ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

Від "21" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/99/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А., за участю секретаря судового засідання Підгаєцької М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

В засіданні суду прийняли участь: від заявника: адвокат Гербеда К.О. - ордер серії АМ №1059870 від 20.03.2024, посвідчення адвоката України №001200 від 09.09.2020;

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 до Господарського суду Житомирської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник) із заявою, в якій просить відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 26.01.2024 заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 про неплатоспроможність залишено без руху та надано строк протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду усунути недоліки заяви шляхом подання до суду декларації про майновий стан за повний 2023 рік (по 31.12.2023 включно, тобто станом на 01.01.2024).

29.01.2024 на електронну пошту суду через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява №б/н від 29.01.2024 про усунення недоліків заяви та надано декларацію про майновий стан боржника за повний 2023 рік.

Ухвалою суду від 01.02.2024 прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Підготовче засідання призначено на 08 лютого 2024 р. о 09:20 год.

Ухвалою суду від 08.02.2024 у зв`язку з поданим клопотанням заявника відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 05 березня 2024 р. о 16:20 год.

05.03.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із залученням у справу представника та необхідністю додаткового часу.

Ухвалою суду від 05.03.2024 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 21 березня 2024 р. о 16:20 год.

21.03.2024 на електронну пошту суду через систему «Електронний суду» від ОСОБА_1 надійшло клопотання №б/н від 20.03.2024 про долучення до матеріалів справи банківських виписок про рух коштів по рахункам, відповідей на запити від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «АВЕНУТС УКРВЇНА», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН"; долучення до матеріалів справи пояснень стосовно отримання кредитних коштів та скріншотів із банківських виписок про отримання коштів; долучення до матеріалів справи пояснень стосовно авансування винагороди арбітражному керуючому; долучення квитанції про авансування винагороди арбітражному керуючому. У клопотанні №б/н від 20.03.2024 заявник просила вирішити питання у справі про неплатоспроможність за її відсутності у засіданні суду та відкрити провадження у справі.

21.03.2024 на електронну пошту суду через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення від 21.03.2024 у справі з доданими копіями: УБД чоловіка ОСОБА_1 , військового квитка чоловіка, обмінної карти з пологового будинку; також додано оновлений план реструктуризації боргів ОСОБА_1 (із змінами в частині різниці між доходами та витратами боржника за місяць), копії запитів, на які не отримано відповідей заявником.

Присутній у судовому засіданні представник заявника адвокат Гербеда К.О. підтримав заяву про неплатоспроможність фізичної особи в повному обсязі.

На запитання суду повідомив, що кошти від ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" було отримано у паперовій формі - готівкою, тому інформація про отримання коштів на банківський рахунок у боржника відсутня. До матеріалів справи надані всі наявні у боржника докази. Інших доказів не має.

У заяві фізичної особи про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що є наявні підстави для відкриття провадження у справі.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини першої статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абзац п`ятий частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питанням наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (частина третя статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами першою-третьою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , повідомлено, що її кредитна історія почалася давно, звільнившись з роботи для догляду за онкохворю матір`ю, так як вона потребувала постійного догляду по стану здоров`я. На лікування матері оформлювала кредити та позичала кошти у знайомих. Після смерті матері частково розрахувалась з кредитами, але у зв`язку з початком війни було важко знайти роботу. Заявник повідомляє, що чоловік - військовослужбовець (що підтверджується посвідченням учасника бойових дій та військовим квитком) перебуває у зоні проведення бойових дій, його заробітна плата витрачається ним на продукти харчування та ремонт техніки. Заявник здійснює додаткові витрати на амуніцію, форму, тепловізори, генератори, техніку, навіть їжу, які були придбані волонтерами та передані чоловікові. ОСОБА_1 також зазначає, що вона - вагітна та всі кошти із заробітної плати витрачаються лише на їжу, комунальні послуги, медичні обстеження, здачі аналізів для забезпечення проходження нормальної вагітності, а також лікування по діагнозу, який зазначено в обмінній карті пологового будинку, копію якої додано до додаткових пояснень.

Повідомляє, що накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які не можуть бути виконані з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення всієї суми заборгованості.

Підставами для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 зазначає, що нею не було здійснено жодного погашення заборгованості на останні 2 місяці, що, на її думку, підтверджується наданими банківськими виписками за період з 01.02.2023 року по наявним рахункам та за наявності існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

ОСОБА_1 посилається на те, що нею були направлені запити до кредиторів щодо підтвердження наявності заборгованості боржника перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів та отримані відповіді: ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" надало інформацію, що боржником було здійснено платіж 06.10.2023 року в розмірі 760 грн, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" надало відповідь, що з моменту відступлення права грошової вимоги 24.10.2023 року боржником не було здійснено жодної операції по погашенню заборгованості, ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" надало довідку про розрахунок заборгованості.

Заявник повідомляє, що на момент подачі даної заяви загальна сума заборгованості перед всіма кредиторами, відповідно до витягу УБКІ складає суму 195 844,41 грн. В Додаткових поясненнях від 21.03.2024 інформує, що сума заборгованості становить суму 248 716, 72 грн.

Правовою підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначає пункти 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі зазначеного, просить суд відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність.

Згідно з наданими даними заявником, як боржником інформації - є заборгованість перед 9 мікрофінансовими організаціями, ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН",ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС",ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА",ТОВ "АВАНС КРЕДИТ", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", ТОВ"ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА") згідно з витягом УБКІ на загальну суму 195 844,41 грн.

Отже, ОСОБА_1 уклала кредитні договори, по яких існує заборгованість згідно конкретизованого списку кредиторів та боржників (який додано до заяви) з фінансовими установами.

Завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником, як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до зазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

У даному випадку заявником у якості підтвердження укладення договорів з кредиторами та наявності заборгованості наданий конкретизований список кредиторів, виписку з Українського бюро кредитних історій, виписки по картах (рахунках), договори з кредиторами.

Проте, проаналізувавши подані заявником документи, суд дійшов висновку, що надані докази мають неточну та неповну інформацію.

Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Роздруківка кредитної історії не є належним доказом припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Судом досліджено, що заявником не надано належних доказів припинення погашення ним кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, що унеможливлює дослідити строк непогашення більше двох місяців).

З огляду на зазначене, без необхідних доказів, суд не може встановити факт наявності заборгованості і як наслідок те, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

У даному випадку заявником у якості підтвердження укладення договорів з кредиторами та наявності заборгованості наданий список кредиторів та боржників, виписку з Українського бюро кредитних історій (з актуальною інформацією станом на 12.01.2024), відомості про наявні рахунки боржника - фізичної особи, копії довідок про відкриті рахунки ОСОБА_1 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", частково: копії договорів позики, запити до кредиторів щодо підтвердження наявності заборгованості боржника перед кредиторами. Додані до додаткових пояснень запити до ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", датовані 08.03.2024. При цьому, враховуючи, що лише 08.03.2024 заявник звернувся до кредиторів, відсутні підстави вважати, що кредитором, зокрема, ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" не надано відповідь на запит, оскільки заявником надано лише надрукований на аркуші запит до ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" і взагалі не надано доказів його направлення на адресу кредитора.

Окремо суд звертає увагу на таке.

Одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності).

Тож на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд більш жорстко обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження (схожий за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

Застосування судами принципу судового контролю процедур банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Відповідно до норм КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

При цьому інститут неплатоспроможності фізичних осіб розрахований на надання допомоги саме добросовісному боржнику, фінансово-майновий стан якого свідчить про його дійсну неплатоспроможність, тому суд повинен вчиняти виважені, послідовні та обґрунтовані процесуальні дії в тому числі і при перевірці наявності підстав для застосування щодо боржника судових процедур, передбачених Книгою четвертою КУзПБ.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, в якій Суд акцентував, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при неефективності таких заходів - забезпечити дієвий механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, поведінка та подані документи якого не викликатимуть сумнівів у його доброчесності. Тому до фізичної особи-боржника нормами КУзПБ установлено спеціальні вимоги щодо його добросовісності, оскільки інше суперечило б засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 ЦК України).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог. При цьому боржник повинен демонструвати ефективне прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживати заходів до задоволення їх вимог.

Отже, до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків (такий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 16.05.2023 у справі № 916/1885/22).

Щодо добросовісної поведінки боржника, у Постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20 з цього приводу зазначено наступне.

"59. Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

60. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

62. Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

63. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності."

З огляду на таке суд звертає увагу на недобросовісну поведінку боржника. Зокрема, заявник у клопотанні від 21.03.2024 повідомляє, що кошти від ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" було отримано у паперовій формі - готівкою, тому інформація про отримання коштів на банківський рахунок у боржника відсутня.

Однак, зазначене твердження боржника спростовуються наданими доказами, оскільки в матеріалах справи наявний договір №103043061 від 05.02.2023 з ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" про споживчий кредит (будь - якого іншого договору з ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" боржником не надано) та паспорт споживчого кредиту ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", в якому зазначено спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів, з дати прийняття пропозиції Позичальником, що суперечить твердженню заявника, що кошти передані готівковим шляхом у паперовому вигляді.

Заявником, також, не доведено належними та допустимими доказами наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Доказів понесених витрат у зв`язку лікуванням, у зв`язку з вагітністю, витрати на амуніцію, форму, тепловізори, генератори, техніку також суду не надано.

Розмір витрат на проїзд, мобільний телефонний зв`язок, сплату комунальних послуг ОСОБА_1 підтверджує розписками, що в силу приписів ст.76 ГПК України не є належним доказом без надання квитанцій, інших платіжних документів та доказів.

Відповідно ухвали суду від 11.03.2024 ОСОБА_1 зобов`язано надати письмові пояснення щодо добросовісності дій боржника при виконанні умов, укладеного з арбітражною керуючою Белінською Наталією Олександрівною договору від 24.11.2023 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, в частині внесення коштів на депозитний рахунок суду.

Відповідно до розділу 3 договору від 24.11.2023 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40 260 грн за весь строк виконання повноважень сторони - 1. Сторона - 2 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 12 місяців у сумі 3 355 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Отже станом на 21.03.2024 за 3 повних місяці для оплати праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого повинно було бути сплачено суму 10 065 грн.

З доданих заявником платіжних інструкцій від 05.01.2024 на суму 4026,00 грн, від 12.01.2024 на суму 516,00 грн, від 07.02.2024 на суму 4542,00 грн, вбачається що заявником станом на 21.03.2024 за 3 повних місяці сплачено для оплати праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого суму 9084,00 грн, що є менше 10 065 грн згідно розділу 3 договору від 24.11.2023.

Відтак, ОСОБА_1 не повністю сплачено авансування арбітражного керуючого та порушуються взяті на себе зобов`язання за договором від 24.11.2023 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Отже, зазначені заявником обґрунтування інших підстав для відкриття провадження у справі про не платоспроможність не знайшло свого документального підтвердження, тобто не доведено належними доказами.

Згідно ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявником не доведено відсутності у нього, чи неможливості отримання інших доказів (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи), інші належні докази) на підтвердження наявності у нього заборгованості, які б доводили факт невиконання ним своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Збирання доказів по справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву № б/н арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни про участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Залишити без розгляду заяву № б/н вх.№01-20/15/24 від 22.01.2024 арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни про участь у справі.

Ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.254- 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Дата підписання повного тексту ухвали: 25.03.2024

Суддя Макаревич В.А.

Список розсили:

1 - в справу

2- ОСОБА_1 - електронний каб.

3 - а/к Белінській Н.О. - електр.пошт.:ІНФОРМАЦІЯ_1- на електр.адр.

4 - Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ10014, м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-А; - на електр.адр.

5- Головне управління ДПС у Житомирській області Електронна пошта: - на електр.адр.