РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2024Справа № 910/18637/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Белень Ганни Миколаївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Агро Менеджмент"

про стягнення 25407,56 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особи-підприємця Белень Ганна Миколаївна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Агро Менеджмент" про стягнення за транспортно-експедиційні послуги за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.08.2022 № 07/07/22-01 заборгованості в сумі 24817 грн., інфляційних втрат у розмірі 144,22 грн. та трьох процентів річних у сумі 446,34 грн. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Агро Менеджмент" та закрито провадження у справі № 910/18637/23 у частині позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 24817 грн.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача від відповідача надійшла Заявка на перевезення вантажу №1 від 22.02.2022, згідно з якою відповідач доручив, а позивач взяв на себе обов`язок здійснити перевезення вантажу по маршруту Італія, 51100 Pistoia - Україна, Херсонська область, м. Каховка.

У заявці сторони погодили дані про адресу завантаження: Via Landucci, 1 51100 Pistoia (Italy), адресу розвантаження: 74800, Херсонська обл., м.Каховка, Козацька, 3, дату завантаження 24.02.2022, дату розвантаження 04-09.03.2022, транспортний засіб ДАФ АО4458ННУ//АО2088ХТ, митний перехід: Чоп; вартість перевезення: 920 евро (у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ на день завантаження), шляхом безготівкового розрахунку протягом 14 банківських днів з дати отримання заявки/договору (2 екз.), рахунку (1 екз.), акту наданих послуг (2 екз.), ТТН/CMR (2 екз. оригіналів та 1 екз. копія).

На виконання умов заявки позивач 24.02.2022 здійснив завантаження вантажу від Landucci s.r.l. Via Landucci, 1 51100 Pistoia (Italy), доставку та розвантаження якого здійснено за адресою: с.Нові Біляри, Одеська обл. (Україна), дата розвантаження 07.07.2023, що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №381854.

Відтак, позивачем оформлено рахунок від 01.08.2022 № 07/07/22-01 на загальну суму 39817,00 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.08.2022 № 07/07/22-01, що направлені разом із CMR №381854 на електронну адресу відповідача 19.07.2022 року.

26.08.2022 відповідач направив на електронну пошту позивача погодження щодо рахунку від 01.08.2022 № 07/07/22-01 та акту від 01.08.2022 № 07/07/22-01.

Із матеріалів справи слідує, що відповідачем сплачено позивачу 28.04.2023 суму 10000 грн. та 12.05.2023 суму 5000 грн. із призначенням платежу в якості часткової оплати за транспортно-експедиційні послуги згідно рахунку №07/07/22-01 від 01.08.2022 року.

У подальшому, відповідачем під час розгляду справи сплачено на рахунок позивача залишок боргу за міжнародні транспортно-експедиційні послуги згідно з рахунком від 07.07.2022 № 07/07/22-01 у сумі 24817 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.12.2023 № 1192.

Наведені обставини слугували підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 24817 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Відповідно до частини 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом частини 2 статті 908 ЦК України, що кореспондується з вимогами частини 5 статті 307 ГК України, загальні умови перевезення визначаються цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень установлюються договором, якщо іншого не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом статті 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 01.08.2006 № 57-V, вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення й місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання та громадянство сторін.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача нарахованих на суму боргу 24817 грн. за період з 12.05.2023 по 29.11.2023 інфляційних втрат у сумі 144,22 грн.; на суму 29817 грн. за період з 28.04.2023 до 11.05.2023 трьох процентів річних у розмірі 34,31 грн.; на суму 24817 грн. за період з 12.05.2023 по 29.11.2023 трьох процентів річних у сумі 412,03 грн.

Матеріали справи не містять контррозрахунку відповідача нарахованих позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних, також відповідачем не подавалися заперечення та докази на спростування викладених позивачем обставин.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача, у тому числі в частині позовних вимог, провадження по яким закрито.

Щодо заявлених позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн., суд зауважує, що за положеннями частини 8 статті 129 ГПК України передбачені частиною 2 статті 126, частиною 8 статті 129 ГПК України докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження).

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Белень Ганни Миколаївни задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Агро Менеджмент" (01024, м. Київ, вул. Антоновича, 19-21, прим. 35; ідентифікаційний код 43009986) на користь фізичної особи-підприємця Белень Ганни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 144 (сто сорок чотири) грн. 22 коп. інфляційних втрат, 446 (чотириста сорок шість) грн. 34 коп. трьох процентів річних, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова