УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/3353/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський"

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді Буракової А. М.

від 20.11.2023 та

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Тарасова І. В., Білоусова Я. О., Пуль О. А.

від 08.02.2024

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський"

про стягнення 1 764 586,15 грн

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз"

про визнання права,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" про стягнення 1 764 586,15 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за червень - грудень 2022 року за типовим договором розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви приєднання № 094211ESFQAP016 від 01.01.2016.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" звернулось до Господарського суду Харківської області із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" не сплачувати за об`єм (обсяг) природного газу та не підтверджувати об`єм (обсяг) природного газу по типовому договору № 094211ESFQAP016 розподілу природного газу в період тимчасової окупації об`єктів газоспоживання у місті Харкові з березня 2022 року по травень 2022 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі № 922/3353/23 первісний позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" 1 764 586,15 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за червень - грудень 2022 року та 26 468,79 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою від 08.02.2024 Східний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі № 922/3353/23.

05 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, якою переглянуто рішення суду першої інстанції, скаржник зобов`язаний зазначити яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, обґрунтувати в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень. Крім того, скаржник зобов`язаний також зазначити та належно обґрунтувати виключний випадок (виключні випадки) касаційного оскарження, передбачений частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із цим в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" вказано, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України), а також викладено фактичні обставини справи та що зробили суди першої та апеляційної інстанцій. Натомість скаржником не зазначено яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" належним чином не обґрунтовано наявність виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Так, у разі визначення підставою касаційного оскарження судових рішень у справі наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен чітко зазначити конкретну норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду.

Враховуючи наведене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" не дотримано вимоги щодо змісту касаційної скарги, встановлені частиною 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне зауважити, що сама по собі незгода скаржника із прийнятими судовими рішеннями, без викладення аргументів щодо порушення або неправильного застосування судами першої та/або апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, без наведення та належного обґрунтування виключних випадків касаційного оскарження недостатні для виконання вимог частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

В свою чергу, з огляду на те, що суд, як державний орган, відповідно до вимог статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими положеннями статті 308 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статті 308 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

При постановленні судового рішення суд касаційної інстанції застосовує і повноваження, передбачені статтею 308 Господарського процесуального кодексу України, і вирішує питання про розподіл судових витрат виходячи саме з прохальної частини касаційної скарги, у зв`язку з чим застосування повноважень суду безпосередньо залежить від того, які з них просить заявник касаційної скарги застосувати за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Однак подана касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає.

В прохальній частині касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський", зокрема, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський". Водночас скаржник не вказує які повноваження повинен застосувати суд касаційної інстанції стосовно первісного позову за результатом касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

При цьому до касаційної скарги додана платіжна інструкція № 21000744 від 04.03.2024 про сплату 42 350,06 грн (1,5% від 1 764 586,15 грн * 200% * 0,8). Тобто судовий збір сплачений в частині перегляду позовних вимог лише за первісним позовом.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об`єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 5 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" звернулось до Господарського суду Харківської області із зустрічним позовом немайнового характеру (1 вимога немайнового характеру), то за його подання судовий збір повинен сплачуватись у сумі 2 684,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Враховуючи підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання касаційної скарги у цій справі в частині перегляду зустрічного позову судовий збір підлягав сплаті у сумі 5 368,00 грн (2 684,00 грн * 200%), а з урахуванням того, що касаційна скарга подана через систему "Електронний суд", то застосовується коефіцієнт 0,8 відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", сума судового збору за подання касаційної скарги у даному випадку підлягає сплаті у розмірі 4 294,40 грн.

Таким чином Товариству з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та вказати в якій частині оскаржуються судові рішення у справі № 922/3353/23. При цьому Суд повторно зауважує, що у разі якщо сторона не згодна з такими рішеннями у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- зазначення яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень;

- належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (уточнити норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду);

- уточнення вимог касаційної скарги згідно із вищенаведеними вказівками Верховного Суду;

- у разі оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23 в цілому - подання Суду доказів доплати судового збору у сумі 4 294,40 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" залишається без руху, Суд не розглядає клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі № 922/3353/23.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський", що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко