ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/683/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

розпорядник майна ТОВ "Діадема Батерфляй": Савченко Б.Г.,

ФОП Світайло П.Ю.: Камінська А.А.,

ТОВ "Таміра": Данилів М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Світайла Павла Юрійовича

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 (колегія суддів у складі: Склярук О.І. - головуючий, Гетьман Р.А., Хачатрян В.С.)

у справі №922/683/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст вимог кредитора та хід розгляду справи

1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй" (далі - Боржник), введено процедуру розпорядження майном боржника, ухвалено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному вебпорталі судової влади України про відкриття справи про банкрутство Боржника із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

2. 22.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному вебпорталі судової влади України про відкриття справи про банкрутство Боржника.

3. Фізична особа - підприємець Світайло П.Ю. (далі - Кредитор) 24.04.2023 подав до господарського суду заяву з грошовими вимогами до Боржника.

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2023 задоволено Заяву, визнано грошові вимоги Кредитора до Боржника повністю у загальному розмірі 1032708,00 грн, з яких: 1027340,00 грн з віднесенням їх до четвертої черги задоволення з правом вирішального голосу, 5368,00 грн з віднесенням їх до першої черги задоволення (судовий збір у цій справі).

5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2023 за наслідками попереднього засідання включено до реєстру вимог кредиторів Боржника визнані судом вимоги, зокрема, Кредитора у загальному розмірі 1032708,00 грн, з яких: 1027340,00 грн з віднесенням їх до четвертої черги задоволення з правом вирішального голосу, 5368,00 грн з віднесенням їх до першої черги задоволення (судовий збір у цій справі).

6. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023, зокрема, скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.08.2023 за наслідками попереднього засідання в частині включення до реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог Кредитора до Боржника у загальному розмірі 1032708,00 грн, з яких: 1027340,00 грн з віднесенням їх до четвертої черги задоволення з правом вирішального голосу; викладено абзац перший резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 04.08.2023 (попереднє засідання) в новій редакції, яка передбачає включення до реєстру вимог кредиторів визнаних судом вимог, зокрема, Кредитора у загальному розмірі 1032708,00 грн, з яких: 1027340,00 грн з віднесенням їх до четвертої черги задоволення без права вирішального голосу, 5368,00 грн з віднесенням їх до першої черги задоволення (судовий збір у цій справі).

7. 17.01.2024 Кредитор подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 та клопотання про поновлення процесуального строку оскарження.

8. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 апеляційну скаргу Кредитора залишено без руху через ненадання скаржником доказів сплати судового збору за її подання, а також доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів усім учасникам справи, зокрема кредиторам.

9. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2024 визнано неповажними причини, вказані скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, апеляційну скаргу Кредитора залишено без руху, зобов`язано скаржника усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені недоліки апеляційної скарги, із встановленням способу для усунення недоліків, а саме: надати (надіслати) до апеляційного господарського суду інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження.

10. 12.02.2024 до апеляційного господарського суду надійшла повторна заява щодо усунення недоліків при поданні апеляційної скарги.

Стислий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

11. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 визнано неповажними наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кредитора на зазначену ухвалу.

12. Ухвалу мотивовано тим, що Кредитор не надав належних доказів, які підтверджують наявність тих підстав, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою.

Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

13. Кредитор подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2024, а справу направити для продовження розгляду до господарського суду апеляційної інстанції.

14. Касаційну скаргу мотивовано посиланням на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду, постановлення її з порушенням приписів статей 119, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України.

15. Кредитор вважає необґрунтованими висновки господарського суду апеляційної інстанції про те, що наведені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними для його поновлення, адже підставою для звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 став факт порушення місцевим господарським судом норм чинного законодавства, який був встановлений у постанові Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023, тобто вже після спливу встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на апеляційне оскарження.

16. Кредитор наголошує, що до ухвалення постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 не існувало підстав для апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023, тому наявність у нього статусу конкурсного кредитора, який бере участь у судових розглядах та є обізнаним про прийняття ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство не є визначальним фактором.

17. Водночас Кредитор зауважує, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 він не був учасником цієї справи, зазначена ухвала йому не направлялась, а конкурсним кредитором він став лише після визнання його грошових вимог до Боржника ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2023. При цьому Кредитор подавав свою заяву з кредиторськими вимогами виключно на підставі опублікованого судом оголошення.

18. Кредитор наголошує, що розгляд його апеляційної скарги, у відкритті провадження за якою відмовлено оскаржуваною ухвалою, мав встановити, чи є ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника законною, зважаючи на порушення господарським судом, що її виніс, норм чинного законодавства, та визначити юридичні наслідки для кредиторів, що подали свої вимоги до боржника, у випадку, коли суд, що розглядав такі вимоги, вийшов за межі наданих йому повноважень і порушив приписи законодавства.

19. На думку Кредитора, наведені ним у клопотанні про поновлення строку причини є поважними та мають такий характер, не зважати на який було би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства, а обмеження права Кредитора на апеляційне оскарження порушить принцип доступу до правосуддя та принцип рівності сторін перед законом та судом, може підірвати довіру до національного судочинства.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

20. ТОВ "Таміра" подало заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Кредитора, в якому зазначає, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

21. ТОВ "Таміра" наголошує, що з 04.08.2023 Кредитор набув статусу учасника цієї справи, а тому отримав право оскаржувати ухвалені в ній судові рішення, ознайомлюватися з усіма матеріалами справи, зокрема зі змістом ухвали про відкриття провадження у справі. Натомість Кредитор подав касаційну скаргу через понад 9 місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження та майже через 5,5 місяців після набуття ним статусу учасника справи.

22. ТОВ "Таміра" зауважує, що у постанові Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 не встановлено обставини та відсутні висновки про порушення Господарським судом Харківської області законодавства при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі.

23. Розпорядник майна Боржника подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення.

24. Відзив мотивовано тим, що господарський суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам Кредитора щодо неможливості подання ним апеляційної скарги у встановлені законодавством процесуальні строки, адже Кредитор, добросовісно користуючись наданими йому процесуальними правами, міг здійснити апеляційне провадження ухвали про відкриття провадження значно раніше, ніж майже через 5,5 місяців з моменту набуття ним статусу учасника справи.

25. Розпорядник майна Боржника також зазначає, що у постанові Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 відсутні висновки про порушення Господарським судом Харківської області законодавства при постановленні ухвали про відкриття провадження.

26. На думку розпорядника майна Боржника, подання Кредитором касаційної скарги за обставин, що склалися, вочевидь спрямоване на затягування розгляду справи про банкрутство Боржника, адже правомірність дій і висновків місцевого господарського суду в частині опублікування оголошення вже є предметом перегляду в суді касаційної інстанції за іншою касаційною скаргою Кредитора.

27. Інші учасники справи у встановлений судом термін відзиви на касаційну скаргу не надали.

Позиція Верховного Суду

28. Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.

29. Предметом касаційного перегляду є питання відмови у відкритті апеляційного провадження через визнання неповажними причин пропуску встановленого процесуальним законодавством строку на подання апеляційної скарги.

30. У силу статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року", кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

31. За вимогами статей 8, 129 Конституції України та статей 2, 11 Господарського процесуального кодексу України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Цим принципом керується суддя, здійснюючи правосуддя.

32. Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

33. Тобто право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності відповідної скарги чи заяви, зокрема, стосовно строків їх подання. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

34. Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

35. Зокрема, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

36. Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

37. За вимогами статті 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, клопотання особи, яка подала скаргу, та дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. Водночас до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

38. У випадку, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, апеляційна скарга залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (стаття 260 Господарського процесуального кодексу України).

39. Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України).

40. Положення Господарського процесуального кодексу України не визначають вичерпного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

41. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

42. При цьому з огляду на вимоги статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

43. Крім наведеного, слід також зауважити, що положення частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначають коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

44. У процедурі банкрутства процесуальні норми Господарського процесуального кодексу України мають універсальний характер, адже розраховані як на позовне провадження, так і на процедуру банкрутства, але їх застосування у цій процедурі здійснюється з урахуванням особливостей правового регулювання розгляду конкретного питання, передбачених КУзПБ, норми якого є спеціальними стосовно норм Господарського процесуального кодексу України.

45. Зокрема, суб`єктний склад учасників господарського процесу за Господарським процесуальним кодексом України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

46. За усталеною правовою позицією Верховного Суду, у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства. У справі про банкрутство учасники поділяються на дві групи: визначені учасниками за законом та особи, які стали учасниками справи в процесі провадження; інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

47. Згідно зі статтею 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство, зокрема, є сторони - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

48. Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначається статтею 45 КУзПБ. Набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. А набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора.

49. Тобто лише після вчинення всіх передбачених КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина 6 статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

50. Водночас, враховуючи термінологічне визначення поняття "кредитор" у абзаці 10 частини 1 статті 1 КУзПБ та порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство відповідно до статті 45 КУзПБ, кредитори з моменту подання заяви, передбаченої абзацом 1 частини 1 статті 45 КУзПБ, можуть скористатися правами, передбаченими абзацом 1 частини 6 зазначеної статті, та правом оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі (частина 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України), якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, Верховним Судом у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19.

51. З огляду на викладене Верховний Суд приймає до уваги те, що Кредитор набув статус учасника цієї справи про банкрутство лише після визнання його грошових вимог до Боржника ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2023.

52. У зв`язку з цим безпідставним є посилання Кредитора на те, що він не отримував копії ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, адже вона не направлялась ні йому, ні його представнику. У господарського суду не було підстав для направлення Кредитору копії вказаної ухвали, адже на момент її постановлення він не був учасником цієї справи.

53. Також безпідставним є твердження Кредитора про те, що він подав свою заяву з кредиторськими вимогами виключно на підставі опублікованого господарським судом оголошення, адже у відповідному повідомленні про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, опублікованому на офіційному сайті ВГСУ 22.03.2023 за номером 702271, саме міститься посилання на ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.03.2023.

54. Звернувшись із заявою з грошовими вимогами до Боржника, Кредитор не міг бути необізнаним про наявність ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі. А ознайомлення зі змістом ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 залежало виключно від зацікавленості Кредитора станом відомого йому судового провадження та не було пов`язано з будь-якими істотними труднощами чи перешкодами, зокрема, враховуючи, що відповідно до вимог Закону України "Про доступ до судових рішень" зазначена ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень на виконання вимог Закону України "Про доступ до судових рішень" 27.03.2023.

55. Також Кредитор як учасник справи відповідно до положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України мав право ознайомитися з матеріалами справи, а згідно з положеннями статті 13 зазначеного Кодексу несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ним відповідних процесуальних дій.

56. Ставши учасником цієї справи про банкрутство Боржника, Кредитор мав можливість у розумний строк оскаржити відповідну ухвалу, яку він вважає невідповідною вимогам процесуального права. Відповідно, той факт, що правовий статус Кредитора в цій справі формалізовано 04.08.2023, тобто після закінчення встановленого частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023, не можна визнати поважною причиною щодо звернення його з апеляційною скаргою на вказану ухвалу саме 17.01.2024, більш ніж через п`ять місяців після набуття статусу учасника у справі.

57. Крім того, Верховний Суд відхиляє аргументи Кредитора про те, що підстави для оскарження ним ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 виникли лише з моменту ухвалення постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023, якою, на думку Кредитора, встановлено факт порушення місцевим господарським судом норм чинного законодавства.

58. Господарський суд апеляційної інстанції в оскаржуваній інстанцій слушно зазначив, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 ухвалена за наслідками перегляду іншого судового рішення - ухвали Господарського суду Харківської області від 04.08.2023, тоді як ухвала господарського суду від 21.03.2023 не переглядалася. В зазначеній постанові апеляційного господарського суду зазначено лише про встановлення господарським судом першої інстанції неправильного кінцевого строку для звернення до суду з кредиторськими вимогами до боржника.

59. Так, у пункті 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 постановлено: здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй", , із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

60. На виконання зазначеної ухвали 22.03.2023 о 16:06 в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" в електронній формі сформовано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, в якому зазначено, зокрема, строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - 24.04.2023. Вказане повідомлення опубліковано на офіційному сайті ВГСУ 22.03.2023 о 19:37 за номером 702271.

61. Скасовуючи ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.08.2023 у відповідній частині з прийняттям нового рішення щодо визнання грошових вимог Кредитора до Боржника з віднесенням їх до четвертої черги задоволення без права вирішального голосу, Східний апеляційний господарський суд у постанові від 20.12.2023 виходив з того, що господарський суд першої інстанції в оголошенні встановив кінцевий строк для подання заяв кредиторів з вимогами до Боржника - 24.04.2023, але встановлений частиною 1 статті 45 КУзПБ строк сплив 21.04.2023, і місцевий господарський суд не був наділений повноваженнями щодо зміни цього строку. У зв`язку з наведеним відхилено висновки місцевого господарського суду щодо підстав встановлення ним зазначеного строку 24.04.2023, які викладено в ухвалі від 04.08.2023.

62. З наведеного вбачається, що викладені у постанові апеляційного господарського суду висновки щодо встановлення неправильного кінцевого строку для звернення до господарського суду з кредиторськими вимогами до боржника, на які посилається Кредитор як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження Господарського суду Харківської області від 21.03.2023, стосувалися не вказаної ухвали, а саме опублікованого місцевим господарським судом повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника та висновків місцевого господарського суду щодо обчислення відповідного строку при визнанні грошових вимог Кредитора ухвалою від 04.08.2023.

63. Отже, доводи Кредитора про те, що він дізнався про наявність певних порушень норм процесуального права в ухвалі Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 внаслідок ухвалення постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023, не підтверджуються змістом зазначеної постанови господарського суду апеляційної інстанції.

64. Виходячи з такого, Верховний Суд вважає, що апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про ненадання Кредитором належних доказів, які підтверджують наявність тих підстав, на які він посилається як на поважні причини пропуску процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою. Відповідно, господарський суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кредитора відповідно до передбачених процесуальним законодавством підстав.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Звертаючись з касаційною скаргою, Кредитор не довів неправильного застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права до встановлених під час розгляду справи обставин як необхідної передумови для скасування оскаржуваного судового рішення.

66. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваної ухвали.

Розподіл судових витрат

67. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Світайла Павла Юрійовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у справі №922/683/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді В. Білоус

В. Пєсков