УХВАЛА

м. Київ

21.03.2024Справа № 916/2967/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) в інтересах держави в особі: Південного офісу Державної аудиторської служби України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ); Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10); Національного університету "Одеська морська академія" (65052, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літера А, офіс 320) про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 719 861, 71 грн.

Представники сторін у судове засідання не прибули.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.10.2023 року з Господарського суду Одеської області на адресу Господарського суду міста Києва надійшла за підсудністю справа №916/2967/23 за позовом Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Державної аудиторської служби України, Міністерства освіти і науки України, Національного університету "Одеська морська академія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" відповідно до якої просить:

- визнати недійсною додаткову угоду від 11.08.2022 № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 16.02.2022 № 16-02, укладену між Національним університетом "Одеська морська академія" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" ();

- визнати недійсною додаткову угоду від 19.09.2022 № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 16.02.2022 № 16-02, укладену між Національним університетом "Одеська морська академія" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" ();

- визнати недійсною додаткову угоду від 13.10.2022 № 3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 16.02.2022 № 16-02, укладену між Національним університетом "Одеська морська академія" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" ();

- визнати недійсною додаткову угоду від 07.11.2022 № 4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 16.02.2022 № 16-02, укладену між Національним університетом "Одеська морська академія" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" ().

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (, адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, будинок 5, літера А, офіс 320, м. Київ, 03186) на користь Національного університету "Одеська морська академія" надмірно сплачені кошти у сумі 719861, 71 грн.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" на користь Одеської обласної прокуратури 21533, 93 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 прийнято справу № 916/2967/23 до свого провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 21.11.2023.

Судове засідання, призначене на 21.11.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Демидова В.О. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 було призначено повторне підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 у справі № 916/2967/23 шляхом зазначення належної дати підготовчого засідання - "12.12.23 о 10:25 год. "

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 відкладено підготовче засідання у справі № 916/2967/23 на 02.01.24 о 10:00 год. та запропоновано Південному офісу Державної аудиторської служби України; Міністерству освіти і науки України; Національному університету "Одеська морська академія" у строк до 25.12.2023 надати суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

21.12.2023 в системі «Електронний суд» представником Південного офісу Державної аудиторської служби України сформовано заяву про виконання ухвали суду.

26.12.2023 в системі «Електронний суд» представником Міністерства освіти і науки України сформовано додаткові пояснення у справі, а також подано клопотання про поновлення строку для подання пояснення МОН та приєднання останніх до матеріалів справи № 916/2967/23.

У судове засідання 02.01.2024 представники сторін не прибули повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2024 закрито підготовче провадження у справі № 916/2967/23 та призначено справу до розгляду по суті на 11.01.2024 о 12:00 год.

10.01.2024 в системі «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" сформовано клопотання про зупинення розгляду справи.

Останнє обґрунтоване тим, що ухвалою Великої Палат Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 922/2321/22 судове засідання призначене до розгляду на 24 січня 2024 року о 10 годині 00 хвилин.

Заявник вважає, що предмет спору у справі № 916/2967/23 та предмет спору у справі № 922/2321/22 є подібний, а саме визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та стягнення безпідставно набутих коштів.

Також, заявник зазначає, що однією з підстав Прокуратури для звернення до суду, як по справі № 916/2967/23 так і по справі № 922/2321/22, є не дотримання відповідачами вимоги, зокрема частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки вказану ціну було збільшено в межах коливань ціни відповідного товару на ринку. У пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), зазначено: «під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин».

У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

За таких підстав заявник вважає, що предмет спору у справі № 916/2967/23 та у справі № 922/2321/22 мають подібний предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, а також має однакове матеріально-правове регулювання.

Ухвалою суду від 11.01.2024 провадження у справі №916/2967/23 зупинено до закінчення перегляду Великої Палати Верховного Суду справи №922/2321/22 та зобов`язано представників сторін повідомити господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №916/2967/23.

З Єдиного державного реєстру судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua/ судом було встановлено, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22 касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 07 березня 2023 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26 червня 2023 року у справі № 922/2321/22 скасовано.

Ухвалою суду від 06.03.2024 поновлено провадження у справі № 916/2967/23. Призначено справу до розгляду по суті на 21.03.24 о 10:45 год. та повідомлено сторін про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Окрім того судом встановлено строк сторонам до 19.03.2024 для надання письмових пояснень з урахуванням Постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22.

Суд звертає увагу сторін, що ухвалою суду від 11.01.2024 провадження у справі №916/2967/23 зупинено до закінчення перегляду Великої Палати Верховного Суду справи №922/2321/22 та зобов`язано представників сторін повідомити господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №916/2967/23.

У той же час жодна із сторін не повідомила суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

Позов у даній справі був ініційований Одеською обласною прокуратурою.

Прокурор був обізнаний про розгляд його справи та приймав участь у її розгляді, зокрема 12.12.2023. Поміж тим у судове засідання 02.01.2024 прокурор не прибув, повідомлявся належним чином.

Суд зазначає, що сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, № 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine ) від 14.10.2003, заява № 50966/99)).

Всі процесуальні документи у справі №916/2967/23 оприлюднювалися судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

15.03.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 21.03.2024 представники сторін не прибули, повідомлялись належним чином.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За змістом пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19, від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21.

Судом встановлено, що прокурор та позивачі у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судових засідань, однак у призначене судове засідання не прибули, не повідомили суд про поважні причини своєї неявки в судове засідання.

Ухвалу суду від 06.03.2024, якою було поновлено провадження у справі № 916/2967/23 та призначено справу до розгляду по суті на 21.03.24 о 10:45 год. Одеською обласною прокуратурою було отримано 13.03.2024, що підтверджується відомостями з сайту АТ УКРПОШТА https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html за № трекінгу 527.

З огляду на викладене суд вбачає наявність у цій справі усіх обов`язкових умов (обставин) для застосування судом передбачених частиною четвертою статті 202 та пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки прокурора у судове засідання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку прокурора у судове засідання не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду.

Згідно з вимогами частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, у якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позов залишено без розгляду у зв`язку із неявкою у судове засідання прокурора та позивача та ненадання останніми належним чином оформленої заяви про розгляд справи за їх відсутності, судові витрати зі сплати судового збору залишаються за прокуратурою.

Згідно з частиною 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. п.4 ч.1 ст. 226, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Південного офісу Державної аудиторської служби України; Міністерства освіти і науки України; Національного університету "Одеська морська академія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 719 861, 71 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2024.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ