РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2024Справа № 910/567/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солідтехно"

про стягнення 42336 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солідтехно" про стягнення за договором від 19.04.2022 № 19/04/2022 отриманих грошових коштів за дефектний товар у розмірі 35280 грн. та 7056 грн. штрафу за поставку неякісного товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03134, м. Київ, вул. М. Трублаїні, буд. 2-А.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Отже, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місця реєстрації.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відтак, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2022 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір поставки № 19/04/2022, у пункті 1.1 якого встановлено, що постачальник зобов`язується передати окремою(-ими) партією(-ями) у власність покупця Товар, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що гарантійний термін - визначений виробником індивідуально для кожного виду продукції строк, протягом якого покупець може звернутись до продавця з приводу неналежної якості продукції, а останній зобов`язаний безоплатно замінити продукцію неналежної якості на продукцію належної якості, в разі якщо втрата працездатності продукції не пов`язана з порушенням покупцем правил експлуатації та зберігання продукції. Гарантійний строк на товар, що поставляється, становить не менше 12 місяців, якщо інше не зазначено в специфікації.

Відповідно п. 3.7. договору при виявлені дефектів (недоліків, невідповідностей, недоробок та інше) покупець надсилає постачальнику повідомлення у зручний для нього спосіб: тел./факсом, електронною поштою. Постачальник повинен на протязі 3 (трьох) робочих днів з`явитися за адресою місцезнаходження покупця для складання дефектного акту. Перелік дефектів визначається дефектним актом, який складається сторонами. В акті фіксується дата виявлення дефектів і терміни їх усунення. У разі ігнорування повідомлення постачальником всі виявлені дефекти, які будуть внесені до дефектного акту, будуть визнані останнім.

Пунктом 3.8 Договору закріплено обов`язок постачальника за свій рахунок протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів усунути дефекти (недоліки, невідповідності, недоробки та інше), які виявлені протягом гарантійного строку.

Згідно пункту 4.5 договору оплата за товар здійснюється у розмірі 100% попередньої оплати.

Відповідно до пункту 5.3 договору поставка товару здійснюється в строк не більше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання постачальником від покупця відповідної попередньої оплати.

У пункті 6.9 договору передбачено, що у випадку поставки товару, що не відповідає якості, постачальник зобов`язується, за вимогою покупця, за свій рахунок протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів за вибором останнього: 1) безоплатно усунути недоліки товару або відшкодувати витрати, здійснені покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) замінити товар на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) відповідно зменшити ціни; 4) повернути сплачену за товар грошову суму.

На виконання умов договору позивач у повному обсязі оплатив 4 одиниці гідроциліндрів, згідно рахунку на оплату від 19.04.2022 №121, що підтверджується платіжним дорученням від 02.05.2022 № 545818 на суму 149 760,00 грн. (з ПДВ).

14.06.2022 відповідач поставив згідно з видатковою накладною № 74 один гідроциліндр 7208419 та два гідроциліндри 7106456.

05.08.2022 позивачем складено дефектний акт № 0508, в якому зазначено, що під час огляду гідроциліндру ковша мінінавантажувача BOBCAT S 250 через зупинення його роботи, у штуцері гідроциліндра 7208419 виявлено металеву стружку.

У зв`язку з цим, 19.09.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією від 15.09.2022 № 15/19/22, в якій просив протягом 3 календарних днів замінити неякісний гідроциліндр 7208419, а в разі неможливості заміни - повернути грошові кошти в сумі 35 280 грн. із ПДВ, отримані за дефектний товар, та сплатити штраф за поставку неякісного товару в сумі 7056 грн. До вказаної претензії долучено дефектний акт від 05.08.2022 № 0508 та 3 фотографії.

Направлення претензії відповідачу підтверджується описом вкладення в цінний лист, накладною від 16.09.2022 № 627 та фіскальним чеком від 16.09.2022 року.

Оскільки відповідач вимоги претензії не виконав, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За положеннями частин 1, 2 статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Частиною 1 статті 676 ЦК України передбачено, що гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини 2 статті 678 ЦК України в разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили (частина 2 статті 679 ЦК України).

Із умов договору від 19.04.2022 № 19/04/2022 слідує, що гарантійний строк на товар становить 12 місяців.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач поставив товар згідно з видатковою накладною від 14.06.2022 № 74 (один гідроциліндр 7208419 та два гідроциліндру 7106456), відтак гарантійний строк на товар тривав до 14.09.2023 року.

Таким чином, позивач у межах гарантійного строку звернувся 19.09.2022 до відповідача з претензією від 15.09.2022 № 15/19/22, в якій просив протягом 3 календарних днів замінити неякісний гідроциліндр 7208419, а в разі неможливості заміни - повернути грошові кошти в сумі 35 280 грн. із ПДВ, отримані за дефектний товар, та сплатити штраф за поставку неякісного товару в сумі 7056 грн. До вказаної претензії долучено дефектний акт від 05.08.2022 № 0508 та 3 фотографії.

Матеріали справи жодних доказів порушення позивачем правил користування чи зберігання товару не містять, відтак саме відповідач відповідає за недоліки поставленого позивачу товару.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20.

Натомість, відповідачем жодних доказів на спростування викладених позивачем обставин не надано.

За наведених обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази замінити відповідачем неякісного товару чи повернення позивачу відповідної суми грошових коштів, суд дійшов висновку задовольнити позов у цій частині та стягнути з відповідача сплачену позивачем суму за неякісний товар - гідроциліндр 7208419, у розмірі 35 280 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

У разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором (частина 7 статті 269 ГК України).

Відповідно до пункту 7.6 договору за порушення постачальником умов поставки щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) з нього може стягуватися штраф у розмірі 20 % вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

За арифметичним перерахунком суду, з відповідача підлягає стягненню нарахований позивачем штраф у сумі 7056 грн., що становить 20 % від вартості неякісного товару (гідроциліндру 7208419, вартістю 35 280 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солідтехно" (03134, м. Київ, вул. М. Трублаїні, буд. 2-А; ідентифікаційний код 42851785) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" (39000, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Глобине, вул. Володимирська, 61; ідентифікаційний код 33604720) 35280 (тридцять п`ять тисяч двісті вісімдесят) грн. боргу, 7056 (сім тисяч п`ятдесят шість) грн. штрафу, а також 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова