ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2024 р. Cправа №902/1358/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

представника позивача: Кізік Г.В. (ордер серії АВ №1098402 від 26.10.2023),

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А", м.Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект", м.Вінниця

про стягнення 39281,70 грн заборгованості за надані послуги з управління та утримання будинку та прибудинкової території

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122 А" з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" 39281,70 грн заборгованості, що утворилась в зв`язку з несплатою відповідачем внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2020 по 01.10.2023.

Ухвалою суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі №902/1358/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 05.12.2023.

У зв`язку з першою неявкою представника позивача з поважних причин, ухвалою суду від 05.12.2023 розгляд справи відкладено до 26.12.2023.

За результатами розгляду справи, 26.12.2023, з метою забезпечення учасникам справи можливості реалізації визначених господарським процесуальним законодавством прав та виконання обов`язків, судом була прийнята ухвала (занесена до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 23.01.2024.

23.01.2024 до суду надійшли письмові пояснення відповідача б/н від 22.01.2024 (а.с.153), де Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" виклало свої заперечення проти позову з посиланням на відсутність в матеріалах справи доказів щодо державної реєстрації права власності відповідача на нежитлові приміщення в багатоквартирному будинку за адресою: Хмельницьке шосе, буд.122А у м.Вінниці. Одночасно, 23.01.2024, відповідач звернувся до суду із заявою б/н від 22.01.2024 (а.с.154), в якій просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити у позові в частині вимог про стягнення заборгованості, нарахованої за період з 01.08.2020 по 30.10.2020.

Ухвалою суду від 23.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/1358/23 до судового розгляду по суті на 12.03.2024.

На визначену судом дату, 12.03.2024, з`явився представник позивача. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про направлення ухвали від 23.01.2024 на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект", зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.157).

Водночас, надісланий на адресу відповідача лист з примірником зазначеного судового рішення повернувся до суду з підстав "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується довідкою оператора поштового зв`язку (а.с.159).

Слід відзначити, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17).

За таких обставин факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежить від волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи.

В судовому засіданні, 12.03.2024, позивач позов підтримав.

Після звершення судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

Враховуючи неявку представників сторін на оголошення, відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Свідоцтвом про право власності САЕ №136957 від 10.05.2012 підтверджується належність на праві комунальної власності Територіальній громаді м.Вінниці в особі Вінницької міської ради матеріально-технічного складу з рампою площею 365,7 кв.м (літера "А") та вбиральні (літера "Б") за адресою: Хмельницьке шосе, буд.122-А у м.Вінниці.

Відповідно до акту "прийому-передачі комунального майна, що розташований за адресою: м.Вінниця, Хмельницьке шосе, 122-А з комунальної власності територіальної громади м.Вінниці, у власність Публічного акціонерного товариства "Будмонтажпроект"" б/н від 23.07.2012 (а.с.48) на виконання інвестиційного договору від 19.07.2012, який затверджений рішенням Вінницької міської ради №1772 від 19.07.2012, Департамент комунальних ресурсів Вінницької міської ради передав, а Публічне акціонерне товариство "Будмонтажпроект" прийняло будівлі матеріально-технічного складу з рампою площею 365,7 кв.м (літера "А") та вбиральні (літера "Б") за адресою: Хмельницьке шосе, буд.122-А у м.Вінниці.

Акт прийому-передачі б/н від 23.07.2012 затверджений рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1860 від 02.08.2012 (а.с.49).

Наявною у справі декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області за №ВН05 від 25.12.2014, підтверджується прийняття до експлуатації багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями площею 11804,90 кв.м за адресою: Хмельницьке шосе, буд.122-А у м.Вінниці, замовником будівництва якого визначено Товариство з додатковою відповідальністю "Будмонтажпроект" (ідентифікаційний код: 13298337). В пункті 10 означеної декларації визначено, що в складі такого багатоквартирного житлового будинку наявні комори в підвальному приміщенні, сходових клітинах та місцях загального користування загальною площею 2193,10 кв.м.

Рішеннями виконавчого комітету Вінницької міської ради "Про присвоєння адрес неопалювальним приміщенням багатоквартирного житлового будинку по вулиці Хмельницьке шосе №122-А" №142 від 29.01.2015, "Про присвоєння адрес неопалювальним приміщенням" №1015 від 14.05.2015, "Про часткові зміни в рішенні виконкому міської ради №1015 від 14.05.2015" №1263 від 11.06.2015 вирішено присвоїти номери неопалювальним приміщенням ТДВ "Будмонтажпроект" в багатоквартирному житловому будинку по Хмельницькому шосе, 122-А у м.Вінниці, зокрема:

- приміщенням підвального поверху №3Н площею 2,4 кв.м; №4Н площею 2,5 кв.м; №18Н площею 2,5 кв.м; №22Н площею 2,4 кв.м; №30Н площею 2,8 кв.м; №39Н площею 3,1 кв.м; №40Н площею 2,9 кв.м; №41Н площею 3,1 кв.м; №42Н площею 3,0 кв.м; №43Н площею 3,1 кв.м; №44Н площею 3,0 кв.м; №45Н площею 2,6 кв.м; №46Н площею 2,6 кв.м; №47Н площею 2,6 кв.м; №50Н площею 2,5 кв.м; №52Н площею 5,9 кв.м; №53Н площею 2,5 кв.м; №55Н площею 2,4 кв.м; №56Н площею 2,4 кв.м, №57Н площею 2,4 кв.м; №58Н площею 2,4 кв.м; №59Н площею 2,4 кв.м; №60Н площею 2,4 кв.м; №62Н площею 2,4 кв.м;

- коморам №67Н площею 2,4 кв.м; №68Н площею 2,3 кв.м; №76Н площею 2,1 кв.м; №81Н площею 2,8 кв.м; №85Н площею 2,6 кв.м; №87Н площею 2,6 кв.м; №90Н площею 2,6 кв.м; №92Н площею 2,6 кв.м; №93Н площею 2,6 кв.м; №94Н площею 2,6 кв.м; №96Н площею 3,1 кв.м; №97Н площею 3,2 кв.м; №99Н площею 3,1 кв.м; №100Н площею 3,3 кв.м; №101Н площею 2,9 кв.м; №102Н площею 2,9 кв.м; №103Н площею 2,8 кв.м; №104Н площею 2,7 кв.м; №105Н площею 2,9 кв.м; №106Н площею 2,8 кв.м; №107Н площею 2,9 кв.м; №127Н загальною площею 4,5 кв.м; №138Н площею 2,9 кв.м;

- нежитловим приміщенням, розташованим на технічному поверсі, №271Н площею 51,0 кв.м та №277Н площею 80,1 кв.м.

Відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що 08.04.2015 проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" (номер запису: 0013129).

Відповідно до положень п.1.1 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" (а.с.25-30), затвердженого у новій редакції рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по Хмельницькому шосе, буд.122А у м.Вінниці, оформленого протоколом №06/07/2020 від 06.07.2020 (надалі за текстом також - Статут): Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №122А, що розташований за місцезнаходженням: 21029, Україна, Вінницька область, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, будинок №122А відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Вищим органом управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" є загальні збори співвласників. Загальні збори співвласників мають право приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання та відміняти рішення правління, ревізійної комісії (ревізора) та рішення уповноважених представників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік (п.3.2 Статуту).

До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (п.3.4 статуту).

Кошторис об`єднання за поданням правління щороку затверджується загальними зборами не пізніше 01 січня поточного року, якщо інший строк не встановлено загальними зборами співвласників. За рішенням загальних зборів можуть затверджуватися кошториси на два і більше років. У випадку, якщо зборами співвласників не прийнято кошторис на наступний період, кошторис попереднього періоду продовжує діяти до моменту прийняття нового кошторису загальними зборами (п.5.17 статуту).

Пунктом 2 рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформленим протоколом №06/07/2020 від 06.07.2020 (а.с.38), затверджено кошторис Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" на управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку за місцем розташування: м.Вінниця, Хмельницьке шосе, будинок 122А на II півріччя 2020 року та 2021 рік (а.с.45) з обов`язковими внесками співвласників у розмірі:

- 5,31 грн за 1 кв.м житлової площі (1-й поверх);

- 5,50 грн. за 1 кв.м житлової площі (2-9 поверх);

- 3,92 грн за 1 кв.м нежитлові приміщення (підвал);

- 3,80 грн за 1 кв.м нежитлові приміщення (технічний поверх).

Згідно з п.2 рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформленим протоколом №01/22 від 07.02.2022 (а.с.40), затверджено кошторис Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" на управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку за місцем розташування: м.Вінниця, Хмельницьке шосе, будинок 122А на 2022 рік (а.с.44) з обов`язковими внесками співвласників у розмірі:

- 6,24 грн за 1 кв.м житлової площі (1-й поверх);

- 6,50 грн за 1 кв.м житлової площі (2-10 поверх);

- 4,62 грн за 1 кв.м нежитлових приміщень (підвал);

- 4,53 грн за 1 кв.м нежитлових приміщень (технічний поверх).

Листом №15 від 05.05.2021 (а.с.57) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" повідомило відповідача про належність йому на праві приватної власності приміщень №1Н, 3Н, 4Н, 5Н, 8Н, 17Н, 18Н, 22Н, 29Н, 30Н, 38Н, 39Н, 40Н, 41Н, 42Н, 43Н, 44Н, 45Н, 46Н, 47Н, 50Н, 52Н, 53Н, 55Н, 56Н, 57Н, 58Н, 59Н, 60Н, 62Н, 67Н, 68Н, 76Н, 78Н, 79Н, 81Н, 85Н, 86Н, 87Н, 90Н, 91Н, 92Н, 93Н, 94Н, 96Н, 97Н, 99Н, 100Н, 101Н, 102Н, 103Н, 104Н, 105Н, 106Н, а тому просило погасити наявну заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком.

У відповідь на лист позивача №15 від 05.05.2021, відповідач листом №92 від 13.05.2021 (а.с.58) повідомив, що згадані приміщення дійсно належать йому на праві приватної власності та не є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м.Вінниця, Хмельницьке шосе, буд.122А.

В матеріалах справи міститься опис вкладення та поштова накладна АТ "Укрпошта" від 08.05.2023 (а.с.62-65), які свідчать, що 08.05.2023 позивачем на адресу місцезнаходження відповідача направлено лист з копіями: рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, що оформлені протоколами №06/07/2020 від 06.07.2020 та №01/22 від 07.02.2022; статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А", затвердженого у новій редакції рішенням загальних зборів, оформленим протоколом №06/07/2020 від 06.07.2020; актів звіряння взаємних розрахунків за період з 01.08.2020 по 01.10.2023 по приміщенням №3Н, 4Н, 18Н, 22Н, 30Н, 39Н, 40Н, 41Н, 42Н, 43Н, 44Н ,45Н 46Н, 47Н, 50Н, 52Н, 53Н, 55Н, 56Н, 57Н, 58Н, 59Н, 60Н, 62Н, 67Н, 68Н, 76Н, 81Н, 85Н, 87Н, 90Н, 92Н, 93Н, 94Н, 96Н, 97Н, 99Н, 100Н, 101Н, 102Н, 103Н, 104Н, 105Н, 106Н, 107Н, 127Н, 138Н, 271Н, 277Н.

22.06.2023 позивач звернувся до відповідача із претензією №011/23 від 20.06.2023 (а.с.59-60), в якій просив погасити наявну заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком. В матеріалах справи наявні опис вкладення та поштова накладна АТ "Укрпошта" від 22.06.2023, якими підтверджується надіслання претензії №011/23 від 20.06.2023 на адресу місцезнаходження відповідача (а.с.61).

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" №417-VIII від 14.05.2015 (надалі за текстом також - Закон) предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

За правилами п.8 ч.1 ст.1 Закону управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Водночас спільним майном багатоквартирного будинку в розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

За правилами ч.1 ст.9 Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" №2866-III від 29.11.2001 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" №2866-III від 29.11.2001: об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Матеріалами справи підтверджується, що державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" проведено 08.04.2015.

Статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" №2866-III від 29.11.2001 на співвласників покладені зокрема такі зобов`язання: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За правилами ст.10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" №2866-III від 29.11.2001 органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до повноважень якого належить, зокрема затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

З огляду на наведене, слід дійти висновку, що на усіх власників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, управління яким здійснює об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, покладені зобов`язання з належного утримання спільного майна такого будинку шляхом сплати внесків та платежів, розмір яких визначається загальними зборами об`єднання.

Вирішуючи питання стосовно того чи є відповідач зобов`язаною особою щодо сплати внесків та платежів на утримання нежитлових приміщень №3Н, 4Н, 18Н, 22Н, 30Н, 39Н, 40Н, 41Н, 42Н, 43Н, 44Н, 45Н 46Н, 47Н, 50Н, 52Н, 53Н, 55Н, 56Н, 57Н, 58Н, 59Н, 60Н, 62Н, 67Н, 68Н, 76Н, 81Н, 85Н, 87Н, 90Н, 92Н, 93Н, 94Н, 96Н, 97Н, 99Н, 100Н, 101Н, 102Н, 103Н, 104Н, 105Н, 106Н, 107Н, 127Н, 138Н, 271Н, 277Н, суд вважає необхідним надати оцінку позиціям сторін щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" прав на зазначені приміщення.

Як встановлено вище: матеріалами справи підтверджується, що завершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок III категорії складності за адресою: м.Вінниця, Хмельницьке шосе, буд.122А було прийнято до експлуатації 25.12.2014, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області за №ВН05 від 25.12.2014. Замовником будівництва означеного багатоквартирного будинку визначено Товариство з додатковою відповідальністю "Будмонтажпроект" (ідентифікаційний код: 13298337), найменуванням якого на момент ухвалення рішення є: "Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект"".

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. У разі виконання підготовчих/будівельних робіт щодо багатоквартирного будинку замовником будівництва може бути об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель багатоквартирного будинку чи житлово-будівельний (житловий) кооператив, який здійснюватиме утримання такого будинку на підставі рішення (договору) співвласників багатоквартирного будинку.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази проведення державної реєстрації прав на зазначені вище нежитлові приміщення в багатоквартирному будинку.

Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України: "Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації."

Однак, зміст положень ст.20 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 свідчить про те, що момент звернення власника до відповідного органу з метою проведення державної реєстрації залежить від волевиявлення самого власника. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18.06.2016 у справі №922/5923/14, від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, а також у постанові Вищого господарського суду України від 12.06.2017 у справі №910/17128/16.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. Разом з цим, реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності. Близький за змістом правовий висновок неодноразово сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.06.2018 у справі №921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі №909/472/18, від 29.04.2020 у справі №911/1455/19, а також у постанові від 14.12.2021 у справі №911/1455/19.

З урахуванням встановлених юридичних фактів (закінчення будівництва будинку та прийняття його до експлуатації) суд доходить висновку, що відповідач, як замовник будівництва, є власником усіх житлових та нежитлових приміщень в такому житловому будинку, частина яких надалі була відчужена на користь фізичних осіб.

Положеннями ч.3 ст.13 Конституції України та ч.4 ст.319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує, що більш конкретизовано в положеннях ст.322 вказаного Кодексу, яке визначає обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зауважує, що власник приміщень в багатоквартирному будинку за умови введення його в експлуатацію в силу вимог ЦК України, Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" №417-VIII від 14.05.2015 є зобов`язаним нести витрати на обслуговування такого будинку на рівні з іншими співвласниками приміщень у будинку, незалежно від факту проведення державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно. Такий висновок, в тому числі обґрунтований тим, що з моменту введення майна в експлуатацію таке майно фактично створене та існує, і, як наслідок, потребує утримання, а покладення такого обов`язку на іншу частину співвласників призведе до порушення принципу рівності таких співвласників.

Отже, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект", як власника нежитлових приміщень №3Н, 4Н, 18Н, 22Н, 30Н, 39Н, 40Н, 41Н, 42Н, 43Н, 44Н, 45Н 46Н, 47Н, 50Н, 52Н, 53Н, 55Н, 56Н, 57Н, 58Н, 59Н, 60Н, 62Н, 67Н, 68Н, 76Н, 81Н, 85Н, 87Н, 90Н, 92Н, 93Н, 94Н, 96Н, 97Н, 99Н, 100Н, 101Н, 102Н, 103Н, 104Н, 105Н, 106Н, 107Н, 127Н, 138Н, 271Н, 277Н, покладені зобов`язання з належного утримання цього майна шляхом сплати відповідних внесків та платежів.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідача було належним чином повідомлено про зміст рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по Хмельницького шосе, буд.122А у м.Вінниці , оформлених протоколами №06/07/2020 від 06.07.2020 та №01/22 від 07.02.2022 (а.с.62-65).

Отже, відповідач мав усю необхідну інформацію для розрахунку розміру внесків на утримання багатоквартирного будинку відповідно до своєї частки співвласника, яка розраховується пропорційно до загальної площі нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Суд зауважує, що докази оскарження рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, якими встановлено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку, в матеріалах справи відсутні.

Як також встановлено судом: відповідно до рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлених протоколами №06/07/2020 від 06.07.2020 та №01/22 від 07.02.2022, розмір внесків за II півріччя 2020 року та 2021 рік становив: 5,31 грн за 1 кв.м житлової площі (1-й поверх); 5,50 грн. за 1 кв.м житлової площі (2-9 поверх); 3,92 грн за 1 кв.м нежитлові приміщення (підвал); 3,80 грн за 1 кв.м нежитлові приміщення (технічний поверх); за 2022 рік: 6,24 грн за 1 кв.м житлової площі (1-й поверх); 6,50 грн за 1 кв.м житлової площі (2-10 поверх); 4,62 грн за 1 кв.м нежитлових приміщень (підвал); 4,53 грн за 1 кв.м нежитлових приміщень (технічний поверх).

Суд також враховує п.5.17 статуту, відповідно до якого: у випадку, якщо зборами співвласників не прийнято кошторис на наступний період кошторис попереднього періоду продовжує діяти до моменту прийняття нового кошторису загальними зборами.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів, яким було б затверджено кошторис та відповідно розмір внесків з утримання багатоквартирного будинку на 2023, для обрахунку розміру внесків за 2023 рік необхідно застосовувати рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлене протоколом №01/22 від 07.02.2022.

Згідно зі ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами ч.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки чинним законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено строки, протягом яких відповідач повинен сплачувати позивачу внески за утримання будинку та прибудинкової території, то у даному випадку підлягають застосуванню приписи ч. 2 ст.530 ЦК України, у відповідності до яких якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи те, що позивач звернувся із відповідною претензією №011/23 від 20.06.2023 про погашення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку до відповідача 22.06.2023, суд доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" є таким, що прострочило виконання своїх зобов`язань зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку станом на момент ухвалення цього рішення.

Беручи до уваги усе наведене, перевіривши правильність проведених нарахувань, враховуючи відсутність доказів проведення розрахунків зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення 39281,70 грн заборгованості.

Стосовно заяви відповідача б/н від 22.01.2024 (а.с.154) про застосування наслідків спливу строків позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості, нарахованої за період з 01.08.2020 по 30.10.2020, суд зазначає наступне.

Позивачем подано позовну заяву б/н від 25.10.2023 до Господарського суду Вінницької області 31.10.2023, про що свідчить відтиск штемпелю вхідної кореспонденції суду (а.с.1).

За приписами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

За умовами положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а статтею 258 ЦК України до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

Частиною 5 ст.261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Водночас суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину." Закон України №540-IX від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року установлено на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 установлено з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11 березня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 1 серпня до 19 грудня 2020 року на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 1 жовтня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину.

Надалі, шляхом внесення змін і доповнень до постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 карантин на території України неодноразово продовжувався, останній раз постановою Кабінету Міністрів України №383 від 25 квітня 2023 року карантин продовжено до 30.06.2023.

Додатково Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" №2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022, доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України п.19 такого змісту: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24 лютого 2022 року, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану."

Враховуючи наведені вище обставини, суд доходить висновку, що позивачем не було пропущено строк позовної давності при зверненні до суду із позовом в частині вимог про стягнення заборгованості, нарахованої за період з 01.08.2020 по 30.10.2020, а тому в задоволені заяви відповідача б/н від 22.01.2024 (а.с.154) про застосування наслідків спливу строків позовної давності слід відмовити.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Також суд зазначає, що згідно із ч. 1-3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно із ст.30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Право на зайняття адвокатською діяльністю представником позивача підтверджується відомостями Єдиного реєстру адвокатів України.

11.06.2021 між позивачем (надалі також - клієнт) та Адвокатським бюро "Ганни Кізік" (надалі також - Бюро) укладено договір про надання правничої допомоги №04/2 (надалі також - Договір), за умовами п.1.1 якого Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо, зокрема складання процесуальних документів; представництва та захисту Клієнта в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства.

Відповідно до п.3.1 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначений сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін.

Дія Договору припиняється через три роки з дня його укладення (п.4.2 Договору).

Додатковою угодою №5 від 02.10.2023 до Договору сторонами визначено вартість послуг з професійно правничої допомоги в сумі 7381 грн.

Платіжною інструкцією №35005027 від 20.10.2023 підтверджується сплата Клієнтом на користь Бюро вартості наданих послуг з професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн.

З огляду на наведене суд зазначає, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн підтверджуються та встановлені поданими доказами.

Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України №2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.5 та 6 ст.126 ГПК України).

Водночас позивачем не подано клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" (вул.Дубовецька, буд.35, м.Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21012, ідентифікаційний код: 13298337) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122А" (Хмельницьке шосе, буд.122А, м.Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21029, ідентифікаційний код: 39737952) 39281,70 грн заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2684,00 грн відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повний текст судового рішення направити згідно переліку.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

6. Повне рішення складено 22 березня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122 А" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

4 - представнику Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмельницьке шосе 122 А" адвокату Кізік Г.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

5 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" (вул.Дубовецька, буд.35, м.Вінниця, 21012) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення;

6 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажпроект" адвокату Ліскову А.І. ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )