ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 Справа № 914/2450/22(914/429/24)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Цурак У.Ю., розглянувши матеріали справи Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА, м.Львів

до відповідача: Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про стягнення 170 960,96 євро та 420,18 грн нарахованих відсотків, 215,09 грн та 113,82 грн нарахованих відсотків

у межах провадження у справі №914/2450/22

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ, м.Львів

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; )

Представники сторін:

від позивача: Коваль В.В.

від відповідача: Серьогін С.Ю.

ВСТАНОВИВ:

5 жовтня 2022 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ).

Ухвалою суду від 07.10.2022 заяву ТОВ БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 02.11.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА про зупинення провадження у справі за вх. №3562/22 від 01.11.2022 відмовлено; відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА(79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ до Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА у розмірі 325 736 124,00 грн заборгованості та 24 810,00 грн судового збору. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-Україна строком на сто сімдесят календарних днів. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: АДРЕСА_1 .

Офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) у встановленому законодавством порядку.

Постановою суду від 24.05.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Судом оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Хід розгляду справи викладено в відповідних ухвалах суду.

Справа №914/2450/22 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

12.02.2024 через систему Електронний суд Товариство з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА подало позовну заяву до відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про стягнення 170 960,96 євро та 420,18 грн нарахованих відсотків, 215,09 грн та 113,82 грн нарахованих відсотків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.02.2024 справу передано для розгляду судді Чорній Л.З.

Ухвалою суду від 16.02.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА до відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про стягнення 170 960,96 євро та 420,18 грн нарахованих відсотків, 215,09 грн та 113,82 грн нарахованих відсотків прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2450/22 про банкрутство ТОВ БНК-УКРАЇНА.

В судове засідання від 13.03.2024 представник позивача з`явився, подав додаткові пояснення, сформовані у системі Електронний суд на заяву відповідача від 13.03.2024 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача в судове засідання від 13.03.2024 не з`явився, подав заяву, сформовану в системі Електронний суд про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.03.2024 у задоволенні заяви Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 13.03.2024 за вх.№7190/24 про перехід до загальної процедури провадження відмовлено, розгляд справи відкладено на 20.03.2024.

У судовому засіданні 20.03.2024 оголошено перерву до 22.03.2024.

Відповідач 22.03.2024 через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, додаткових доказів не надав.

У судове засідання 22.03.2024 представник позивача з`явився, просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання з`явився в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення позову.

20.03.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав клопотання про залучення Подільської окружної прокуратури міста Києва у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. У клопотанні вказує на те, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва, здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000082 від 05.04.2022 (новий номер кримінального провадження №0000043 від 03.04.2022) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України, за фактом діяльності організованої групи осіб, які забезпечували функціонування підконтрольних суб`єктів господарювання з метою здійснення протиправної діяльності, спрямованої у тому числі на привласнення коштів, а також на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційної ладу або захоплення державної влади. На думку відповідача, рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/2450/22(914/429/24) вплине на права та обов`язки правоохоронних органів у кримінальному провадженні № 0000082 від 05.04.2022 (новий номер кримінального провадження №0000043 від 03.04.2022), що здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, що відносяться до злочинів проти основ національної безпеки України (ч. 2 ст. 110-2 Кримінального кодексу України) та правопорушень у сфері господарської діяльності (ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтовано з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка звертається з відповідною заявою.

Виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Подільської окружної прокуратури міста Києва, оскільки відповідачем не доведено підстав для залучення даної особи у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та яким чином ухвалене в майбутньому рішення суду безпосередньо впливає на права чи обов`язки цієї особи щодо однієї із сторін у справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання відповідача від 20.03.2024 за вх. №1090/24 про залучення Подільської окружної прокуратури міста Києва у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Також, відповідач зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст. 250 ГПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано заяву на розгляд судом 12.03.2024, тобто з пропуском процесуального строку.

Положеннями ч. 5 ст. 250 ГПК України якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Суд зазначає, що учасникам справи надано достатньо часу скористатися правом подання відзиву, клопотань, пояснень та письмових доказів на підтвердження власних доводів та заперечень. Зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У судовому засіданні 22.03.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в процесі виконання повноважень ліквідатора ТОВ «БНК-Україна» встановлено, що постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 12.04.2022 у кримінальному провадженні накладено арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АТ «БАНК АЛЬЯНС».

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4113/22 від 10.06.2022 визначено порядок зберігання арештованих речових доказів шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухоме майно, майно ТОВ «БНК-Україна». У подальшому ухвалою

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 24.11.2023 року у справі № 461/9916/23 скасовано арешт, накладений Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 12.04.2022 у кримінальному провадженні, грошових коштів які належать ТОВ «БНК-Україна», що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АТ «БАНК АЛЬЯНС».

Ліквідатор ТОВ «БНК-Україна» звертався до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з проханням повернути кошти на рахунок законного власника та вказав реквізити рахунка для повернення коштів, проте грошові кошти не повернуті власнику. Позивач зазначає, що з огляду на відсутність підстав подальшого утримання майна ТОВ «БНК-Україна» такі кошти перебувають у чужому незаконному володінні відповідача.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 170 960,96 євро, 215,09 євро нарахованих відсотків, 215,09 гривень, 113,82 гривень нарахованих відсотків та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позову в повному обсязі та зазначив, що відповідач є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів в підтвердження здійснення господарської діяльності з Національним агентством та повідомив, що Національне агентство вкладає грошові кошти, розміщені на рахунках Національного агентства у придбання військових облігацій.

Також, відповідач посилається на те, що розгляд позовної заяви ТОВ «БНК-Україна» до Національного агентства виходить за межі предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів та не відповідає завданням господарського судочинства.

Обставини справи встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 12.04.2022 у кримінальному провадженні №0000082 від 05.04.2022 накладено на грошові кошти, які належать ТОВ «БНК-Україна» у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: - НОМЕР_2 українська гривня; - НОМЕР_2 євро.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4113/22 від 10.06.2022 визначено порядок зберігання арештованих речових доказів у кримінальному провадженні № 0000082 від 05.04.2022 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухоме майно, майно ТОВ «БНК-Україна», зокрема грошових коштів, на які постановою прокурора накладено арешт, в розмірі 170 960,96 євро, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 (євро), який відкритий в АТ «БАНК АЛЬЯНС»; 215,09 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 (українська гривня), який відкритий в АТ «БАНК АЛЬЯНС».

20.06.2022 та 22.06.2022 грошові кошти, належні ТОВ «БНК-Україна», в розмірі 170 960,96 євро, які знаходилися на рахунку UA5562001 (євро; код валюти 978) та 215,09 грн, які знаходилися на рахунку UA5562001 (українська гривня; код валюти 980), на виконання ухвали Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2022 у справі №758/4113/22, перераховані на рахунки Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (надалі Національне агентство або АРМА) та отримані Агентством.

Перерахування коштів Національному агентству та отримання останнім коштів ТОВ «БНК-Україна» підтверджуються наданими на запит арбітражного керуючого Акціонерним товариством «Банк Альянс» листом №19.2/1811-БТ від 12.07.2023 виписками по рахунку UA5562001, код валюти 980, 978, а також офіційними даними, оприлюдненими Національним агентством у Єдиному державному реєстрі активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, які долучені до матеріалів справи.

З Єдиного державного реєстру активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні вбачається, що грошові кошти розміщені 04.07.2022 Національним агентством на депозиті в Філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». Сума, розміщена на депозитному рахунку становить 170 960,96 євро та 420,18 грн нарахованих відсотків, 215,09 грн та 113,82 грн нарахованих відсотків.

Як вбачається з запиту слідчого відділу управління Служби безпеки України у Львівській області №62/6-2/22/18/43/0949 від 14.11.2023, що надійшов на адресу ліквідатора ТОВ «БНК-Україна», в подальшому кримінальне провадження №0000082 від 05.04.2022 доєднано до кримінального провадження №0000043 від 03.04.2022 та визначено підслідність за слідчим відділом УСБУ у Львівській області.

Ліквідатор ТОВ «БНК-Україна» як власник майна звернувся до слідчого судді Галицького районного суду міста Львова з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000043 від 03.04.2022 (попередній номер №0000082 від 05.04.2022), в якому просив скасувати арешт, накладений постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва від 12.04.2022, на грошові кошти у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках в АТ «Банк Альянс» та скасувати визначений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2022 у справі №758/4113/22 порядок зберігання речових доказів, зобов`язати Національне агентство повернути майно.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 24.11.2023 у справі № 461/9916/23 скасовано арешт, накладений постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 12.04.2022 у кримінальному провадженні №0000082 від 05.04.2022 (новий номер кримінального провадження №0000043 від 03.04.2022), грошових коштів які належать ТОВ «БНК-Україна» () у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі коштів та цінностей, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: - НОМЕР_2 українська гривня; - НОМЕР_2 євро; скасовано визначений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2022 у справі №758/4113/22 порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000082 від 05.04.2022 в частині передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухомого майна, майна ТОВ «БНК-Україна» (, юридична адреса: 79012, м. Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407), а саме: грошових коштів, на які постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 12.04.2022 накладено арешт, що знаходилися на рахунках ТОВ «БНК-Україна» (, юридична адреса: 79012, м. Львів, вул. Сахарова А. академіка, будинок 42, каб. 407), а саме: 170 960,96 євро, які знаходилися на рахунку НОМЕР_2 (євро), відкритому в АТ «БАНК АЛЬЯНС»; 215,09 грн, які знаходилися на рахунку НОМЕР_2 (українська гривня), відкритому в АТ «БАНК АЛЬЯНС», та зобов`язано Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернути майно, а саме: 170 960,96 євро та усі нараховані за ними відсотки, а також 215,09 гривень та усі нараховані за ними відсотки власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» (, юридична адреса: 79012, м. Львів, вул. Сахарова А. академіка, будинок 42, каб. 407).

Ухвала Галицького районного суду міста Львова від 24.11.2023 у справі № 461/9916/23 набрала законної сили.

Позивач звертався до відповідача листами з проханням повернути грошові кошти та вказував реквізити рахунка для повернення.

Позивач посилається на те, що з моменту скасування арешту, отримавши ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2023 у справі № 461/9916/23 про скасування арешту майна ТОВ «БНК-Україна», а також отримавши реквізити рахунка власника, Національне агентство безпідставно утримує майно ТОВ «БНК-Україна» у своєму незаконному володінні та зобов`язане повернути грошові кошти їх законному власнику, оскільки правова підстава їх подальшого утримання відпала, а саме: арешт майна у кримінальному провадженні скасовано.

Оцінка суду.

Відповідно до частин 1-2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Правові та організаційні засади функціонування, порядок здійснення повноважень Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів визначається Законом України № 772-VIII від 10.11.2015 «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», з наступними змінами і доповненнями у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон України № 772-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України № 772-VIII Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України № 772-VIII передбачено, що управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Закону України № 772-VIII Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.

Положеннями частини 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Національне агентство є суб`єктом здійснення заходів з управління активами на які накладено арешт у кримінальному провадженні та є єдиним суб`єктом, якому згідно ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва передано виняткове право зберігати майно ТОВ «БНК-Україна», у визначеному законом порядку.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

За змістом ч. 7 ст. 100 КПК відповідне клопотання слідчого або прокурора розглядається слідчим суддею, судом згідно із статтями 171-173 КПК, тобто за правилами вирішення питання щодо арешту майна.

Згідно з положеннями абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України № 772-VIII майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), а також кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що перебувають у банку та на які накладено арешт, передаються в управління (перераховуються на рахунки) Національного агентства не пізніше наступного робочого дня після надходження до банку платіжної вимоги, оформленої Національним агентством, та доданих до неї копій звернення прокурора, ухвали слідчого судді, суду про накладення арешту.

Враховуючи зазначені норми закону, в управління Національному агентству можуть передаватись та в управлінні можуть перебувати лише активи, які відповідають одночасно наступним умовам: - вони визнані речовим доказом; - на них накладено арешт у кримінальному провадженні; - арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково), або користування майном (бажано); - їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; - це не завдає шкоди кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України № 772-VIII, розмір процентів відсоткової ставки за користування банками коштами або металами на депозитних рахунках Національного агентства визначається договором на рівні не нижче облікової ставки Національного банку України або процентної ставки банку за такий вид послуг для третіх осіб (для іншого банку).

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України № 772-VIII у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт розміщених на рахунках Національного агентства грошових коштів або банківських металів, Національне агентство перераховує відповідні кошти та нараховані за ними проценти або здійснює переказ банківських металів та нарахованих за ними процентів на рахунок їх законного власника протягом трьох робочих днів з дня надання ним інформації про реквізити рахунка.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор ТОВ «БНК-Україна» як власник грошових коштів листом №01-27/914/2450/22/341 від 29.11.2023 звернувся до Національного агентства та просив повернути майно, а саме: - 170 960,96 євро, які знаходились на рахунку НОМЕР_2 (євро), відкритому в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119) та усі нараховані за ними проценти; - 215,09 грн, які знаходились на рахунку НОМЕР_2 (українська гривня), відкритому в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119) та усі нараховані за ними проценти, - на рахунок законного власника цих коштів, а саме ТОВ «БНК-Україна», крім того, вказав реквізити рахунка для повернення коштів, а також надав копію ухвали Галицького районного суду міста Львова від 24.11.2023 у справі №461/9916/23, якою скасовано арешт.

Листом №2433/6.1-33-23/6.8 від 27.12.2023 Національне агентство повідомило позивача, що Галицьким районним судом міста Львова направлено належним чином завірену копію ухвали суду від 24.11.2023 по справі №461/9916/23, яка отримана АРМА 28.11.2023 за вх№14253/24-23, та зазначена ухвала прийнята до відома. Крім того, з посиланням на Закон України «Про санкції» Національне агентство повідомило позивача, що рішення стосовно повернення грошових коштів може бути розглянуто після отримання інформації та підтверджуючих документів щодо можливого застосування до переліку внесених в реєстр кредиторів та/або до заінтересованих осіб стосовно кредиторів спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), які передбачають блокування активів, а також наявність/відсутність в затвердженому реєстрі вимог кредиторів засновників ТОВ «БНК-Україна.

Ліквідатор ТОВ «БНК-Україна» арбітражний керуючий Коваль В.В. листом № 01-27/914/2450/22/365 від 28.12.2023 надав Національному агентству документи та повідомив про те, що кредиторами Товариства є виключно юридичні та фізичні особи резиденти України, крім того, зазначив, що в затвердженому реєстрі вимог кредиторів, який є загальнодоступним, засновники ТОВ «БНК-Україна» відсутні, крім того наголосив, що спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до переліку внесених в реєстр кредиторів ТОВ «БНК-України» та/або до заінтересованих осіб стосовно кредиторів не застосовувалися. Позивач також повідомив АРМА про те, що запитувана Національним агентством інформація є публічною, й останній має можливість її перевірити самостійно. Також, у вказаному листі позивач повторно надав реквізити та просив повернути майно (грошові кошти), арешт яких скасовано, законному власнику. Відповідач 03.01.2024 отримав лист № 01-27/914/2450/22/365 від 28.12.2023, проте майно ТОВ «БНК-Україна» дотепер не повернуто власнику.

У Реєстрі активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, Національним агентством офіційно опубліковано інформацію про те, що ухвала Галицького районного суду міста Львова від 24.11.2023 року у справі № 461/9916/23 отримана АРМА від суду 24.11.2023 супровідним листом №461/9916/23.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, майно ТОВ «БНК-Україна» (грошові кошти, а саме: 170 960,96 євро, які знаходились на рахунку UA5562001 (євро) та 215,09 грн які знаходились на рахунку НОМЕР_2 (українська гривня), відкритому в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119) передане в управління Національного агентства як речові докази, на які був накладений арешт постановою керівника Подільської окружної прокуратури від 12.04.2022 у кримінальному провадженні №0000082 від 05.04.2022. Грошові кошти перебували на зберіганні в АРМА для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості на підставі положень статті 100 КПК України за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду у справі №758/4113/22 від 10.06.2022.

У результаті скасування ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 24.11.2023 року у справі №461/9916/23 арешту, накладеного постановою керівника Подільської окружної прокуратури від 12.04.2022 у кримінальному провадженні №0000082 від 05.04.2022, а також, в результаті скасування визначеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2022 у справі №758/4113/22 порядку зберігання речових доказів, правова підстава подальшого утримання майна ТОВ «БНК-Україна» Національним агентством відпала, у зв`язку з чим таке майно має бути негайно повернуте власнику, а подальше безпідставне утримання останнім грошових коштів порушує право законного власника на мирне володіння та розпорядження своїм майном.

Щодо доводів відповідача про те, що розгляд позовної заяви ТОВ «БНК-Україна» до Національного агентства виходить за межі предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів суд зазначає, що згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 27.06.2023 у справі № 911/4706/15(911/1626/21): «Відповідно до частини другої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Отже, стаття 7 КУзПБ по суті є спеціальною у відносинах неплатоспроможності і розширює (коригує) правове регулювання кола питань, які відносяться як до предметної та суб`єктної юрисдикції, так і до територіальної (виключної) (статті 20, 30 ГПК України) підсудності спорів у справах про банкрутство. Це очевидно у порівнянні норми пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України з частиною другою статті 7 КУзПБ, де законодавець розширив предметну підсудність майнових спорів у справах про банкрутство від "вимоги до боржника" до "всі майнові спори, стороною в яких є боржник". Тому з набуттям чинності КУзПБ до господарської юрисдикції віднесено як позовні вимоги до боржника, так і вимоги боржника до інших осіб щодо його майна (майнових прав). Дана норма саме так, тобто відповідно до статті 7 КУзПБ, і застосовується, що відображено в численних судових актах, у тому числі і Верховного Суду. Правило статті 7 КУзПБ має важливий системний зв`язок і вплив на судове провадження за участю боржника, щодо якого відкрито справу про банкрутство, оскільки дана норма забезпечує вирішення та досягнення основних завдань які законодавець заклав для належного вирішення справ про банкрутство. Мета та завдання розгляду справ позовного провадження, який охоплюється статтею 7 КУзПБ, окрім визначених загальними нормами ГПК України, полягає в тому, що вони повинні перебувати у взаємозв`язку із метою та завданнями, які закладені в основу реалізації судових процедур банкрутства та провадження у справі про банкрутство в цілому. Якщо триває ліквідаційна процедура, то питання наповнення ліквідаційної маси та з`ясування суми кредиторських вимог не може вирішуватися поза межами справи про банкрутство, оскільки є ризики порушення інтересів кредиторів через закриття провадження у справі про банкрутство до завершення вирішення відповідних спорів. Підсумовуючи вищенаведене, слід підкреслити, що організаційною формою досягнення відповідного взаємозв`язку є запроваджений у статті 7 КУзПБ принцип концентрації, який покликаний спрямувати всі судові провадження щодо боржника у справі про банкрутство відповідно до цілей і завдань, визначених законодавцем у КУзПБ. Таким чином, частина друга статті 7 КУзПБ містить спеціальне правило, яке прямо вирішує питання територіальної (виключної) підсудності спорів у справах про банкрутство. На відміну від ГПК України, в якому за критерій розгляду справи взято місцезнаходження суду або особи, КУзПБ встановлює самостійний універсальний критерій підсудності справ, стороною в яких є боржник: в межах справи про банкрутство».

Як обґрунтовано у позовній заяві ТОВ «БНК-Україна», підставою для звернення з позовом до суду є порушення майнових прав боржника (ТОВ «БНК-Україна») на володіння, користування і розпорядження своїм майном у зв`язку із неповерненням Національним агентством майна (грошових коштів) та його утримуванням відповідачем без належних на те правових підстав. Тобто виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача (боржника) з правомірністю неповернення та утримування Національним агентством грошових коштів, які є власністю позивача, тобто майновим спором. Відтак, позов ліквідатора підлягає розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника - ТОВ «БНК-Україна».

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що Національне агентство вкладає грошові кошти, розміщені на рахунках АРМА у придбання військових облігацій. Підпунктом 2 пункту 2 Розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» визначено, що на період до припинення або скасування воєнного стану, а також протягом одного місяця з дня його припинення або скасування Національне агентство може прийняти рішення про придбання за рахунок грошових коштів, розміщених на рахунках Національного агентства у національній валюті, облігацій внутрішньої державної позики "Військові облігації" в обсягах, погоджених Кабінетом Міністрів України, але не більше ніж у розмірі, що становить 80 відсотків коштів, що обліковуються на депозитних рахунках Національного агентства.

Проте, відповідачем не надано та матеріали справи не містять жодних доказів придбання Національним агентством за рахунок коштів позивача в національній валюті, переданих на зберігання відповідно до Ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4113/22 від 10.06.2022 облігацій внутрішньої державної позики "Військові облігації", як і не надано відповідачем жодних рішень про їх придбання за рахунок коштів позивача, переданих на зберігання в національній валюті відповідно до вказаної ухвали.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Відповідно до ч. 1. ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Національне агентство безпідставно утримує грошові кошти ТОВ «БНК-Україна», які є активом боржника у справі про банкрутство позивача, який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства та зобов`язане повернути грошові кошти їх законному власнику, оскільки правова підстава їх подальшого утримання відпала.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю у розмірі 83 122,48 грн сплаченого судового збору.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи сторонами не було заявлено та понесено.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-241 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ вул. Бориса Грінченка, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» (79012, м. Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) грошові кошти в розмірі 170 960,96 євро та 420,18 грн нарахованих відсотків, 215,09 грн та 113,82 грн нарахованих відсотків та 83 122,48 грн судового збору.

Наказ видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2024.

Суддя Чорній Л.З.