ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1376/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.

за участю представника позивача: Груєнко С.Л., діє згідно довіреності №6 від 22.11.2022 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нурмат ЛТД"

про стягнення 1573684,26 грн.

Процесуальні дії по справі.

Комунальне некомерційне підприємство "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нурмат ЛТД" 1573684,26 грн., з яких: 1257948,00 грн. заборгованості, 227679,90 грн. пені, 88056,36 грн. штрафу.

Ухвалою від 06.11.2023 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 12.12.2023 р.

Ухвалою суду від 12.12.2023р. відкладено підготовче засідання на 11 січня 2024 р.

04.01.2024р. від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.184-189).

У судовому засіданні 11.01.2024 р. суд постановив протокольну ухвалу про перерву до 13.02.2024 р.

17.01.2024р. від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.194-202).

02.02.2024р. від позивача надійшли клопотання про долучення додаткових доказів (а.с.203-207, 208-212).

В судовому засіданні від 13.02.2024 суд ухвалив задовольнити клопотання позивача та прийняти до розгляду докази, які надійшли до суду 17.01.2024 р.; залишити без розгляду клопотання позивача про долучення додаткових доказів, яке надійшло до суду 02.02.2024 р.

Ухвалою суду від 13.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1376/23 до судового розгляду по суті на 12 березня 2024 р.

В судовому засіданні 12.03.2024р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на виконання умов договору про закупівлю №180521/ц1 від 18.05.2021р. ним було сплачено відповідачу 4780800,00 грн. згідно платіжного доручення №10772 від 09.06.2021р., а взамін отримано талони на пальне.

Позивач зазначає, що частина талонів в кількості 120 штук номіналом 10 л на бензин марки А-92, 90 штук номіналом 20 л на бензин марки А-92, 110 штук номіналом 10 л на дизельне паливо, 1900 штук номіналом 20 л на дизельне паливо, всього на суму 1257948,00 грн. не була ним отоварена, у зв`язку з відмовою працівниками АЗС відпускати пальне за вказаними талонами.

Претензія позивача про повернення сплачених за пальне коштів в сумі 1257948,00 грн. залишилась без відповіді та реагування з боку відповідача.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача надав суду оригінали паливних талонів, копії яких долучено до матеріалів позовної заяви. Після огляду оригіналів талонів, суд повернув їх представнику позивача.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву, у порядку ст.165 ГПК України, свого представника для участі в судовому засіданні не направив.

Ухвали суду, які направлялись на адресу відповідача вказану в ЄДРЮОФОПГФ, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.176-179, 192-193).

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу за його адресою, зареєстрованою в ЄДРЮОФОПГФ, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки представника останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист прав та інтересів відповідача.

Також суд враховує, що саме відповідач наділений правом отримувати вчасно адресовану йому поштову кореспонденцію та несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та не повідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, Господарським судом Житомирської області, у відповідності до п.4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Беручи до уваги, що явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд на підставі ч.9ст.165 ГПК України розглянув справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

18.05.2021 року між Комунальним некомерційним підприємством "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім міжрегіональна трейдингова компанія" (постачальник) було укладено договір №180521/ц1 про закупівлю товару, згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовнику товар паливо для заправки автомобілів Станції швидкої медичної допомоги м.Мирнограда (85323, Донецька обл., м.Мирноград, вулиця Соборна, будинок 20Д) (ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти): бензин А-92, ДК021:2015-09132000-3, дизельне пальне, ДК021:2015-09134200-9 (за талонами) відповідно до умов даного договору та специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а замовник прийняти та оплатити його (а.с.17-21).

Відповідно до п.1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару, визначені у специфікації.

Загальна сума цього договору складає 4780800,00 грн. (п.3.1 договору).

Згідно п.5.1 договору строк )термін) поставки (передачі) товару: не пізніше 5 робочих днів після надання замовником заявки на отримання товару (заявка надається факсимільним зв`язком або електронною поштою).

Відповідно до п.п.5.2 договору постачальник зобов`язується організовувати та забезпечувати безперебійну та цілодобову заправку паливом автотранспорту замовника.

Приймання-передача товару по кількості та асортименту проводиться замовником (або його представником) в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-відповідальними особами постачальника та замовника видаткової накладної.

Пунктом 7.3 договору сторони погодили, що за недотримання постачальником строків поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленого товару за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання.

Згідно п.7.4 договору кожного разу за відмову в обслуговуванні замовника на АЗС постачальника, яка зазначена в п.5.5 договору, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 1% від суми даного договору, про що має бути складено відповідний акт, підписаний уповноваженими представниками обох сторін.

Відповідно до п.12.1 договору постачальник зобов`язується передати паливо у власність замовника, а замовник зобов`язується прийняти паливо і сплатити за нього певну грошову суму у строки та на умовах, визначених договором. З моменту переходу права власності на паливо, паливо залишається на зберіганні у постачальника. Відпуск палива зі зберігання замовнику здійснюється на підставі пред`явлених талонів на паливо на АЗС постачальника.

Талони на пальне - спеціальний талон, придбаний на умовах і за відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС постачальника фіксованої кількості палива певного найменування і марки, які позначені в ньому.

Згідно п.12.2 договору сторони домовилися про те, що момент переходу права власності на паливо (факт його продажу), який настає при передачі палива, документально підтверджується видатковою накладною, оформленою між замовником і постачальником, заповненою відповідно до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Постачальник видає замовнику (представнику замовника) талони в момент видачі видаткової накладної, інформація про видані талони вказується в цій видатковій накладній, а саме - дані про номери виданих талонів та їх номінал.

Термін дії талонів - не менше одного року з дати їх отримання. Постачальник здійснює продовження їх дії до 3 (трьох) років в разі, якщо замовник не скористається своїм правом отримати паливо в період одного року з дати їх отримання.

Пунктом 12.3 договору сторони погодили, що у момент пред`явлення талона для відпуску палива на АЗС постачальника здійснюється фіксація відпуску палива зі зберігання замовнику шляхом обліку та погашення пред`явленого талона, причому дана фіксація підтверджує виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п.12.6 договору право власності на паливо від постачальника до замовника переходить в момент підписання сторонами видаткової накладної на паливо. До моменту фактичного відпуску палива замовнику по талонах, паливо знаходиться на зберіганні в постачальника. Сторони погодили, що всі умови і місця зберігання палива постачальник визначає самостійно без будь-яких обмежень та погоджень із замовником. Сторони визначили, що в рамках договору звичайним терміном зберігання є період тривалістю 365 календарних днів з моменту підписання кожної видаткової накладної на паливо та видачі талонів на паливо (з моменту надходження палива на зберігання), для кожної партії палива, зазначеного в даній накладній. Початком обчислення строку виконання зобов`язання постачальника відпустити паливо замовнику по талонах є дата підписання сторонами видаткової накладної на паливо. Передача замовнику палива зі зберігання без пред`явлення талона не здійснюється. У разі, якщо замовник не скористається своїм правом отримати паливо в період звичайного терміну зберігання (365 календарних днів), cторони прийшли до згоди, що паливо залишається на зберіганні в постачальника на період не більше 3 строків зберігання. Загальний термін зберігання - звичайний і понад звичайний - складає 1098 календарних днів. Цей період є періодом, протягом якого в порядку ст.256 і ст.257 ЦК України замовник має право пред`явити вимогу до постачальника з повернення палива.

Додатками до договору сторони погодили специфікацію на товар, інформацію щодо АЗС постачальника, на яких здійснюватиметься заправка паливом автомобілів замовника за талонами (а.с.21-22, 188).

Позивач вказує, що на виконання умов договору сплатив відповідачу 4780800,00 грн., на підтвердження чого надав суду копії платіжних доручень №10772 від 09.06.2021р. про сплату відповідачу 1882440,00 грн., №10773 від 09.06.2021р. на суму 2898360,00 грн. (а.с.147, 198).

Згідно видаткової накладної №2525 від 04.06.2021р. відповідач передав позивачу пальне на суму 2898360,00 грн. (а.с.201).

До вказаної накладної сторонами складено акт прийому талонів, згідно якого позивач отримав 5300 талонів на дизельне паливо загальний об`ємом 90000 літрів, 700 талонів на бензин А-92 об`ємом 7000 літрів (а.с.201 на звороті).

За видатковою накладною №2536 від 04.06.2021р. відповідачем передано пальне на суму 1882440,00 грн. (а.с.202) у вигляді талонів в кількості 4000 штук на загальну кількість 60000 літрів дизельного палива, 210 штук на загальну кількість 3000 літрів бензину А-92 ( акт прийому талонів на а.с.202 на звороті).

Видаткові накладні та акти підписані представниками обох сторін.

Як вказав позивач, ним не було отоварено частину талонів на пальне, внаслідок відмови працівників АЗС відпускати пальне по талонам.

11.05.2023р. позивач направив відповідачу претензію №01-13/472, в якій вказав про необхідність відпуску оплаченого палива або повернення коштів в сумі 1257948,00 грн. (а.с.148-149).

Відповідач відповіді на претензію не надав, вимоги позивача не виконав.

У зв`язку з непоставкою відповідачем пального та неповерненням сплачених коштів, Комунальне некомерційне підприємство "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нурмат ЛТД" 1573684,26 грн., з яких: 1257948,00 грн. заборгованості, 227679,90 грн. пені, 88056,36 грн. штрафу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім міжрегіональна трейдингова компанія" змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "НУРМАТ ЛТД", місцезнаходження якого: місто Житомир, вул.Кооперативна, будинок 18 (а.с.150-154).

За вказаних обставин, відповідачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "НУРМАТ ЛТД".

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №180521/ц1 від 18.05.2021., який містить ознаки двох правочинів - договору поставки та договору зберігання.

За умовами договору поставки відповідач (постачальник) зобов`язався передавати у власність позивача (покупця) паливо для заправки автомобілів (ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти): бензин А-92, ДК021:2015-09132000-3, дизельне пальне, ДК021:2015-09134200-9 (за талонами) (п.1.1 договору).

За умовами договору зберігання з моменту переходу права власності на паливо, паливо залишається на зберіганні у постачальника. Відпуск палива зі зберігання замовнику здійснюється на підставі пред`явлених талонів на паливо на АЗС постачальника. (п.12.1 договору).

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно статті 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець про це поінформований. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно із п. 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 №281/171/578/155, талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Пунктом 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами затвердженої постановою КМУ від 20.12.1997р. №1442 передбачено, що розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 599 ЦК України вказано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За умовами п.5.2 договору постачальник зобов`язується організовувати та забезпечувати безперебійну та цілодобову заправку паливом автотранспорту замовника.

Приймання-передача товару по кількості та асортименту проводиться замовником (або його представником) в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-відповідальними особами постачальника та замовника видаткової накладної.

Матеріали справи свідчать, що відповідач передав позивачу талони на паливо на загальну суму 4780800,00 грн., що підтверджується видатковими накладними та актами прийому талонів (а.с.147, 198, 201).

Частина паливних талонів не була отоварена позивачем.

До позовної заяви позивачем було надано копії паливних талонів, які не були отоварені та вартість яких підлягає стягненню з відповідача.

В судовому засіданні 12.03.2024р. судом оглянуто оригінали паливних талонів, копії яких долучено до матеріалів справи, та встановлено, що частина наявних у справі талонів помилково подана позивачем в двох та трьох копіях.

Дослідивши оригінали поданих позивачем талонів, суд встановив, що позивачем не отоварено талони: на бензин марки А-92, в кількості 120 штук номіналом 10 л; на бензин марки А-92, в кількості 90 штук номіналом 20 л; на дизельне паливо, в кількості 110 штук номіналом 10 л; на дизельне паливо, в кількості 1900 штук номіналом 20 л (а.с.23-31, 33-36, 38-57, 59-64, 71-72, 76-77, 107-108, 112-128, 133-146).

Згідно підписаної сторонами специфікації до договору вартість 1 л бензину А-92 та дизельного палива становить 29,88 грн. (а.с.21 на звороті).

Виходячи з умов п.п.12.1, 12.3, 12.6 договору, що звичайним терміном зберігання є період тривалістю 365 календарних днів з моменту підписання кожної видаткової накладної на паливо та видачі талонів на паливо (з моменту надходження палива на зберігання), наявні у позивача талони, отримані за видатковими накладними №2525 від 04.06.2021р., №2536 від 04.06.2021р., є протермінованими та не можуть бути використані для отоварення на АЗС.

На звернення позивача щодо відпуску пального або повернення сплачених коштів відповідач не відрагував (претензія на а.с.148-149).

Отже, незважаючи на виконання позивачем обов`язків за договором, відповідач не повернув покупцеві оплачений та переданий на зберігання товар, що підтверджено матеріалами справи і зокрема копіями талонів, в результаті чого позивач не отримав - 3000 л бензину марки А-92, 39100 л дизельного палива, що у грошовому еквіваленті становить 1257948,00 грн. (42100 л х 29,88 грн.).

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині передачі зі зберігання оплаченого товару покладено на відповідача, і останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 1257948,00 грн. вартості оплаченого, але неотриманого товару, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу та пені, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача 227679,90 грн. пені за період з 15.04.2023 по 13.10.2023 р. (а.с. 167) та 88056,36 грн. штрафу на підставі пунктів 7.3, 7.4 договору (розрахунок на а.с.3).

Зі змісту п.7.3 договору вбачається, що сторони погодили, що за недотримання постачальником строків поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленого товару за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання.

Тобто, відповідальність у вигляді пені передбачена сторонами за невиконання зобов`язань в частині поставки товару.

В той же час, судом під час розгляду справи встановлено, що укладений сторонами змішаний договір був виконаний в повному обсязі в частині умов щодо оплати та поставки товару. Невиконаними лишилися зобов`язання відповідача щодо повернення переданого товару зі зберігання.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування умов п.7.3 договору, що стосуються поставки товару, до даних правовідносин, які виникли з договору зберігання, а тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 227679,90 грн. пені.

Як вже вказувалось, за умовами п.7.4 договору кожного разу за відмову в обслуговуванні замовника на АЗС постачальника, яка зазначена в п.5.5 договору, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 1% від суми даного договору, про що має бути складено відповідний акт, підписаний уповноваженими представниками обох сторін.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення 88056,36 грн. штрафу, оскільки до матеріалів справи не додано належних доказів (двосторонніх актів про відмову в осблуговуванні) в підтвердження факту відмови в обслуговуванні замовника на АЗС постачальника.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 88056,36 грн. штрафу.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, звертаючись до суду, сторони повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача 1257948,00 грн. вартості паливно-мастильних матеріалів.

Суд відмовляє в стягненні 88056,36 грн. штрафу та 227679,90 грн. пені.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в сумі 1257948,00 грн., у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 18869,22 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Нурмат ЛТД" (10001, м.Житомир, вул.Кооперативна, 18, )

на користь Комунального некомерційного підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Остапа Вишні, 24, )

- 1257948,00 грн. вартості паливно-мастильних матеріалів;

- 18869,22 грн. судового збору

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.03.24

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - в справу

- позивачу ( через Електронний суд)

2 - відповідачу (рек., )