ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/320/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову від 18.03.2024 №51-84-2014вих-24 у справі

за позовом: Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області;

2. Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області

про визнання незаконним та скасування наказу в частині, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі

без повідомлення (виклику) учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15.12.2020 №62-ОТГ в частині передачі Новогуйвинській селищній раді Житомирського району Житомирської області у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0866 площею 2,0902 га;

- усунути перешкоди у здійсненні Житомирською обласною радою права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0866 площею 2,0902 га.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на протиправну передачу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у комунальну власність Новогуйвинської територіальної громади земель лісогосподарського призначення спільної комунальної власності територіальних громад Житомирської області на території Житомирського району, що порушує інтереси держави у сфері земельних відносин.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову від 18.03.2024 №51-84-2014вих-24, у якій прокурор просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Новогуйвинській селищній раді Житомирського району Житомирської області вчиняти дії щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0866.

Суд встановив, що вказана заява відповідає вимогам ст.139 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову від 18.03.2024 №51-84-2014вих-24, суд зазначає таке.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст.ст.55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Згідно з приписами ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

Відповідно до ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Предметом спору у даній справі є вимоги немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу в частині передачі земельної ділянки у комунальну власність та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369955275 від 15.03.2024, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0866 за Новогуйвинською селищною радою наразі не зареєстровано.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову від 18.03.2024 №51-84-2014вих-24 прокурор зазначив, що Новогуйвинська селищна рада не позбавлена можливості у будь-який час зареєструвати за собою право власності на спірну земельну ділянку та вчиняти дії щодо розпорядження нею. У разі задоволення позову прокурора реєстрація права власності за Новогуйвинською селищною радою утруднюватиме виконання судового рішення та може призвести до необхідності чергового звернення до суду з позовною заявою про скасування реєстрації прав селищної ради на спірну земельну ділянку.

Суд враховує, що у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Зважаючи на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмета спору та викладених у заяві обставин, суд вважає, що існує реальна загроза того, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову у даній справі внаслідок дій відповідача, пов`язаних з оформленням права власності на спірну земельну ділянку, прокурор не зможе захистити інтереси держави в межах одного судового провадження без подання нових позовів.

На переконання суду, заборона вчинення Новогуйвинській селищній раді Житомирського району Житомирської області дій щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0866 є обґрунтованим, адекватним, співмірним із заявленими прокурором вимогами заходом забезпечення позову, який у той же час є тимчасовим і застосовується з метою уникнення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки, визначені ч.2 ст.136 ГПК України.

При вирішенні питання забезпечення позову суд не вдається до оцінки підставності позову та вірогідності його задоволення, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову, отже суд керується лише власним уявленням про те, чи може невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви прокурора про забезпечення позову від 18.03.2024 №51-84-2014вих-24 та наявність підстав для її задоволення.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141 ГПК України), відповідна вимога може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову від 18.03.2024 №51-84-2014вих-24 задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Новогуйвинській селищній раді Житомирського району Житомирської області вчиняти дії щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0866.

3. Стягувачем за даною ухвалою є: Житомирська окружна прокуратура (вул. Леха Качинського, 2, м. Житомир, Житомирська обл., 10014, ).

Боржником за даною ухвалою є: Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області (вул. Дружби Народів, буд. 5, смт. Новогуйвинське, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12441, ).

4. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає обов`язковому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

5. Дана ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - заступнику керівника Житомирської окружної прокуратури (рек.);

3- Житомирській обласній прокуратурі (ЄСІТС);

4-6 - сторонам (ЄСІТС).