УХВАЛА

м. Київ

19.03.2024Справа № 910/635/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

7. ОСОБА_7

8. ОСОБА_8

9. ОСОБА_9

10. ОСОБА_10

11. ОСОБА_11

12. ОСОБА_12

про стягнення 1 020 006 030,38 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядалась справа №910/635/20 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про стягнення солідарно шкоди у розмірі 1 020 006 030,38 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), заподіяної ПАТ "Банк Форум".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 травня 2023 року у справі № 910/635/20 у задоволенні позову - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09 листопада 2023 року касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково. Рішення Господарського суду м. Києва від 24.11.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 травня 2023 року скасовано та постановлено справу № 910/635/20 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2023 прийнято справу № 910/635/20 до свого провадження.

18.03.2024 ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) ОСОБА_4 .

Під час підготовчого провадження, судом встановлено, що відповідач 4. ОСОБА_4 помер.

У зв`язку з цим ухвалою суду від 13.02.2024 у порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України зобов`язано Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчук О.М. надати суду спадкову справу № 7/2023.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Частини 1, 4 та 5 статті 1231 Цивільного кодексу України визначають, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов`язанні.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Тлумачення частини 1 статті 1231 Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець не деталізує того, обов`язки в яких зобов`язаннях переходять в порядку спадкування - договірних чи недоговірних. Власне, відсутні будь-які передумови для обмеження законодавцем переходу в порядку спадкового правонаступництва обов`язку відшкодувати майнову шкоду (збитки) в договірних чи недоговірних зобов`язаннях. Такий висновок підтверджується й системним аналізом випадків використання законодавцем словосполучення "майнова шкода", наприклад, у статтях 22, 623, 1166, 1177 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.

У свою чергу, процесуальне правонаступництво - це заміна особи, яка бере участь в процесі як сторона, іншою особою (правонаступником), яке займає процесуальне становище вибула сторона. При цьому, при вступі (залученні) в процес правонаступника нове провадження у справі не порушується, оскільки процесуальне правонаступництво характеризується тим, що правонаступник продовжує участь в процесі, займаючи правове становище попередника.

Особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках заміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Процесуальне правонаступництво відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №264/5957/17).

Суд залучає до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує.

З огляду на вищевикладене, суд вказує на те, що у даній справі наявні підстави, передбачені як нормами матеріального права, так і процесуального закону для залучення у справі правонаступника (правонаступників) відповідача 4. ОСОБА_4 .

Пунктом першим частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктами 1, 2 частини першої статті 227 цього Кодексу - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника (пункт 1 частина 1 статі 229 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) померлого відповідача 4. ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 181, 182, 185, 227, 234 Господарського процесуального кодексу України суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/635/20 до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) померлого відповідача ОСОБА_4 .

2. Запропонувати учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у даній справі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції відповідно до ст ст. 256-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 21.03.2024

Суддя О.М.Ярмак