ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 Справа № 917/1784/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРСУ Полтава"

про стягнення 201 558,03 грн

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 ,

від відповідача: ОСОБА_2

установив:

До Господарського суду Полтавської області звернулась Військова частина НОМЕР_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДРСУ Полтава про стягнення 201 558,03 грн за договором підряду № 42 від 28.07.2020.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що:

- відповідач порушив умови договору підряду № 42 від 28.07.2020 в частині завищення обсягів виконаних робіт;

- у висновку експерта від 22.10.2021 № СЕ-19/117- 21/8973-БТ при проведенні судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що вартість робіт, що підлягає натурально-інструментальному обстеженню перевищує вартість фактично виконаних робіт на загальну суму 201 558,03 грн;

- позивачем надлишково перераховані кошти в сумі 201 558,03 грн.

Відповідач у відзиві (том 2, а.с. 54-182) проти позову заперечує посилаючись на те, що

-висновок судової будівельно-технічної експертизи від 22.10.2021є недопустимим доказом, оскільки у висновку експерта відсутні підстави та обґрунтування зроблених ним висновків про невідповідність обсягів робіт;

- відповідач в рамках кримінального провадження ініціював проведення повторної експертизи, яку було доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», і висновки експерта при проведені будівельної-технічної експертизи від 08.09.2023 № 21422 в частині спричинення шкоди позивачу повністю спростовують висновки будівельної-технічної експертизи від 22.10.2021. До відзиву відповідач долучив висновок № 21422 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 08.09.2023.

Позивач у відповіді на відзив (том 2, а.с. 189-192) заперечує мотиви відповідача, з огляду на те, що відповідач не надав жодних доказів в спростування доказів, наданих позивачем, та підтримує позовні вимоги повністю.

Відповідач у запереченнях на відповідь (том 2, а.с. 206-215) зазначає, що позивач не доводить факт наявності в діях відповідача, як суб`єкта господарювання, складу правопорушення, яке стало б підставою для застосування деліктної відповідальності.

В поясненнях 28.02.2024 (том 3, а.с. 50-52) відповідач просить суд відмовити в позові посилаючись на те, що позивач не тільки не обґрунтовує, яка саме нормативно-правова кваліфікація є підставою для стягнення грошової суми у розмірі 201558,03 грн, але і не конкретизує яка саме обставина є підставою для стягнення відповідної суми, не довів належними доказами факт порушення своїх прав саме з боку відповідача.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2023 (том 1 а.с. 212) цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 02.10.2023 (том 1 а.с. 214) суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (том 1 а.с. 217-220).

Ухвалою від 09.10.2023 (том 1, а.с. 221) суд відкрив провадження у справі №917/1784/23 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав кло потання (том 2, а.с. 48-53) про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 30.10.2023 (том 2, а.с. 183-184) суд призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою від 21.11.2023 (том 3 а.с. 14-15) суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів для належної підготовки справи для розгляду по суті відповідно до ч.3 ст. 183 ГПК України.

Відповідач подав клопотання (том 2, а.с. 1-23) про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки у Машівському районному суді Полтавської області перебуває на розгляді справа № 948/1522/23 з тим самим предметом та з тих же підстав, що і в позові, який є предметом розгляду в цій справі.

Суд відхилив клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду

Відповідач подав клопотання (том 2, а.с. 24-47) про зупинення розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 948/1522/23 (кримінальне провадження № 0000011 від 18.06.2021).

Суд відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження в цій справі.

Ухвалою від 12.12.2023 (том 3 а.с. 24) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи по суті суд оголошував перерви у судових засіданнях 30.01.2024, 29.02.2024

Про час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвал від 12.12.2023 та від 30.01.2024 в електронний кабінет позивача, відповідача, представників позивача та відповідача (довідки від 13.12.2023 та від 30.01.2024, том 3, а.с. 25-28, 40-43), розпискою від 29.02.2024 та протоколом від 29.02.2024 (том 3 а.с.60, 57-59).

За клопотанням Військової частини НОМЕР_1 (том 2, а.с.194-196, 218-220; том 3 а.с. 45-46) його представник приймав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення сторін та дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 21.03.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРСУ ПОЛТАВА" (далі підрядник, відповідач або ТОВ "ДРСУ Полтава") та Військовою частиною НОМЕР_2 (далі замовник, позивач, Військова частина), правонаступником якої відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил-України № Д-321/10 дек від 30.12.2020 з 01.04.2021 (т.1 а.с.205) є військова частина НОМЕР_1 , укладено договір підряду № 42 від 28.07.2020 (далі - Договір підряду; том 1, а.с. 32-40).

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 Договору підряду замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик, власними силами/засобами за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи по об`єкту: "Будівництво службової дороги по охоронному периметру Військової частини НОМЕР_2 » (далі - Об`єкт), та усунення недоліків впродовж гарантійного періоду.

Відповідно до п. 4.1 Договору підряду підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає діючим нормативним вимогам - Державним будівельним нормам та Державним стандартам України.

Відповідно до п. 6.5 Договору підряду підставою для здійснення розрахунків з підрядником є підписані сторонами Акт прийняття виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в) та Довідка про вартість виконаних підрядних робіт, які складаються підрядником.

З метою забезпечення виконання вимог, передбачених Порядком обслуговування державного бюджету за видатками, зазначені форми подаються замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця.

Замовник за участю підрядника чи самостійно перевіряє обґрунтованість поданих йому документів, підписує та передає їх підряднику впродовж 5 календарних днів, якщо платежі за виконання роботи є проміжними, і продовж 28 днів, якщо платежі за виконані роботи є кінцевими.

Оплата за виконані роботи (згідно з типовою формовою № КБ-2-В) здійснюється протягом 10 календарних днів, за умови наявності коштів на рахунках частини по відповідним кодам видатків.

12.10.2020 Позивач та Відповідач підписали Акт прийняття виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2-В; т.1 а.с.67-71) на суму 2 197 389грн 05 коп.

Позивач та відповідач підписали Довідку про вартість виконаних робіт та витрат від 12.10.2020 (типова форма КБ-3; т. 1 а.с.66), в якій вказали вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва в сумі 2 197 389грн 05 коп.

Вказані Акт та Довідка підписані обома сторонами договору без зауважень, посвідчені їх печатками.

Позивач сплатив відповідачу 2 197 389 грн 05 коп. вартості виконаних робіт за платіжним дорученням № 661 від 13.10.2020 (т.1 а.с.72).

Відповідно до аудиторського висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.03.2021 № 234/1/31/11 (т.1 а.с.75-122) «Про результати планового аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_2 за період з 01.12.2019 по 28.02.2021» ідентифіковано як ризиковий процес (фінансово-господарську операцію) будівництва службової дороги технічної території військової частини на загальну суму 2 376 038 грн 22 коп., який потребує додаткового дослідження на рівні управління (виконавця бюджетної програми КПКВ 21012102) під час планового аудиту.

Позивач у позові вказує, що у висновку експерта від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ Полтавського НДЕКЦ МВС України за результатом проведеної будівельно-технічної експертизи (т.1 а.с.123-188) та у висновку експерта від 08.12.2021 № СЕ-19/117-21/14499-ЕК за результатом проведення судової економічної експертизи (т.1 а.с.189-204) встановлено, що вартість робіт, які підлягають натурно-інструментальному обстеженню, перевищує вартість фактично виконаних робіт на загальну суму 201 55грн 03 коп.

З метою вжиття заходів досудового врегулювання позивач направив до ТОВ "ДРСУ Полтава" на офіційну електронну адресу, яка розміщена в графі інформація для здійснення зв`язку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, претензію від 01.08.2023 № 2524 (т.1 а.с.206-209) про сплату заборгованості у розмірі 201558,03 грн.

Позивач у позові вказує, що відповідач відповідь на претензію не надав, суму збитків добровільно не погасив, з огляду на це позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Згідно із ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто, законодавець передбачає обов`язкову оплатність договору підряду.

Статтею 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За приписами ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Позивач у п. 42 позову вказує, що здійснена позивачем переплата вартості робіт є збитками позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 4 вказаної статті на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Тобто, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Необхідною умовою відповідальності за заподіяння збитків для є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки боржника; 2) наявність збитків; 3) безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та настанням збитків; 4) вини боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, на позивача покладений обов`язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов`язання, прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання і завданими збитками та їх розмір.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що спеціальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють виконання договору підряду (глава 61 ЦК України), визначені підстави та умови для заявлення замовником вимог до підрядника про стягнення збитків.

Отже, при вирішенні питання щодо наслідків виявлення недоліків виконаних робіт необхідно керуватися спеціальними нормами, що регулюють виконання договору підряду, та умовами укладеного між сторонами договору.

Позивач у п. 39 позовної заяви посилається на положення ст. 849 ЦК України.

У ч.1 ст. 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2 ст. 849 ЦК України).

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3 ст. 849 ЦК України).

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 ЦК України).

Положення частин другої і четвертої статті 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Так, у ч. 2 статті 849 Цивільного кодексу України вказано, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У даному випадку позивач не заявляв відповідачу претензій щодо порушення строку виконання робіт та не прохав відшкодувати понесені в зв`язку з цим збитки.

Позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження того, що замовник відмовлявся від договору із зазначених підстав. Натомість, позивач, як замовник, підписав акти виконаних робіт без зауважень чи заперечень щодо строків виконання робіт.

У ч. 3 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження того, що під час виконання роботи замовник виявляв недоліки робіт, відмовлявся від договору із зазначених підстав та призначав відповідачу строк для усунення недоліків.

Також позивач у позові не вказує про існування обставин, які передбачені у ч.4 ст. 849 ЦК України. Також позивач не надав до матеріалів справи доказів, що він перевіряв якість роботи відповідача, чи що він призначав підрядникові строк для усунення недоліків, чи відмовлявся від договору підряду з цих підстав.

Таким чином, посилання позивача на положення ст. 849 ЦК України, як на підставу для стягнення коштів з відповідача, є необґрунтованим.

Позивач у п. 68 позовної заяви посилається на положення ст. 852 ЦК України.

В ч. 1 статті 852 ЦК України вказано, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з абзацом другим п. 15.1 Договору підряду виявлені замовником в процесі прийняття об`єкта недоліки в роботах, що виникли з вини підрядника, підрядник усуває за свій рахунок.

В п. 15.2 Договору підряду вказано, якщо об`єкт з вини підрядника не буде прийнятий в експлуатацію замовником, підрядник зобов`язаний у визначений термін усунути допущені недоліки і пред`явити об`єкт для повторного прийняття.

За п. 17.2.4 Договору підряду замовник має право відмовитись від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкту відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та Договорі, до усунення недоліків Підрядником.

Отже, положеннями Договору передбачено, що у разі виявлення недоліків у виконаних роботах підрядник повинен усунути ці недоліки.

До позову не додано жодного доказу, що замовник повідомляв підрядника про виявлені недоліки, та не подано доказів, що відповідач відмовився усунути виявлені недоліки.

У ч. 2 статті 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження наявності у роботі саме істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків, а також, що замовник вимагав розірвання договору з цих підстав.

У наданому позивачем Висновку експерта від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ не встановлено, що роботи виконані саме з істотним відступом від договору підряду.

Позивач не надав суду інших доказів, що він виявляв істотні відступи від договору, не надав звернення до відповідача з вимогою виправити недоліки на підставі ст. 852 ЦК України чи про розірвання договору з вказаних підстав.

Натомість матеріали справи свідчать, що позивач прийняв роботи без зауважень.

Отже відсутні підстави для застосування положень ст. 852 ЦК України для стягнення заявленої у позові суми коштів.

Позивач, заявляючи вимоги, у п. 62 позовної заяви посилається на положення ст. 853 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Позивач не надав суду доказів того, що замовник заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або недоліків робіт.

Як встановив суд, замовник підписав акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 2197389,05 грн без зауважень та посвідчив його печаткою. Замовник також без зауважень підписав Довідку про вартість виконаних робіт та витрат від 12.10.2020.

Отже, замовник прийняв роботи без зауважень.

Позивач у позові (п.63) вказує, що представники позивача не є носіями спеціальних знань, тому виявити недоліки на етапі прийняття робіт не змогли.

Проте вказане не спростовує положення ст. 853 ЦК України.

Позивач не був позбавлений права залучити відповідного спеціаліста для участі у прийнятті робіт.

Крім того, суд зазначає, що у акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 12.10.2020 міститься відмітка та підпис Інженера технічного нагляду ОСОБА_3 «з обсягами згоден». Тобто сторони залучали технічного спеціаліста до приймання робіт. За даними з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва нагляду ОСОБА_3 сертифікований як Інженер технічного нагляду по спеціалізації «Технічний нагляд за будівництвом автомобільних доріг». Ця інформація є загальнодоступною за посиланням: https://e-construction.gov.ua/certified_persons_detail/011854342?obj_type=3.

При цьому суд зазначає, що вказані акти підписав не лише відповідач, а й замовник - позивач.

Позивач не надав суду доказів, зокрема вирок у кримінальній справі, в підтвердження того, що посадові особи відповідача чи позивача внесли до актів приймання виконаних будівельних робіт завідомо неправдиві дані, чи доказів, що вказані акти є сфальсифікованими.

Отже, той факт, що замовник прийняв роботи та не заявив жодних зауважень під час розгляду справи в установленому порядку не спростовані.

Таким чином, згідно з положеннями ч.1 ст. 853 ЦК України замовник втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В ч. 4 ст. 853 ЦК України зазначено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Позивач як на підставу позову посилається на висновок будівельної-технічної експертизи від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ Полтавського НДЕКЦ МВС України (т.1 а.с.123-186), проведену в межах кримінального провадження.

На вирішення вказаної експертизи позивач поставив такі питання: 1. Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва службової дороги по охоронюваному периметру військової частини НОМЕР_2 обсягам та вартості робіт, зазначеній у перинній звітній документації? 2. Якщо не відповідають, то на яку суму?

За результатами проведення цієї експертизи експерт зробив наступні висновки:

1) встановити відповідність всіх обсягів та вартості фактично виконаних робіт з будівництва службової дороги по охоронюваному периметру військової частини обсягам та вартості, зазначеним у первинній звітній документації не видається за можливе з причин, що вказані у дослідницькій частині;

2) обсяги та вартість фактично виконаних робіт, що підлягають натурно-інструментальному обстеженню, на момент проведення дослідження не відповідають обсягам та вартості, які зазначені у первинній звітній документації;

3) вартість робіт, що підлягають натурно-інструментальному обстеженню, які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, перевищує вартість фактично виконаних робіт на 201558,03 грн.

На підставі висновку будівельної-технічної експертизи від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ було складено висновок експерта від 08.12.2021 № СЕ-19/117-21/14499-ЕК (т.1 а.с.189-204), в якому встановлено, що за результатом проведення судової економічної експертизи надлишкове перерахування коштів становить 201 55грн 03 коп.

Відповідач в межах того ж кримінального провадження звернувся за проведенням будівельної-технічної експертизи до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М. С.Бокаріуса» (т.2 а.с.124-178).

На вирішення цієї експертизи відповідач поставив такі ж питання, як і позивач: 1. Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва службової дороги по охоронюваному периметру військової частини НОМЕР_2 обсягам та вартості робіт, зазначеній у перинній звітній документації? 2. Якщо не відповідають, то на яку суму?

За результатами проведення цієї будівельно-технічної експертизи у висновку експерта № 21422 від 08.09.2023 (т.2 а.с.124-178) зроблені наступні висновки:

- обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва службової дороги по охоронюваному периметру військової частини НОМЕР_2 , що підлягають натурно-інструментальному обстеженню відповідають обсягам та вартості робіт, зазначеним у первинній звітній документації;

- встановити фактичну вартість всіх виконаних робіт по об`єкту "Будівництво службової дороги по охоронному периметру військової частини НОМЕР_2 " не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку.

Як свідчать тексти вказаних висновків, експерти не встановлювали фактичну вартість всіх виконаних робіт по об`єкту будівництво, а проводили вибіркові дослідження (стор 43-64 висновку від 22.10.2021 та стор.35-54 висновку від 08.09.2023), за результатом натурно-інструментального обстеження яких прийшли до взаємовиключних висновків.

Таким чином, при проведенні експертизи з однакових питань по одному й тому об`єкту дослідження експерти прийшли до протилежних висновків щодо відповідності обсягів та вартості робіт.

Отже, матеріалами справи достовірно не підтверджено та належними доказами не доведено факту невідповідності фактично виконаних обсягів робіт тим, що вказані у акті виконаних робіт.

Згідно з ч.3 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Отже із правового аналізу вказаних норм слідує, що ними врегульовані різні випадки з різними наслідками.

Так, з частин 1 та 2 наведеної норми слідує, що замовник втрачає право заявляти саме про явні недоліки роботи, тобто ті, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття.

За приписами частини 3 названої статті замовник має право вже після прийняття робіт негайно після їх виявлення заявити про приховані недоліки, тобто ті, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття.

Суд зазначає, що визначення характеру недоліків робіт впливає на настання відповідних правових наслідків відповідно до законодавства.

Позивач у позові не зазначає, до якого саме виду недоліків (явних чи прихованих) відносяться заявлені у позові недоліки прийнятих замовником робіт.

Наданий Висновок від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ Полтавського НДЕКЦ МВС України за результатом проведеної будівельно-технічної експертизи (т.1, а.с.123-186) також не зазначає які види недоліків (явні чи приховані) були виявлені, не відокремлює цих недоліків та не визначає сум вартості робіт по кожному з них.

Як вбачається зі змісту Висновку від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ питання щодо видів недоліків на вирішення експерта не ставилося та експертом не досліджувалося.

Клопотання про проведення відповідної судової експертизи для встановлення вказаних обставин під час розгляду цієї справи сторони суду не заявляли.

У Висновку від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ експерт зазначив, що недоліки були виявлені шляхом натурно-інструментального огляду, та не зазначає, що ці недоліки є прихованими.

Таким чином, позивач не довів жодним доказом, що заявлені недоліки є прихованими та підпадають під регулювання ч. 3 ст. 853 ЦК України.

Позивач, заявляючи вимоги про стягнення збитків, у п. 70 позовної заяви посилається на положення ст. 858 ЦК України.

За правилами ч. 1 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи,

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

У ч.2 ст. 858 ЦК України вказано, що підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Згідно з ч. 3 ст. 858 ЦК України якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Пунктом 15.3 Договору підряду передбачено, що у разі виявлення в процесі прийняття об`єкта недоліків у роботах, усунути які неможливо й існування яких погіршує показники об`єкта порівняно з проектом, Замовник має право вимагати від Підрядника компенсації збитків.

За п. 17.2.4 Договору підряду Замовник має право відмовитись від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкту відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та Договорі, до усунення недоліків Підрядником.

У Висновку від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ експертом не встановлено, що виявлені недоліки є істотними та такими, що не можуть бути усунені, не вказано, що недоліки роблять об`єкт роботи непридатним для використання відповідно до договору.

Інших доказів в підтвердження виду виявлених недоліків та їх істотності позивач суду не надав.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що спірні роботи мають недоліки, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третіх осіб.

Також, первісним відповідачем не було доведено наявність у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків, що не можуть бутиусунені, не доведено, що робота є непридатною для використання об`єкта.

Позивач, заявляючи вимоги, у п. 76 позовної заяви посилається на положення ст. 884 ЦК України.

Відповідач у відзиві заперечує позовні вимоги з тих підстав, що недоліки виявлені в межах гарантійного строку, встановленого договором та ст. 884 ЦК України, тому вони не є збитками, оскільки можуть бути виправлені.

Згідно зі ст. 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом (ч. 1 ст.884 ЦКУ).

Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об`єкта або його частин,- неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами (ч.2 ст.884 ЦКУ).

Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об`єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник (ч.3 ст.884 ЦКУ).

У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення (ч. 4 ст.884 ЦКУ).

За пунктом 16.1 Договору підряду підрядник гарантує якість виконаних робіт і можливість експлуатації об`єкта відповідно до умов проекту впродовж 10 років. Гарантійний термін експлуатації об`єкта починається з дати прийняття об`єкта в експлуатацію і переривається на час, упродовж якого об`єкт не міг використовуватись внаслідок недоліків, відповідальність за які несе Підрядник.

Відповідно до п. 16.2 Договору підряду замовник у разі виявлення впродовж гарантійного терміну експлуатації об`єкту недоліків, відповідальність за які несе Підрядник, зобов`язаний без затримки сповістити підрядника і запросити його для складання відповідного акта з визначенням у ньому термінів усунення виявлених недоліків. У разі відмови Підрядника взяти участь у складанні акта Замовник має право зробити це за участю третьої сторони і надати акт для усунення недоліків Підряднику. Якщо Підрядник не забезпечить усунення у визначені терміни встановлених недоліків, Замовник може зробити це сам або запросити іншого виконавця з компенсацією витрат на виконання цієї роботи та завданих збитків за рахунок Підрядника.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В порушення вказаних умов договору замовник не повідомив підрядника про виявлені недоліки, не склав акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів).

Недоліки спірних робіт були виявлені згідно з Висновком експерта від 22.10.2021 № СЕ-19/117-21/8973-БТ, тобто в межах гарантійного терміну, встановленого у п. 16.1 Договору.

Згідно з ч. 4 ст. 884 ЦК України у разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення.

Обов`язок замовника повідомляти підрядника про виявлені недоліки також встановлений у ч. 3 ст. 853 ЦК України, що регулює порядок дій сторін при виявленні прихованих недоліків.

В порушення ч. 3 ст. 853 та ч. 4 ст. 884 ЦК України та умов Договору замовник не повідомляв підрядника про недоліки у виконаних роботах. Це перешкодило останньому реалізувати право на усунення недоліків роботи чи безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання, як це передбачено ч. 2 ст. 858 ЦК України.

Таким чином, позивач не довів належними доказами, що визначені недоліки робіт є прихованими та такими, що не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття роботи, не надав доказів, що вказані недоліки є істотними та такими, що не можуть бути усунуті.

Позивач не надав суду доказів звернення до відповідача з вимогою виправити недоліки на підставі ст. 852 ЦК України, не надано доказів повідомлення підрядника про виявлені недоліки та відмови останнього від їх усунення в межах гарантійного строку згідно із ст.884 ЦК України.

З огляду на викладене, позивач не довів належним доказами понесення ним збитків та наявності правових підстав для стягнення з відповідача грошових коштів.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є передчасними та з заявлених у позові підстав задоволенню не підлягають.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі на сплату судового збору.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 2418,70 грн судового збору за платіжною інструкцією № 1946 від 20.09.2023 (том 1, а.с. 31). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 25.09.2023 (том 1, а.с. 213).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати на сплату судового збору покладаються на позивача, оскільки суд у позові відмовив повністю.

Керуючись ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 22.03.2024.

Суддя Т. М. Безрук