ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3661/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2023, ухвалене суддею Мостепаненко Ю.І., м. Одеса

у справі № 916/3661/23

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до відповідачів:

1. Фермерського господарства «Вікторія-8»

2. ОСОБА_1

про стягнення 105039,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства «Вікторія-8» (далі ФГ «Вікторія-8») та ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), в якому просило суд стягнути солідарно з останніх 105039,99 грн заборгованості, у тому числі: 87440,03 грн заборгованості по кредиту та 17599,96 грн - по відсоткам.

Позов мотивований неналежним виконанням ФГ «Вікторія-8» прийнятих на себе зобов`язань за укладеним з Банком кредитним договором від 26.09.2019 №1048/2019/ХОД-МСБ (далі кредитний договір) в частині повного та своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, і оскільки за виконання цих зобов`язань поручився ОСОБА_1 , уклавши з Банком відповідний договір поруки від 26.09.2019 №1048/2019/ХОД-МСБ-3, Банк просив суд стягнути вказані суми з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.10.2023 у справі №916/3661/23 позов Банку задоволено повністю, стягнуто солідарно з ФГ «Вікторія-8» та ОСОБА_1 на його користь 87440,03 грн заборгованості по кредиту, 17599,96 грн заборгованості по відсоткам та по 1342 грн витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач посилається передчасність заявленого Банком позову, зазначаючи про виникнення у спірному випадку обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а також перебування Скадовського району Херсонської області під окупацією, що перешкоджає здійсненню господарської діяльності ФГ «Вікторія-8», здійснення будь-яких операцій із грошовими коштами, у тому числі отримання прибутків та переказ їх позивачу.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/3661/23, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження матеріалів з Господарського суду Одеської області.

17.01.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2023 у справі № 916/3661/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом доплати судового збору у розмірі 1878,80 грн.

29.01.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано квитанцію від 28.01.2024 про сплату 1878 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 ОСОБА_1 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2023 у справі № 916/3661/23, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено іншим учасникам справи строк до 26.02.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2023 у справі №916/3661/23.

23.02.2024 від Банка надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, про відсутність в матеріалах цієї справи доказів, які б підтверджували підстави для звільнення відповідачів від виконання кредитних зобов`язань перед позивачем через настання форс-мажорних обставин, а також на причинно-наслідковий зв`язок між цими обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, 26.09.2019 між Банком та ФГ «Вікторія-8» (Позичальник) укладено кредитний договір № 1048/2019/ХОД-МСБ, відповідно до п.1.1 якого Банк, у межах співпраці з Німецько-Українським фондом за кредитним договором №008/2-02 від 28.12.2016 надає Позичальнику кредит в сумі 1729594,14 грн, а Позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором.

За умовами п. 1.3.2 договору Позичальник зобов`язався сплачувати кредит у строки, визначені в Графіку погашення кредиту за цим договором та у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін до 25.09.2022 (включно).

Згідно абз. 1 п. 3.3. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп. 1.4.1 цього договору. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Відповідності до 3.4 кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано Кредит, у відповідності з п.1.3 цього договору, в день повного погашення заборгованості по Кредиту в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день, зазначений в письмовому повідомленні Банку про дострокове розірвання цього Договору на рахунок №2139.980, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», код Банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 3.7. цього договору.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк, передбачений цим договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п. 1.4.2. цього договору, до дати погашення простроченої заборгованості по Кредиту, або настання Події припинення визначеної в п. 7.5.2. цього договору.

Відповідно до п. 6.2.2 договору Позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені в. п. 1.3. цього договору, повернути отриману суму кредиту.

Додатком № 1 до кредитного договору сторонами погоджено Графік погашення кредиту, відповідно до якого позичальником мало бути сплачено щомісячно, в термін з 15.06.2020 та 15.08.2022 - 144133 грн та до 25.09.2022 - 144 131,14 грн.

26.09.2019 між Банком (Кредитор), ОСОБА_1 (Поручитель), ФГ «Вікторія-8» (Позичальник) укладено договір поруки №1048/2019/ХОД-МСБ-3, відповідно до якого Поручитель зобов`язався перед Кредитом відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному Кредитором з Позичальником, згідно якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 25.09.2022: повернути кредит у розмірі 1729594,14 грн; сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 19,0 процентів річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), у розмірі базової процентної ставки збільшеної на 5,0 процентних пункти, при настанні умов передбачених п.1.4.3 кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі підвищеної процентної ставки згідно п.1.4.3 кредитного договору.

На виконання умов кредитного договору позивачем було перераховано на рахунок ФГ «Вікторія-8» кредитні кошти в розмірі 1729594,14 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка по рахунку та не заперечується учасниками справи.

15.06.2020 між Банком (Банк) та ФГ «Вікторія-8» (Позичальник) укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої сторони внесли зміни в додаток №1 до договору та виклали його у новій редакції, що додається. Згідно п. 3 додаткової угоди №1, Позичальник сплачує комісію за управління кредитними коштами, в частині зміни умов кредитування за ініціативою Позичальника: зміна інших умов кредитування не пов`язаних із змінами: суми кредиту/ліміт кредитної лінії, строку кредитування, розміру штрафних санкцій за кредитною операцією, умов забезпечення за кредитною операцією в розмірі 0,1% (мінімум 500 грн - максимум 5000 грн) від розміру кредиту, без ПДВ. Нарахування здійснюється в день підписання додаткової угоди до договору, в національній валюті. Сплачується в національній валюті в день підписання додаткової угоди до договору, на рахунок №UA4482139, відкритий в Банку.

Додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 15.06.2020, сторонами погоджено Графік погашення кредиту, відповідно до якого позичальником мало бути сплачено щомісячно, в термін з 15.08.2020 та 15.08.2022 - 172959,60 грн та до 25.09.2022 - 172 957,74 грн.

30.01.2020 між Фондом розвитку підприємництва та Банком укладено договір про співробітництво за програмою «Доступні кредити 5-7-9 %», відповідно до п. 2.1 якого Фонд надає державну підтримку на користь мікро- або малого підприємства за програмою в порядку передбаченому договором, а Уповноважений банк зобов`язався вчиняти всі необхідні дії щодо виконання своїх зобов`язань за цим договором.

11.06.2021 року між Банком та ФГ «Вікторія-8» (Позичальник) укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, згідно якої сторонами внесені зміни до умов кредитування, зокрема Позичальник став учасником Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва реалізується Фондом розвитку підприємництва згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 28 від 24.01.2020 «Про затвердження Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва».

Згідно п.2 додаткової угоди № 2 сторони доповнили п. 1.4.1 договору наступними абзацами: «За період з 11.06.2021 по 25.09.2022 (включно) Позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами:

- при дотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього договору, - у розмірі 3,0 % річних (далі - Компенсаційна процентна ставка).

- при недотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього договору, а також у випадках, передбачених цим Договором, у розмірі який встановлюється та переглядається Банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі IV цього Договору, та станом па дату цієї Додаткової угоди складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти на дату, що передує даті укладання цієї додаткової угоди та значення фіксованої маржі 7,0 % річних (Базова процентна ставка)».

Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 2 сторони доповнили кредитний договір п.1.6, в наступній редакції: «Сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом розвитку підприємництва за Кредитом Позичальника, розраховується як різниця між сумою нарахованих Банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов цього договору/додаткового договору, що визначається із застосуванням Базової процентної ставки, та сумою нарахованих Банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов цього договору/додаткового договору, що визначається із застосуванням Компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог Програми надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємства «Доступні кредити 5-7-9%», яка реалізується Фондом розвитку підприємництва (далі - Програма) та яка підлягає сплаті Позичальником за Кредитом за звітний період.

В розрахунку суми Компенсації процентів не враховується підвищена (штрафна) процентна ставка за кредитом Позичальника (у випадку її застосування за Кредитом Позичальника.».

Компенсація процентів за Кредитом надається за календарний місяць, протягом якого були відсутні наступні порушення Позичальником умов договору/додаткового договору:

- прострочення виконання Позичальником зобов`язання зі сплати частини/повної суми основної заборгованості за кредитом (відповідно до встановленого графіку погашення заборгованості за кредитом) не перевищував 15 календарних днів, та/або

- прострочення виконання Позичальником зобов`язання зі сплати частини нарахованих процентів за кредитом (за Компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються проценти), не перевищував 15 календарних днів, та/або

- неподання Позичальником/членами ГПК Позичальника документально підтвердженої інформації щодо чисельності працівників та фонду заробітної плати.».

Відповідно до п. 5 додаткової угоди № 2, сторони додали п. 3.13 договору наступного змісту: «п.3.13 Неможливість здійснення Банком перерахування коштів для компенсації процентної ставки за Кредитом Позичальника, у зв`язку із невчасним перерахуванням/не перерахуванням Фондом розвитку підприємництва необхідної суми коштів на рахунок умовного зберігання (ескроу), впродовж 6 місяців поспіль, не є підставою для визнання такої заборгованості Позичальника зі сплати процентів за цим Додатковим договором, простроченою. Нараховані Банком проценти за користування Позичальником кредитними коштами за період відсутності на рахунку умовного зберігання (ескроу) коштів для компенсації процентної ставки за Кредитом Позичальника, підлягають сплаті Позичальником Банку.

Згідно п.6 додаткової угоди № 2, сторони виклали п. 4.1 та п. 4.2 кредитного договору у наступній редакції:

- «п.4.1 розмір Базової процентної ставки розраховується як сума значення індексу UIRD3m для національної валюти та значення фіксованої маржі, яка визначена в н. 1.4.1. даного договору, та переглядається Банком щоквартально протягом всього строку кредитування Позичальника. Якщо значення індексу UIRD3m не знайдено, застосовується значення індексу UIRD3m найближчої попередньої дати. Зміна Базової процентної ставки за Кредитом здійснюється за ініціативою Банку без внесення змін (доповнень) до даного додаткового договору, шляхом надсилання Банком Позичальнику, а у разі збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами - поручителям. Заставодавцям/Іпотекодавцям письмового повідомлення засобами комунікаційного зв`язку (Клієпт-інтернет-банк, смс повідомлення, Телеграм, Вайбер, тощо) про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - Повідомлення) з 1 по 15 число першого місяця, наступного за звітним кварталом Повідомлення обов`язково має містити значення процентної ставки за користування кредитними коштами, на яку буде проведено заміну існуючої Базової процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - Нова Базова процентна ставка), та дату починаючи з якої вона застосовується.

У разі незгоди Позичальника із збільшенням Базової процентної ставки за користування кредитними коштами Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за даним договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення. З дня погашення заборгованості за даним додатковим договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення, застосовується попередній розмір процентної ставки за користування кредитними коштами.

- п.4.2. Нова Базова процентна ставка встановлюється Банком 01 січня, 01 квітня, 01 літня, 01 жовтня або у разі, якщо вони припадають на вихідний день, наступного робочого дня, як сума значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом па попередній банківський день, що передує даті розрахунку нової Базової процентної ставки, та значення фіксованої маржі, яка визначена в п. 1.4.1. даного договору.».

11.06.2021 між Банком (Кредитор), ОСОБА_1 (Поручитель), ФГ «Вікторія-8» (Позичальник) укладено додаткову угоду №1 до договору поруки, відповідно до якої сторони домовились п.1.1 договору викласти у новій редакції, а саме: «Поручитель зобов`язався перед Кредитом відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному Кредитором з Позичальником, згідно якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 25.09.2022: повернути кредит у розмірі 1729594,14 грн в строк по 25.09.2022 (включно); сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи із суми індексу UIRD3m для національної валюти станом на попередній банківській день, що передує даті укладання додаткової угоди №2 до кредитного договору від 11.06.2021 за значення фіксованої маржі в розмірі 7,0 процентних пункти, процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі зазначення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 1.4.1 кредитного договору, збільшення на 5,0 процентних пункти; а також у разі настання умов, передбачених п.1.4.3 кредитного договору сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі підвищеної процентної ставки, згідно з умовами п.1.4.3 кредитного договору.

Позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням ФГ «Вікторія-8» обов`язків із повернення кредитних коштів та сплатою процентів за програмою компенсації по процентам Фондом розвитку підприємництва за користування кредитними коштами, утворилась заборгованість, розмір якої станом на 28.08.2023 складає 105039,99 грн, у тому числі: 87440,03 грн заборгованість по кредиту та 17599,96 грн заборгованості по процентам, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку вказаної заборгованості.

Частиною першою ст. 509 Цивільний кодекс України (далі ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі ГК України) учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами ч. 1 та 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 1.4.1 договору, в редакції додаткової угоди від 11.06.2021 № 2, за період з 11.06.2021 по 25.09.2022 (включно) позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами: при дотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього договору, - у розмірі 3,0 % річних (далі - Компенсаційна процентна ставка); при недотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього договору, а також у випадках, передбачених цим Договором, у розмірі який встановлюється та переглядається Банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі IV цього Договору, та станом па дату цієї Додаткової угоди складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти на дату, що передує даті укладання цієї додаткової угоди та значення фіксованої маржі 7,0 % річних (Базова процентна ставка).

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання ФГ «Вікторія-8» зобов`язань з повернення кредитних коштів, наявність вказаної заборгованості не спростована, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем кредитних коштів в матеріалах справи відсутні, з урахуванням чого вимоги Банку про стягнення з ФГ «Вікторія-8» заборгованості 87440,03 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню, як і підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за процентами за період з 26.09.2019 по 25.09.2022 в розмірі 17599,96 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо арифметичної правильності заявлених до стягнення сум апеляційна скарга не містить.

Фактично, доводи та вимоги апеляційної скарги зводяться лише до ненастання у даному випадку строку виконання зобов`язань у зв`язку з форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів враховує наступне.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК).

Приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 ст. 218 ГК України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 ст. ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44 (5) (далі Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно з п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

За результатами розгляду заяви і наданих документів та прийняття рішення уповноваженою особою щодо можливості засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за наявністю підстав, видає Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (п. 6.10 Регламенту).

Проте, відповідний Сертифікат, виданий відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати України» та Регламенту, в матеріалах даної справи відсутній.

Колегія суддів враховує, що листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, розміщеному в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресованому «Всім кого це стосується», ТПП України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом з тим, вказаний загальний офіційний лист ТПП України не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зокрема, укладеного між сторонами даної справи, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Лист, як вже зазначалось, фактично адресований «Всім кого це стосується».

Крім того, ч. 4 ст. 79 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 встановлений принцип щодо повідомлення іншої сторони у разі порушення зобов`язання, відповідно до якої сторона, яка не виконує свого зобов`язання, повинна повідомити іншу сторону про перешкоду і про її вплив на її здатність здійснити виконання. Якщо це повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як про цю перешкоду стало чи повинно було стати відомо не виконуючій свого зобов`язання стороні, ця остання сторона несе відповідальність за збитки, які є результатом того, що таке повідомлення не було отримане.

Аналогічний підхід міститься в узагальнених нормах європейського звичаєвого права.

Так, у Принципах міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА, UPICC в редакції 2016 року) у ч. 3 ст. 7.1.7 «Непереборна сила (форс-мажор)» вказано, що сторона, яка не виконала зобов`язання, має повідомити іншу сторону про виникнення перешкоди та її вплив на здатність виконувати зобов`язання. Якщо повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як сторона, яка не виконала, дізналася або могла дізнатися про перешкоду, вона несе відповідальність за збитки, які стали результатом неотримання повідомлення. У Принципах Європейського договірного права у ст. 8.108(3), присвяченій питанням форс-мажору, вказано, що невиконуюча зобов`язання сторона має впевнитися у тому, що повідомлення про перешкоду та її вплив на виконання отримане іншою стороною впродовж розумного строку після того, як невиконуюча сторона дізналася або повинна була дізнатися про ці перешкоди. Інша сторона має право на компенсацію збитків, завданих внаслідок неотримання такого повідомлення.

Таким чином, можна зробити висновок, що чинне законодавство та звичаї ділового обороту звільняють від відповідальності за порушення зобов`язання лише в тому випадку, коли сторона порушник завчасно, в розумний строк повідомила іншу сторону про обставини, що впливають на неможливість виконання зобов`язання.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх зобов`язань.

Водночас, відповідачі таких дій не вчинили і жодного разу не повідомляли позивача про неможливість своєчасного виконання прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Колегія суддів враховує, що дійсно, ФГ «Вікторія-8» зареєстроване за адресою: Україна, 75710, Херсонська область, Скадовський район, село Михайлівка, вулиця Шкільна, будинок 32, яка відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 включена до переліку територій, що тимчасово окуповані Російською Федерацією.

Разом з тим, відповідач не навів жодних підстав щодо неможливості здійснення перереєстрації його податкової адреси на іншій території України.

У даному випадку положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зокрема ст. 13, на яку посилається скаржник, не звільняє сторін, місцезнаходженням яких є тимчасово окупована територія України, від виконання зобов`язань за кредитними договорами, враховуючи при цьому те, що кредитний договір укладений сторонами відповідно до чинного законодавства і є дійсним.

Також колегія суддів враховує, що у разі порушення зобов`язання, за наявності форс-мажорних обставин, особа звільняється від господарсько-правової відповідальності, а не від виконання зобов`язання, і у даному випадку позивач просить суд стягнути лише прострочену заборгованість за кредитним договором, жодних штрафів (пені) за прострочення виконання зобов`язання позивачем не стягується.

Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 ГПК України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом, підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2023 у справі №916/3661/23 - без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська