РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2024Справа № 910/14548/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УММК-СТРОЙ" до Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України про стягнення 7 412 138,27 грн,

за участю представників:

позивача: Самодурової Н.В.;

відповідача: Власенко І.І.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УММК-СТРОЙ" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України (далі - Товариство) 16 287 068,70 грн, з яких: 8 874 930,43 грн - основний борг, 5 608 951,93 грн - пеня, 1 457 325,78 грн - інфляційні втрати, 345 860,55 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних Підприємством будівельних робіт за договором підряду від 26 квітня 2022 року № 8.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

3 жовтня 2023 року на адресу суду від позивача на виконання вимог вказаної ухвали надійшли документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 жовтня 2023 року відкрито провадження в справі № 910/14548/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 9 листопада 2023 року.

16 жовтня 2023 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання від 13 жовтня 2023 року про його участь у судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року вищевказану заяву Підприємства повернуто без розгляду.

18 жовтня 2023 року через систему "Електронний суд" від представника Підприємства надійшло клопотання від цієї ж дати про проведення засідання, призначеного на 9 листопада 2023 року, а також усіх наступних судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року вказане клопотання Підприємства задоволено частково.

У підготовчому засіданні 9 листопада 2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 7 грудня 2023 року.

22 листопада 2023 року через систему "Електронний суд" від Підприємства надійшли додаткові пояснення по справі від цієї ж дати.

7 грудня 2023 року до початку засідання через загальний відділ канцелярії суду від Товариства надійшло клопотання від 7 грудня 2023 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами даної справи та підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 7 грудня 2023 року відкладено підготовче засідання на 21 грудня 2023 року.

11 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" від представника Підприємства надійшла заява від 8 грудня 2023 року про проведення засідання, призначеного на 21 грудня 2023 року, а також усіх наступних судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2023 року вказану заяву задоволено частково.

21 грудня 2023 року через загальний відділ канцелярії суду від Товариства надійшов відзив на позовну заяву від цієї ж дати, у якому відповідач визнав факт наявної у нього заборгованості з оплати виконаних позивачем робіт. Разом із цим, використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки Товариства здійснюється відповідно до "Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України на організацію та проведення роботи з розвитку фізичної культури і спорту серед працівників і військовослужбовців правоохоронних органів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2011 року № 418 (далі - Порядок), у зв`язку з чим Товариство зареєструвало на обліку в Державній казначейській службі України кредиторську заборгованість перед позивачем на суму 8 874 930,43 грн. Однак, Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України), як розпорядник бюджетних коштів, затримало фінансування видатків за напрямом асигнувань КЕКВ 3210 "Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)", у зв`язку з чим і виникла спірна заборгованість перед позивачем. При цьому, відповідач неодноразово звертався до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України щодо виділення коштів на оплату вищевказаної заборгованості. Враховуючи викладене, Товариство вказує на відсутність його вини в порушенні зобов`язань за договором та вважає, що в силу пункту 15.4. договору воно не несе відповідальності за порушення такого грошового зобов`язання. У зв`язку з цим у позивача, на думку Товариства, відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій. Крім того, Товариство просило суд зменшити розмір таких санкцій, оскільки останнє є громадською організацією, у якої відсутні грошові надходження для їх оплати.

У підготовчому засіданні цього ж дня оголошено перерву до 25 січня 2024 року.

17 січня 2024 року через систему "Електронний суд" від представника Підприємства надійшла заява від цієї ж дати про проведення засідання, призначеного на 25 січня 2024 року, а також усіх наступних судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 січня 2024 року вказану заяву задоволено частково.

25 січня 2024 року в підготовчому засіданні представником Товариства подано клопотання від 23 січня 2024 року про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу. Також представником відповідача заявлено усне клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

У цьому ж підготовчому засіданні оголошено перерву до 1 лютого 2024 року.

29 січня 2024 року через систему "Електронний суд" від представника Підприємства надійшла заява від 26 січня 2024 року про проведення засідання, призначеного на 1 лютого 2024 року, а також усіх наступних судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 січня 2024 року цю заяву задоволено частково.

Також 29 січня 2024 року через систему "Електронний суд" від представника Підприємства надійшла заява від цієї ж дати про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просив суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на користь Підприємства: 1 457 325,78 грн - інфляційних втрат, 345 860,55 грн - трьох процентів річних.

Перед початком підготовчого засідання у даній справі від представника відповідача через загальний відділ канцелярії суду надійшло клопотання від 31 січня 2024 року про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю ознайомлення з її матеріалами.

У підготовчому засіданні 1 лютого 2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про відмову в задоволенні клопотання Товариства про відкладення розгляду справи та про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 1 лютого 2024 року до 12 год 50 хв.

Цього ж дня через систему "Електронний суд" від Підприємства надійшло клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 лютого 2024 року провадження у справі № 910/14548/23 в частині стягнення з Товариства 8 874 930,43 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Цією ж ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 22 лютого 2024 року.

5 лютого 2024 року через систему "Електронний суд" від представника Підприємства надійшла заява від 2 лютого 2024 року про проведення засідання, призначеного на 22 лютого 2024 року, а також усіх наступних судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 лютого 2024 року вказану заяву задоволено частково.

21 лютого 2024 року через загальний відділ канцелярії суду від Товариства надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 22 лютого 2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 14 березня 2024 року.

1 березня 2024 року на адресу суду від представника Підприємства надійшла заява від 27 лютого 2024 року про проведення засідання, призначеного на 14 березня 2024 року, а також усіх наступних судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 березня 2024 року задоволено частково.

13 березня 2024 року через загальний відділ канцелярії суду від Товариства надійшла заява від цієї ж дати про розстрочення виконання рішення суду в даній справі.

У судовому засіданні 14 березня 2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання Товариства про залишення без розгляду заяви останнього від 13 березня 2024 року про розстрочення виконання судового рішення.

У цьому ж судовому засіданні представник Підприємства підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Товариства проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2022 року між Товариством та Підприємством укладено договір підряду № 8, за умовами якого останнє зобов`язалося виконати своєчасно та якісно, відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору на закупівлю робіт: "Реконструкція стадіону "Динамо", бази олімпійської підготовки, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані будівель, без змін цільового та функціонального призначення" ДСТУ Б.Д.1.1 - 1:2013 (45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи), а Товариство - прийняти й оплатити обумовлені роботи.

Цей договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

У пункті 19.2. договору зазначено, що Товариство є державною неприбутковою установою.

Згідно з пунктом 1.2. договору склад та обсяги робіт, що доручаються виконати Підприємству, визначені в кошторисній документації.

Пунктом 2.1. вказаного правочину передбачено, що позивач повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам, встановленим чинним законодавством України, проектній та кошторисній документації.

Ціна договору визначається на основі кошторисної документації відповідно до державних будівельних норм і складає 8 874 930,43 грн з ПДВ. Товариство бере бюджетні зобов`язання за договором та провадить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом (пункти 3.1. та 3.3. договору).

Згідно з пунктами 4.1.- 4.3. договору оплата фактично виконаних робіт здійснюється протягом 7-ми календарних днів з дня підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2В), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) на розрахунковий рахунок Підприємства. Розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідно до частини 1 статті 49 Бюджетного кодексу України (далі - БК України). Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в межах вартості робіт, передбачених ціною договору (з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт та їх вартості за одиницю виміру).

Пунктом 5.1. вказаного правочину (у редакції додаткової угоди від 30 червня 2022 року № 1) передбачено, що строк виконання робіт розпочинається з дати підписання цього договору до 31 грудня 2023 року. Місце виконання робіт: місто Одеса, Приморський район, Французький бульвар, 27.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2. та 6.3. договору приймання-передача виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог загальних умов та інших нормативних актів, які регламентують приймання-передачу таких робіт. Здача-приймання виконаних робіт оформлюється актами виконаних підрядних робіт, складеними за формою № КБ-2В і довідками про вартість виконаних підрядних робіт, складеними за формою № КБ-3, які готуються Підприємством та надаються Товариству в двох примірниках протягом 5-ти робочих днів з дня закінчення фактично виконаних робіт. Роботи вважаються прийнятими Товариством після підписання сторонами кожного з вищевказаних документів.

Товариство не несе відповідальності у випадках затримки або припинення бюджетного фінансування на цілі, передбачені договором (пункт 15.4. вказаного правочину).

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. У будь-якому випадку цей договір втрачає силу не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (пункти 17.1. та 17.3. договору).

У додатках №№ 1, 2 до договору сторони погодили договірну ціну робіт та календарний графік їх виконання.

Судом встановлено, що Підприємство виконало роботи за договором на загальну вартість 8 874 930,43 грн, що підтверджується: актом приймання виконаних будівельних робіт від 29 квітня 2022 року № ОУ-00001/б за квітень 2022 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2022 року на суму 2 428 755,96 грн; актом приймання виконаних будівельних робіт від 12 травня 2022 року № ОУ-00002/б за травень 2022 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2022 року на суму 2 981 939,34 грн; актом приймання виконаних будівельних робіт від 31 травня 2022 року № ОУ-00003/б за травень-2 2022 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень-2 2022 року на суму 3 464 235,13 грн.

Вищенаведені акти й довідки підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками сторін.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за наведеним договором також свідчить відсутність з боку замовника претензій і повідомлень про порушення виконавцем умов цього правочину.

Однак, відповідач своїх зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт в установлений договором строк не здійснив.

Зі змісту наявних у матеріалах справи копій актів звірки взаємних розрахунків за періоди: січень 2022 року - грудень 2022 року, січень 2023 року - березень 2023 року, квітень 2023 року - травень 2023 року, підписаних уповноваженими представниками обох сторін та скріплених їх печатками, вбачається, що Товариство визнало наявну в нього станом на 29 травня 2023 року заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 8 874 930,43 грн.

19 серпня 2022 року позивач направив на адресу Товариства лист від цієї ж дати, у якому просив погасити зазначену заборгованість за виконані ним роботи. Листом від 4 жовтня 2022 року № 07/50 відповідач повідомив Підприємство, що підтверджує наявність у нього заборгованості на вищевказану суму та докладає зусиль для її якнайшвидшого погашення.

14 липня 2023 року Підприємство направило відповідачу претензію про сплату заборгованості за договором та нарахованих штрафних санкцій. Однак, вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення та виконання.

Разом із цим, судом встановлено, що після звернення Підприємства до суду з цим позовом - 27 грудня 2023 року, відповідач повністю сплатив позивачу всю суму наявної у нього основної спірної заборгованості.

Даний факт визнається позивачем та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій від 21 листопада 2023 року (оплачені 27 грудня 2023 року): № 9 на суму 2 428 755,96 грн, № 10 на суму 2 981 939,34 грн, № 11 на суму 3 464 235,13 грн.

Оскільки Товариство несвоєчасно розрахувалося з позивачем, останній просив суд стягнути з відповідача 1 457 325,78 грн інфляційних втрат та 345 860,55 грн трьох процентів річних, нарахованих: на суму основної заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт від 29 квітня 2022 року № ОУ-00001/б на суму 2 428 755,96 грн за період з 6 травня 2022 року по 8 вересня 2023 року; на суму основної заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт від 12 травня 2022 року № ОУ-00002/б на суму 2 981 939,34 грн за період з 19 травня 2022 року по 8 вересня 2023 року; на суму основної заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт від 31 травня 2022 року № ОУ-00003/б на суму 3 464 235,13 грн за період з 7 червня 2022 року по 8 вересня 2023 року.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений Підприємством до стягнення розмір трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум компенсаційних виплат підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 5 608 951,93 грн пені, з яких: 1 560 525,61 грн - пеня, нарахована на суму боргу в розмірі 2 428 755,96 грн за період з 6 травня 2022 року по 8 вересня 2023 року (акт приймання виконаних будівельних робіт від 29 квітня 2022 року № ОУ-00001/б); 1 894 716,09 грн - пеня, нарахована на суму боргу в розмірі 2 981 939,34 грн за період з 19 травня 2022 року по 8 вересня 2023 року (акт приймання виконаних будівельних робіт від 12 травня 2022 року № ОУ-00002/б); 2 153 710,23 грн - пеня, нарахована на суму боргу в розмірі 3 464 235,13 грн за період з 7 червня 2022 року по 8 вересня 2023 року (акт приймання виконаних будівельних робіт від 31 травня 2022 року № ОУ-00003/б).

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судом встановлено, що Товариство є державною неприбутковою установою, яка відповідно до пункту 1 Порядку є одержувачем бюджетних коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Фінансова підтримка громадських об`єднань фізкультурно-спортивного спрямування".

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Однак, судом встановлено, що пунктом 15.4. вищевказаного правочину сторони прямо передбачили, що Товариство не несе відповідальність у випадках затримки або припинення бюджетного фінансування на цілі, передбачені договором.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що останній був здійснений без урахування розмірів пені, визначених частиною 2 статті 231 ГК України. Зокрема, позивачем була нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що, з урахуванням правової природи спірних правовідносин, які виникли між сторонами, не узгоджується ні з приписами чинного законодавства, ні з умовами договору.

З наявних у матеріалах справи копій листів від 8 лютого 2023 року № 07/24, від 7 березня 2023 року № 07/32, від 7 квітня 2023 року № 07/47, від 7 червня 2023 року № 07/71 та від 7 липня 023 року № 07/85 вбачається, що Товариство неодноразово зверталося як до головного розпорядника бюджетних коштів - Міністерства внутрішніх справ України (відповідно до пункту 1 Порядку), так і до Міністерства молоді та спору України, як нового головного розпорядника бюджетних коштів відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2023 року № 1104 "Деякі питання діяльності фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України", щодо виділення коштів на оплату виконаних позивачем спірних робіт, які з незалежних від позивача причин не були профінансовані з Державного бюджету України.

При цьому, спірна сума основного боргу за договором була внесена Товариством у передбаченому БК України порядку та строки до реєстру бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 24 січня 2023 року № 1, витяг з якого наявний у матеріалах справи.

За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Норми статей 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами статті 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відсутність бюджетного фінансування у відповідача не залежить від його волі та дій, що виключає наявність його вини в порушенні спірного зобов`язання за договором.

Наявність у договорі застереження про звільнення Товариства від відповідальності за порушення строків оплати робіт у разі затримки бюджетного фінансування не звільняє його від відповідальності, встановленої частиною 2 статтею 625 ЦК України, оскільки нарахування компенсаційних виплат не передбачає жодних винятків незалежно від причин прострочення виконання грошового зобов`язання, а також від виконання обов`язку відповідача з оплати передбачених договором робіт в натурі, однак, є підставою для звільнення замовника від відповідальності, яка має іншу правову природу - неустойка (штраф, пеня), збитки тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року в справі № 916/89/14.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування Підприємством пені за несвоєчасне виконання Товариством своїх договірних зобов`язань, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача вказаної штрафної санкції є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 5 608 951,93 грн пені, правові підстави для задоволення клопотання Товариства про зменшення розміру вказаної штрафної санкції відсутні.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позов Підприємства підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи вищевикладене, а також наявність поданого позивачем клопотання від 1 лютого 2024 року про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмір 84 134,28 грн, суд дійшов висновку про те, що надмірно сплачена останнім вказана сума судового збору підлягає поверненню Підприємству.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України (01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 29; ідентифікаційний код 00035145) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УММК-СТРОЙ" (65490, Одеська область, місто Теплодар (пн), вулиця Польова, будинок 1; ідентифікаційний код 36612823) 345 860 (триста сорок п`ять тисяч вісімсот шістдесят) грн 55 коп. трьох процентів річних, 1 457 325 (один мільйон чотириста п`ятдесят сім тисяч триста двадцять п`ять) грн 78 коп. інфляційних втрат та 26 873 (двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят три) грн 76 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УММК-СТРОЙ" (65490, Одеська область, місто Теплодар (пн), вулиця Польова, будинок 1; ідентифікаційний код 36612823) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 84 134 (вісімдесят чотири тисячі сто тридцять чотири) грн 28 коп., сплачений на підставі платіжної інструкції від 27 вересня 2023 року № 1454 на загальну суму 244 306,03 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 28 березня 2024 року в зв`язку з перебуванням судді Павленка Є.В. у відпустці в період з 18 березня 2024 року по 26 березня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко