ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"22" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 904/3418/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом TOO UKRINVEST (Естонія)

до відповідача-1: ОСОБА_1

відповідача-2: ОСОБА_2

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвествік"

відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінансових технологій"

відповідача-5: ОСОБА_3

про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

29.06.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від TOO UKRINVEST надійшла позовна заява до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвествік", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінансових технологій", ОСОБА_3 , якою позивач просить суд:

1) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь TOO UKRIINVEST (Естонія) 6 шт. простих бездокументарних іменних акцій емітента ПрАТ Дніпровський термінал, , що мають міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) UA ;

2) зобов`язати відповідача-4 - Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс Фінансових технологій провести безумовну облікову операцію списання 6 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством Дніпровський термінал ( (вид, тип і категорія цінних паперів: акції імені прості, код ISIN: UA, номінальна вартість однієї акції 100 гривень) з рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю Альянс Фінансових технологій та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах, відкритий у депозитарній установі на ім`я TOO UKRIINVEST (Естонія);

3) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь TOO UKRIINVEST (Естонія) 19 685 шт простих бездокументарних іменних акцій емітента ПрАТ Дніпровський термінал, , що мають міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) НОМЕР_1 ;

4) зобов`язати відповідача-4- Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс Фінансових технологій провести безумовну облікову операцію списання 19685 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством Дніпровський термінал ( (вид, тип і категорія цінних паперів: акції імені прості, код ISIN UA, номінальна вартість однієї акції 100 гривень) з рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_2 та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах, відкритий у депозитарній установі на ім`я TOO UKRIINVEST (Естонія),

5) витребувати з чужого незаконного володіння відповідача - 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТВІК на користь TOO UKRIINVEST (Естонія) 5619 шт. простих бездокументарних іменних акцій емітента ПрАТ Дніпровський термінал, , що мають міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) НОМЕР_1 .

6) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс Фінансових технологій провести безумовну облікову операцію списання 5619 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством Дніпровський термінал ( (вид, тип і категорія цінних паперів: акції імені прості, код ISIN UA, номінальна вартість однієї акції 100 гривень) з рахунку відкритого на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТВІК та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах, відкритий у депозитарній установі на ім`я TOO UKRIINVEST (Естонія).

Позовні вимоги у цій справі обгрунтовані тим що власниками акцій ТОВ «Дніпровський термінал» були:

- TOO UKRINVEST 75930 акцій,

- ОСОБА_4 88585 акцій,

- ОСОБА_5 88585 акцій.

В подальшому між TOO UKRINVEST та ОСОБА_3 було укладено 20.03.2019 договір купівлі-продажу 25310 акцій.

Однак, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 923/515/21:

- Визнано недійсним договір №200319/20-БВ купівлі-продажу цінних паперів від 20 березня 2019 року, укладений між покупцем: громадянкою України ОСОБА_3 , від імені якої на підставі договору доручення №200319/01-БД від 20 березня 2019 року діє її повірений - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант-Інвест", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвест" (UKRINVEST OU), в особі уповноваженого представника - ОСОБА_5 , діючого на підставі довіреності №1479 від 28.02.2019.

- Визнано недійсною додаткову угоду від 22 березня 2019 року до договору №200319/02-БВ від 20 березня 2019 року на купівлю-продаж цінних паперів, укладену між громадянкою України ОСОБА_3 представлена повіреним - Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Оберіг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвест" (UKRINVEST OU), в особі уповноваженого представника - ОСОБА_5 , діючого на підставі довіреності №1479 від 28.02.2019.

- Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент технолоджіз" (, юридична адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Воскресенська,30) провести безумовну облікову операцію списання 25310 штук іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Дніпровський термінал", код ЄДР- ПОУ: 32851024 (вид, тип і категорія цінних паперів: акції іменні прості, код ISN UA, номінальна вартість однієї акції 100 грн.) з рахунку у цінних паперах № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_3 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Менеджмент технолоджіз" (, юридична адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Воскресенська, 30) та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах, відкритий у депозитарній установі на ім`я TOO UKRINVEST (Естонія) ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на те, що оскільки договір купівлі-продажу акцій визнано недійсним, то він залишився власником 25310 акцій.

Але станом на час звернення до суду з позовом власниками акцій ТОВ «Дніпровський термінал» є:

- TOO UKRINVEST 50620 акцій,

- ОСОБА_4 88585 акцій,

- ОСОБА_2 88585 акцій.

- ОСОБА_1 25 акцій,

- ТОВ «ІНВЕСТІК» 25285 акцій.

Отже, позивач посилався на те, що за невідомими йому правочинами під час розгляду справи № 923/515/21 ОСОБА_3 було відчужено 25310 акцій позивача.

Таким чином, позивач звернувся з даним позовом, оскільки майно 25310 акцій вибуло з володіння власника позивача не з його волі у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу 25310 акцій від 20.03.2019 визнано недійсним.

Ухвалою від 14.07.2023 з урахуванням ухвали про виправлення від 18.07.2023 справу передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 зазначену ухвалу залишено в силі.

З огляду на викладене, ухвалою від 08.01.2024 суд прийняв справу до свого провадження та призначив підготовче засідання на 14.02.2024. Ухвалами від 14.02.2024 та від 20.03.2024 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні.

20.03.2024 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач з урахуванням відзивів, вже просить суд забезпечити позов шляхом:

- накладання арешту на 25 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством Дніпровський термінал ( (вид, тип і категорія цінних паперів: акції імені прості, код ISIN: UA, номінальна вартість однієї акції 100 гривень) на рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю Альянс Фінансових технологій () до набрання рішення законної сили у даній справі;

- накладання арешту на 25285 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством Дніпровський термінал ( (вид, тип і категорія цінних паперів: акції імені прості, код ISIN: UА, номінальна вартість однієї акції 100 гривень) на рахунку відкритого на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТВІК в Товаристві з обмеженою відповідальністю Альянс Фінансових технологій () до набрання рішення законної сили у даній справі;

- заборонити Публічному акціонерному товариству Національний депозитарій України (, юридична адреса: 04107, м. Київ, вул. Тропініна, 7Г) та всім іншим депозитарним установам, цю здійснюють облік права власності на цінні папері емітентів у депозитарній системі України, здійснювати операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо спірної частини простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства Дніпровський термінал (. юридична адреса: 73000, м. Херсон, вул. Перекопська. 169) у кількості 25 штук бездокументарної форми існування, що належать ОСОБА_1 ;

- заборонити Публічному акціонерному товариству Національний депозитарій України (, юридична адреса: 04107. м. Київ, вул. Тропініна, 7Г) та всім іншим депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо спірної частини простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства Дніпровський термінал (, юридична адреса: 73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 169) у кількості 25285 штук бездокументарної форми існування, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТВІК ().

Позивач обгрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що під час розгляду справи №923/515/21 ОСОБА_3 , знаючи, що оспорюється договір від 20.03.2019 продажу їй акцій, передала акції ОСОБА_1 та ТОВ «ІНВЕСТВІК». Отже, на думку позивача має місце зловмисна домовленість ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ТОВ «ІНВЕСТВІК», які є пов`язані, оскільки ОСОБА_1 є керівником і засновником ТОВ «ІНВЕСТВІК», а також підлеглою чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_5 .

ТОВ «ІНВЕСТВІК» (відповідач-3) подав заперечення на заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що позивач не зареєстрував електронний кабінет, не довів пов`язаності осіб та не довів того, що відповідачі мають намір вчинити дії щодо відчуження акцій, відсутні пропозиції зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Щодо посилань на те, що позивач не має електронного кабінету, то суд зауважує, що адвокат позивача Кудрявцев Д.В. має електронний кабінет, а юридична особа позивача є суб`єктом господарювання іншої держави Естонії.

Позивач не надав доказів того, що ОСОБА_1 є підлеглою чоловіка ОСОБА_3 .

Метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору (постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі №646/6171/18, від 17.02.2021 у справі №760/19023/18, від 27.07.2021 у справі № 22-з/824/477/2021, 22-з/824/535/2021).

Частиною 1 ст.141 ГПК передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зважаючи на ч.4 ст.141 ГПК, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника права звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову. Зазначене відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому ст.13 ГПК (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №904/661/19 , від 10.10.2019 у справ №916/1572/19).

Тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить конкретних пропозицій щодо зустрічного забезпечення не є порушенням наведених вимог законодавства, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 910/4564/21.

Щодо решти доводів позивача та відповідача, то суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічні за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17, від 14.12.2022 у справі №904/1513/22, від 11.01.2024 у справі №916/3599/23 та в низці інших постанов.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Позивач не надав суду доказів того, що відповідачі вчиняють якісь дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Також позивач не надав доказів того, що ОСОБА_1 є підлеглою чоловіка ОСОБА_3 , не доведено факту пов`язаності та злочинної домовленості.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки ним не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити заявою від 20.03.2024, не відповідають позовним вимогам, які викладені в його позовній заяві. Так, позовні вимоги і вимоги за заявою про вжиття заходів забезпечення різняться кількістю відповідачів та кількістю акцій.

Так, станом на час розгляду цієї зави про забезпечення позову в матеріалах справи відсутні докази того, що суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету або підстав позову відповідно до ст. 46 ГПК України. Отже, наразі предметом позову є вимоги, які викладені саме в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви TOO UKRIINVEST про забезпечення позову .

Ухвалу підписано 22.03.2024.

Ухвала набрала законної сили 22.03.2024 та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя В.В. Литвинова