. с. 35).

Як стверджує позивач, відповідач, порушуючи погоджені строки, поставив:

- 10 000,00 кг товару на суму 1 948 000,00 грн - 22.02.2022 року (видаткова накладна №44 від 22.09.2022, а. с. 36);

- 3 203,84 кг товару на суму 624 108,03 грн 03.10.2022 (видаткова накладна №57 від 03.10.2022, а. с. 37);

- 3 203,84 кг товару на суму 624 108,03 грн 04.10.2022 (видаткова накладна №58 від 04.10.2022, а. с. 38).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачем було прострочено поставку товару за договором, з огляду на що позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 17 550,50 грн.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази (копії): наказ №307 від 13.04.2018 року, положення про військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, договір №459/ВЗЗ-2022 від 05.09.2022 року, додаток №1 до договору специфікацію; заявку (вих. № 78/8/2-1558 від 19.09.2022 року), видаткові накладні: №44 від 22.09.2022, №57 від 03.10.2022, №58 від 04.10.2022, виписку з ЄДРЮОФОПГФ відносно позивача, наказ №461 від 06.10.2021 року, наказ №8 від 05.01.2024 року, витяг із нтернет - ресурсу "Опендатабот" відносно відповідача.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з п. 6.1 договору №459/ВЗЗ-2022 від 05.09.2022 року дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника) або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладення, направленим на адресу постачальника, зазначену у розділі 14 договору. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару. Постачальник завчасно прибуває до замовника для отримання письмової заявки. У випадку корегування інформації, яка зазначена у заявці, замовник має право здійснити таке коригування замовами зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке коригування вважається не дійсним.

Судом встановлено, що позивач склав відповідно до умов договору Заявку вих. № 78/8/2-1558 від 19.09.2022 року на поставку відповідачем товару на поставку відповідачем товару (Консерви рибні "Філе хека обсмажене в томатному соусі") (а. с. 35):

- місце постачання АДРЕСА_3 у кількості 20 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 7, у кількості 10 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Запоріжжя, вул. Військбуд, 123, у кількості 20 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання м. Львів, вул. Стрийська, 146, у кількості 10 000,00 кг у строк до 20.09.2022 року,

- місце постачання АДРЕСА_4 , у кількості 10 000,00 кг у строк до 26.09.2022 року,

- місце постачання м. Павлоград, вул. Заводська, 55, у кількості 20 000,00 кг у строк до 30.09.2022 року.

Вказана заявка 19.09.2022 була отримана уповноваженим представником відповідача - директором ОСОБА_1 , про що зроблено відмітку на зазначеній заявці (а. с. 35).

Як вбачається з наданих позивачем видаткових накладних товар у кількості 10 000,00 кг на суму 1 948 000,00 грн поставлено 22.09.2022 року (видаткова накладна №44 від 22.09.2022), товар у кількості 3 203,84 кг на суму 624 108,03 грн поставлено 03.10.2022 року (видаткова накладна №57 від 03.10.2022), товар у кількості 3 203,84 кг на суму 624 108,03 грн поставлено 04.10.2022 року (видаткова накладна №58 від 04.10.2022). Отже позивачем прострочено поставку вказаного товару.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України пеня обчислюється за кожний день прострочення.

Отже, наведена норма свідчить про те, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної поставки не включається до періоду часу, за який може здійснюватися поставка.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо поставки товару не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки товару понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі.

За розрахунком суду пеня за період з 21.09.2022 року по 21.09.2022 року за порушення строку поставки товару на суму 1 948 000,00 грн (видаткова накладна № 44від 22.09.2022 року) складає 1 948,00 грн, за період з 21.09.2022 року по 02.10.2022 року за порушення строку поставки товару на суму 624 108,03 грн (видаткова накладна № 57 від 03.10.2022 року) складає 7 489,30 грн, а за період з 21.09.2022 року по 03.10.2022 року за порушення строку поставки товару на суму 624 108,03 грн (видаткова накладна № 58 від 04.10.2022 року) - 8 113,40 грн.

Загальний розмір пені за розрахунком суду складає 17 550,70 грн.

Отже, судом встановлено, що загальний розмір пені становить 17 550,70 грн, тоді як позивач просить стягнути 17 550,50 грн.

Відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи вказане, а також те, що позивачем розраховано та заявлено до стягнення у вказаних вище періодах пеню, розмір якої є менший ніж розрахований судом, суд, у відповідності до положень частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що саме такий її розмір (17 550,50 грн) підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки мало місце прострочення строків поставки товару, визначених заявкою позивача № 78/8/2-1558 від 19.09.2022, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 17 550,50 грн пені, оскільки вона є правомірною, обґрунтованою та доведеною.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ГРУП ЛТД" (вул. Гоголя, 20А, кім. 108, м. Полтава, 36011, ідентифікаційний ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 17 550,50 грн пені та 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 27.03.2024 р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.241 ГПК України. Порядок та строки оскарження рішення встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко