ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2024 р. Справа № 914/2525/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали

заяви:ОСОБА_1 , с. Берлин Золочівського р-ну Львівської обл.,
про:видачу дублікату судового наказу (вх. № 1160/24 від 26.03.2024)
у справі за заявою: Фізичної особи-підприєммця Кота Віктора Михайловича, с. Берлин Золочівського р-ну Львівської обл.,
до боржника:Товариство з обмеженою відповідальністю «Гостина», м. Броди Львівської області,
про:видачу судового наказу на стягнення 28'800,00 грн заборгованості за Договором оренди № 4/О від 29.12.2011.
Представники сторін не викликались (не повідомлялись).
ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2020 року Господарським судом Львівської області видано судовий наказ у справі № 914/2525/25, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гостина» (80600, Львівська область, місто Броди, вулиця 22 Січня, будинок 73А; ідентифікаційний код 35347839) на користь Фізичної особи-підприємця Кота Віктора Михайловича ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) 28'800,00 грн заборгованості за Договором оренди № 4/О від 29.12.2011 та 210,20 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

01 грудня 2020 року зазначений судовий наказ набрав законної сили та 02.12.2020 за заявою представника стягувача ОСОБА_2 був надісланий на його поштову адресу, а саме: АДРЕСА_2 .

26 березня 2024 року до суду від адвоката стягувача надійшла заява про видачу дубліката судового наказу (вх. № 1160/24), у якій зазначено, що постановою від 25.05.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 63905455 судовий наказ № 914/2525/20, виданий 01.12.2020 повернуто стягувачу. Проте, такий не надходив до стягувача, місцезнаходження судового наказу невідоме, відтак, заявник просить видати дублікат такого виконавчого документа.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

По-перше, всупереч зазначеній процесуальній нормі адвокатом заявника не вказано про наявність у його довірителя статусу фізичної особи підприємця (згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як ФОП).

По-друге, суду не надано інформацію про наявність чи відсутність у стягувача та наявність у адвоката стягувача електронних кабінетів.

Частиною 2 статті 170 ГПК України передбачено, що письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5-7 ст. 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд зазначає, що стягувачем не долучено до заяви про видачу дублікату судового наказу доказів надіслання такої заяви з додатками боржнику.

Враховуючи, що заявником подано відповідну заяву не через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему з використанням електронного кабінету, суд зазначає, що належним доказом надіслання іншій стороні у справі копії такої заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, заява ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу (вх. № 1160/24 від 26.03.2024) підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Водночас, суд роз`яснює заявнику, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 42, 169, 170, 232 - 236, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу (вх. № 1160/24 від 26.03.2024) повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.