ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.2024 Справа №905/1008/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Мухіній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс»

про стягнення 2 757 976,13 гривень

за участі представників сторін:

згідно із протоколом судового засідання від 26.02.2024

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 2 757 976,13 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування 4 цистернами з 01 жовтня 2020 року по 31 липня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

Ухвалою суду від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1008/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.08.2023 о 10:30 год. Встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи, доказів тощо.

З 21.08.2023 суддя Кучерява О.О. перебувала у відпустці.

У зв`язку з перебуванням судді Кучерявої О.О. у відпустці та відсутністю підстав для передачі справи на повторний автоматизований розподіл справ відповідно до статті 32 ГПК України, підготовче засідання 31.08.2023 о 10:30 год. не відбулось, на підставі чого сторін у справі №905/1008/23 було повідомлено листом від 31.08.2023, що про дату, час та місце наступного судового засідання буде повідомлено у встановленому порядку після виходу судді Кучерявої О.О.

Ухвалою суду від 16.10.2023 призначено підготовче засідання на 01.11.2023 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 01.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відкладено підготовче засідання на 01.12.2023 о 12:00 год.

28.11.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.12.2023 відкладено підготовче засідання на 19.01.2024 о 15:30 год.

19.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить суд завершити підготовче провадження, розгляд питання про закриття підготовчого провадження здійснити без участі представника позивача, призначити справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 19.01.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/1008/23 та призначено розгляд справи по суті на 26.02.2024 о 15:00 год.

20.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить суд здійснювати проведення судового засідання, призначеного на 26.02.2024 за відсутності представника ТОВ «Хімекс Лімітед». Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Суд зазначає, що 01.08.2023 судом було здійснено підписку позивача та відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/1008/23, зокрема: за електронною адресою позивача: , за електронною адресою відповідача: (вказані електронні пошти зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться щодо дати доставки ухвал суду позивачу та відповідачу.

Одночасно, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було здійснено передачу йому телефонограми на телефонний номер , що зазначений у позовній заяві, встановити зв`язок не вдалось, що підтверджується телефонограмою від 08.08.2023.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надання останньому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку направлена ухвала суду про відкриття провадження у справі № 905/1008/23, ували суду про відкладення підготовчого засідання та закриття підготовчого засідання адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві.

Як встановлено перевіркою руху поштового відправлення за відомостями вебсайту Укрпошти, вказана поштова кореспонденція (ухвала), направлена на адресу відповідача, яка зазначена у позовній заяві (85307, Донецька область, місто Покровськ, м-н Шахтарський, 7А), з номером відправлення 06 000 378 799 21, 06 000 541 205 30, 06 000 611 143 40, 06 000 685 204 76, 06 000 825 925 95, які отримані особою за довіреністю (Доценко).

Окрім того, ухвали суду розміщені в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ними у цьому реєстрі.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд наголошує, що сторонам були забезпечені рівні можливості та права, виходячи з принципів господарського судочинства таких, як: рівність перед законом і судом, принцип диспозитивності, у відповідача було достатньо часу на формування своєї правової позиції і надання суду всіх письмових та електронних доказів, як шляхом направлення витребуваних судом документів поштою, так і шляхом направлення таких документів на електронну адресу суду. Відповідач своїм правом не скористався та у визначені судом строки не подав відзив на позов.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, заяв, клопотань тощо про намір вчинити певні процесуальні дії також не подавалось.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 202 ГПК України.

Рішення у справі ухвалено судом з урахуванням об`єктивних обставин та в умовах неможливості розгляду відповідного спору у визначений ГПК України строк у зв?язку із веденням на території України воєнного стану.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні з розгляду справи по суті 26.02.2024 господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

28.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» (орендодавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством «МАКІЇВКОКС» (орендар, відповідач) укладено договір оренди №28-01-16М/29, відповідно до п.1.1 якого (в редакції додаткової угоди №1 від 27.06.2016) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове цільове платне користування (оренду) майно, яке належить на праві власності орендодавцю - залізничні цистерни моделі 15-1534-03 та моделі 15-1532 (без електричних тенів), придатні для перевезення пека кам`яновугільного рідкого в кількості 16 штук (цистерни), на строк, встановлений цим договором, оплачує таке використання та зобов`язується повернути цистерни на умовах цього договору.

Згідно із п.1.2 договору в рамках цього договору орендодавець передає орендарю цистерни з можливістю їх пересування в межах України та за її межами.

Орендодавець підтверджує, що цистерни належать йому на праві власності та на дату укладення договору не знаходяться під арештом, в заставі, а право власності на них не оспорюється в судах або інших державних органах України (п.1.3 договору).

Цільове призначення цистерн - перевозка пека кам`яновугільного, рідкого (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 в редакції додаткової угоди №1 від 27.06.2016 договору загальна вартість (відновлювальна) об`єкта оренди - 16 (шістнадцяти) цистерн складає 20080000 доларів США з розрахунку 130000 доларів США за одну цистерну.

Моментом передачі цистерн в оренду та обчислення строку оренди є дата підписання сторонами акту прийому-передачі цистерн від орендодавця до орендаря. Місцем передачі цистерн в оренду є станція Ясинувата Донецької залізниці. Кількість та моделі цистерн вказуються в підписаному обома сторонами акті прийому-передачі цистерн та/або заявках орендатора (п.2.1 договору).

Умовами п.2.2 договору визначено, що при передачі цистерн в оренду орендарю право власності залишається за орендодавцем. Всі ризики випадкового знищення, псування та т.д. цистерн переходять від орендодавця до орендаря в момент підписання уповноваженими представниками сторін акта прийому-передачі цистерн.

Акт прийому-передачі цистерн підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5 робочих днів після прибуття цистерн на станцію Ясинувата Донецької залізниці. В актах прийому-передачі цистерн вказуються номера цистерн, дата їх передачі, технічний стан цистерн, строки проведення планових ремонтів (п.2.3 договору).

Згідно із п.2.4 договору повернення цистерн з користування (оренди) орендодавцю здійснюється аналогічним способом, що і передача цистерн в оренду, на основі підписаного сторонами акта прийому-передачі цистерн (повернення).

Моментом повернення цистерн є дата підписання уповноваженими представниками сторін акта прийому-передачі цистерн (повернення) від орендаря до орендодавця. Акт прийому-передачі (повернення) цистерн підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5 робочих днів після прибуття цистерн на погоджену сторонами станцію на території України згідно з транспортною інструкцією орендодавця. Для передачі цистерн в оренду доставка цистерн до станції Ясинувата Донецької залізниці здійснюється за рахунок орендодавця (п.п.2.5, 2.6 договору).

Відповідно до п.2.7 договору для здійснення повернення цистерн з оренди доставка цистерн до станцій, вказаних в транспортній інструкції орендодавця, здійснюється за рахунок орендаря.

У розділі 3 договору сторони визначили орендну плату та порядок розрахунків, зокрема, відповідно до п.3.1 орендар сплачує орендодавцю орендну плату за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі еквівалентному 21,50 доларів США за 1 цистерну за добу по курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку орендодавцем, в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до п.3.2 договору орендна плата за користування цистернами сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця у вигляді передоплати не пізніше 10 числа розрахункового місяця шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця, вказаний в реквізитах договору.

Датою виконання зобов`язань зі сплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця (п.3.4 договору).

В кінці кожного звітного періоду - (місяця) сторони підписують акт надання послуг оренди в поточному місці. Акт складається з двох аутентичних екземплярів з розрахунку орендної плати за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі еквівалентному 21,50 доларів США за 1 цистерну за добу по курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку орендодавцем, в тому числі ПДВ 20%, підписується орендарем та направляється орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг оренди. Орендодавець протягом 3 календарних днів з дати його отримання, або підписує його, або направляє мотивоване зауваження відмови від його підписання (п.3.5 договору).

У відповідності до п.3.6 договору акт, вказаний в п.3.5 договору, повинен містити всі необхідні реквізити, зазначені в ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За змістом п.3.8 договору сторони зобов`язуються здійснювати звірку взаєморозрахунків при припиненні (розірванні) цього договору, а також за вимогою будь-якої із сторін, в результаті чого підписується акт звірок. Сторона, яка отримала акт звірки, повинна розглянути та підписати його протягом 5 календарних днів з моменту отримання. В разі неповернення акта звірки протягом 10 днів з моменту його отримання стороною, заборгованість буде вважатися узгодженою.

Фінансові зобов`язання орендаря з оплати орендних платежів за цистерни виникають з моменту підписання акта прийому-передачі цистерн в оренду та закінчуються з моменту підписання акта прийому-передачі (повернення) цистерн з оренди (п.3.10 договору).

Згідно з п.4.3.2 орендар зобов`язався своєчасно вносити орендну плату за користування цистернами, сплачувати інші платежі у відповідності з умовами цього договору. Надавати на прохання орендодавця копії платіжних документів з відміткою банка, підтверджуючих факт оплати рахунків орендарем.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань по цьому договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні спричинені таким невиконанням (неналежним виконанням) прямі дійсні збитки та сплачує штрафні санкції (п.5.1 договору).

За умовами п.п.6.1, 6.2 договору сторони домовились, що всі спори та розбіжності, які можуть виникати у зв`язку з виконанням цього договору, будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів. Якщо сторони не дійшли згоди, всі спори вирішуються в судовому порядку у відповідності до чинного законодавства України.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по договору, якщо таке невиконання стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор), в тому числі стихійних лих.

До форс-мажорних обставин, які виключають відповідальність, належать також видання урядових актів та актів місцевих органів влади, які роблять неможливим виконання зобов`язань (п.8.2 договору).

Відповідно до п.п.8.3, 8.4 договору сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов`язань по цьому договору за умовами, передбаченими п.8.1, зобов`язана в строк не пізніше 10 днів письмово повідомити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф) і передати іншій стороні підтвердження, видане уповноваженими органами. У випадку якщо форс-мажорні обставини будуть продовжуватися більше 3 місяців, будь-яка сторона вправі в односторонньому порядку розірвати цей договір без відшкодування іншій стороні збитків, але за умови здійснення взаємних розрахунків по цьому договору.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками їх підприємств та діє до 31.12.2017 (п.7.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 01.12.2016).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств.

З актів приймання-передачі в оренду залізничних цистерн за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв в користування цистерни, а саме: за актом б/н від 22.02.2016 - цистерни №№50089986, 50700277, 50089846, 58300880, 50700285, 50700301, 50700236; за актом б/н від 01.08.2016 - цистерни №№50700269, 50700251, 50700244, 50700210, 50700202, 50700228; за актом б/н від 11.08.2016 - цистерну №57303349; за актом б/н від 15.08.2016 - цистерну №57355638; за актом б/н від 23.08.2016 - цистерну №57355844. Всього 16 залізничних цистерн.

Акти підписані без зауважень і скріплені печатками сторін.

Згідно із актом прийому-передачі з оренди залізничних цистерн №6 від 23.06.2017 позивачу були повернуті залізничні цистерни моделі №15-1534-03 у кількості 9 одиниць, а саме №№50700236, 50089846, 58300880, 50700251, 50700244, 50700210, 50700228, 57303349, 57355638. Актом прийому-передачі з оренди залізничних цистерн №7 від 18.07.2017 позивачу були повернуті залізничні цистерни моделі №15-1534-03 у кількості 3 одиниці, а саме №№57355844, 50700277, 50089986.

Отже, станом на 18.07.2017 в оренді у відповідача залишались 4 цистерни (№№50700202, №50700269, №50700285, №50700301), докази повернення означених цистерн відсутні.

Дані обставини встановлені рішеннями господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17, від 16.02.2021 у справі № 905/1808/20.

25.05.2023 позивач направив на адресу відповідача претензію №62 від 25.05.2023, що підтверджується накладною Укрпошти №720 від 25.05.2023, фіскальним чеком, описом вкладення у цінний лист, відповідно до якої повідомив, що загальна сума заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.10.2023 по 30.04.2023 з врахуванням несплаченої передоплати за травень 2023 року складає 2 566 139,43 гривень та вимагав негайно, впродовж 2-х банківських днів з дати отримання претензії перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості.

Разом з претензією позивач направив на адресу відповідача наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг): б/н від 31.10.2020 на суму 75475,82 грн;

б/н від 30.11.2020 на суму 73 402,56 грн;

б/н від 31.12.2020 на суму 75 971,33 грн;

б/н від 31.01.2021 на суму 75 379,10 грн;

б/н від 28.02.2021 на суму 67 742,98 грн;

б/н від 31.03.2021 на суму 74 502,67 грн;

б/н від 30.04.2021 на суму 71 782,56 грн;

б/н від 31.05.2021 на суму 73 935,74 грн;

б/н від 30.06.2021 на суму 70 951,68 грн;

б/н від 31.07.2021 на суму 72 589,10 грн;

б/н від 31.08.2021 на суму 71 493,94 грн;

б/н від 30.09.2021 на суму 69 383,52 грн;

б/н від 31.10.2021 на суму 70 962,72 грн;

б/н від 30.11.2021 на суму 67 793,76 грн;

б/н від 31.12.2021 на суму 72 553,39 грн;

б/н від 31.01.2022 на суму 72 723,02 грн;

б/н від 28.02.2022 на суму 68521,15грн;

б/н від 31.03.2022 на суму 77 993,52грн;

б/н від 30.04.2022 на суму 75 477,60 грн;

б/н від 31.05.2022 на суму 77 993,52 грн;

б/н від 30.06.2022 на суму 75 477,60 грн;

б/н від 31.07.2022 на суму 77 993,52 грн;

б/н від 31.08.2022 на суму 97 490,78 грн;

б/н від 30.09.2022 на суму 94 345,92 грн;

б/н від 31.10.2022 на суму 97 490,78 грн;

б/н від 30.11.2022 на суму 94 345,92 грн;

б/н від 31.12.2022 на суму 97 490,78 грн;

б/н від 31.01.2023 на суму 97 490,78 грн;

б/н від 28.02.2023 на суму 88 056,19 грн;

б/н від 31.03.2023 на суму 97 490,78 грн;

б/н від 30.04.2023 на суму 94 345,92 грн;

б/н від 31.05.2023 на суму 97 490,78 грн;

б/н від 30.06.2023 на суму 94 345,92 грн.

Означені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) направлялись відповідачу також протягом 2017-2020 року по факту їх складання позивачем.

Наведені вище акти за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 підписані та скріплені печаткою тільки з боку позивача.

Також на адресу відповідача були направлені наступні рахунки-фактури:

№ХМ-0000462 від 01.10.2020 на суму 75 475,82 грн;

№ХМ-0000517 від 02.11.2020 на суму 73 402,56 грн;

№ХМ-0000572 від 01.12.2020 на суму 75 971,33 грн;

№ХМ-0000010 від 04.01.2021 на суму 75 379,10 грн;

№ХМ-0000055 від 01.02.2021 на суму 67 742,98 грн;

№ХМ-0000104 від 01.03.2021 на суму 74 502,67 грн;

№ХМ-0000161 від 01.04.2021 на суму 71 782,56 грн;

№ХМ-0000207 від 01.05.2021 на суму 73 935,74 грн;

№ХМ-0000252 від 01.06.2021 на суму 70 951,68 грн;

№ХМ-0000304 від 01.07.2021 на суму 72 589,10 грн;

№ХМ-0000347 від 02.08.2021 на суму 71 493,94 грн;

№ХМ-0000416 від 01.09.2021 на суму 69 383,52 грн;

№ХМ-0000453 від 01.10.2021 на суму 70 962,72 грн;

№ХМ-0000487 від 01.11.2021 на суму 67 793,76грн;

№ХМ-0000537 від 01.12.2021 на суму 72 553,39 грн;

№ХМ-0000008 від 04.01.2022 на суму 72 723,02грн;

№ХМ-0000040 від 01.02.2022 на суму 68 521,15 грн;

№ХМ-0000070 від 01.03.2022 на суму 77 993,52 грн;

№ХМ-0000072 від 01.04.2022 на суму 75 477,60 грн;

№ХМ-0000099 від 02.05.2022 на суму 77 993,52 грн;

№ХМ-0000111 від 01.06.2022 на суму 75 477,60 грн;

№ХМ-0000123 від 01.07.2022 на суму 77 993,52 грн;

№ХМ-0000144 від 01.08.2022 на суму 97 490,78 грн;

№ХМ-0000165 від 01.09.2022 на суму 94 345,92 грн;

№ХМ-0000182 від 01.10.2022 на суму 97 490,78грн;

№ХМ-0000197 від 01.11.2022 на суму 94 345,92 грн;

№ХМ-0000219 від 01.12.2022 на суму 97490,78 грн;

№ХМ-0000001 від 02.01.2023 на суму 97 490,78 грн;

№ХМ-0000027 від 01.02.2023 на суму 88 056,19 грн;

№ХМ-0000051 від 01.03.2023 на суму 97 490,78 грн;

№ХМ-0000069 від 03.04.2023 на суму 94 345,92 грн;

№ХМ-0000095 від 01.05.2023 на суму 97 490,78 грн;

№ХМ-0000116 від 01.06.2023 на суму 94 345,92 грн;

№ХМ-0000136 від 03.07.2023 на суму 97 490,78 грн.

Загальна сума складає 2 757 976,13 грн.

Положеннями п.3.2 договору встановлено, що орендна плата за користування цистернами сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця у вигляді передоплати не пізніше 10 числа розрахункового місяця шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця, вказаний в реквізитах договору.

До матеріалів справи доданий акт звірки взаємних розрахунків станом на 25.05.2023 між ТОВ «Хімекс Лімітед» та ПрАТ «Макіївкокс» по договору №28-01-16М/29 від 28.01.2016, який підписаний тільки з боку позивача.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів, позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «МАКІЇВКОКС» про стягнення орендних платежів за користування 4 цистернами (№50700202, №50700269, №50700285, №50700301) з жовтня 2020 року по липень 2023 року у сумі 2 757 976,13 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості за невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань зі своєчасної та повної оплати орендної плати за користування цистернами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

На підставі укладеного між сторонами договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 позивач, як орендодавець, за актами приймання-передачі залізничних цистерн передав відповідачу, як орендарю, у тимчасове цільове платне користування (оренду), зокрема, цистерни №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.09.2018 у справі №905/1472/17, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2019, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» до Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення основного боргу у сумі 1956930,06грн задоволено частково, а саме в сумі 801747,64грн, 47569,43грн пені - відмовлено, 5486,66грн 3% річних - задоволено частково, в сумі 4504,42грн, 11406,04грн інфляційних втрат - задоволено частково, в сумі 7723,87грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» основний борг - 801747,64грн, 3% річних - 4504,42грн, інфляційні 7723,87грн, а також 12209,64грн витрат на оплату судового збору.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» задоволено частково; рішення Господарського суду Донецької області від 19.09.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 у справі №905/1472/17 скасовано в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення: заборгованості з орендної плати за користування 4 цистернами, а саме, №50700202, №50700269, №50700285, №50700301; 3% річних, нарахованих на заборгованість за користування 4 цистернами; інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з орендної плати за користування 16 цистернами. В цій частині справу №905/1472/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області. В решті рішення Господарського суду Донецької області від 19.09.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 у справі №905/1472/17 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17, яке набрало законної сили 15.10.2019, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» заборгованості з орендної плати за користування 4 цистернами, а саме, №50700202, №50700269, №50700285, №50700301; 3% річних, нарахованих на заборгованість з орендної плати за користування 4 цистернами; інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з орендної плати за користування 16 цистернами, задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» заборгованість з орендної плати за користування 4 цистернами у розмірі 280825,25грн; 3% річних, нараховані на заборгованість з орендної плати за користування 4 цистернами, у розмірі 982,24грн.

Таким чином, рішенням Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17 стягнуто заборгованість з відповідача за період з березня 2017 року по червень 2017 року (включно) за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016.

В подальшому, рішенням Господарського суду Донецької області від 16.02.2021 у справі № 905/1808/20 встановлена наявність заборгованості відповідача з орендної плати за період з липня 2017 року - вересень 2020 року (включно) за користування 4 цистернами (№50700202, №50700269, №50700285, №50700301) за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 та стягнута з відповідача.

Вищевказаними рішеннями суду враховано, що передача цистерн в оренду відбулась на станції Ясинувата Донецької залізниці (тимчасово окупована територія). При цьому, місце передачі було погоджено сторонами при укладенні договору оренди (п.2.1 договору). Між тим, такі обставини не свідчать про неможливість використання відповідачем об`єкту оренди за його цільовим призначенням та не є підставами для звільнення відповідача від обов`язку сплати орендних платежів за користування ним, оскільки на момент укладення договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 відповідачу було відомо про обставини щодо здійснення антитерористичної операції на території міста Ясинувата.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Таким чином, рішення Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17, від 16.02.2021 у справі № 905/1808/20 в частині встановлення факту укладання договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 між сторонами, неналежного виконання відповідачем умов спірного договору, наявності заборгованості відповідача з орендної плати з березня 2017 року по червень 2017 року (включно) та з липня 2017 року - вересень 2020 року (включно) за користування 4 цистернами (№50700202, №50700269, №50700285, №50700301) за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 має преюдиційний характер для цієї справи.

Пунктом 3.10 укладеного між сторонами договору узгоджено період фінансових зобов`язань відповідача - з моменту підписання акту приймання-передачі цистерн в оренду до моменту підписання акту приймання-передачі (повернення) цистерн з оренди.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Між тим, обставини справи свідчать про те, що відповідачем порушено умови договору оренди та не здійснено орендні платежі за користування, зокрема, 4 цистернами №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301 у встановлений договором строк за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 4 цистерни №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301 станом на теперішній час позивачу не повернуті, акт прийому - передачі (повернення) цистерн відповідачем не підписаний, що свідчить про знаходження цистерн у користуванні відповідача та наявність в нього фінансових зобов`язань щодо оплати такого користування.

При цьому, саме лише не підписання відповідачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2020 року - червень 2023 року не спростовує таких обставин з огляду на правову природу оренди та умови п. п. 2.4, 2.5, 3.10 договору. В той же час, як посилається позивач та проти чого не заперечує відповідач, вказані акти були надіслані позивачем та отримані відповідачем, але мотивованої відмови від їх підписання останнім не надано.

Матеріали справи містять рахунки - фактури на оплату оренди цистерн за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року, на загальну суму 2 757 976,13 гривень .

Положеннями п.3.2 договору встановлено, що орендна плата за користування цистернами сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця у вигляді передоплати не пізніше 10 числа розрахункового місяця шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця, вказаний в реквізитах договору.

При цьому суд зазначає, що за своєю природою рахунки є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому сплата орендної плати мала бути здійснена відповідачем за умовами договору не пізніше 10 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п.3.1 договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі еквівалентному 21,50 доларів США за 1 цистерну за добу по курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку орендодавцем, в тому числі ПДВ 20%.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню орендої плати за користування цистернами, суд дійшов висновку що він є арифметично вірним, відповідає вимогам пункту 3.1 договору.

Тобто, відповідач повинен був сплатити оренду плату за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року, на загальну суму 2 757 976,13 гривень до 10 числа розрахункового місяця.

Крім того, матеріали справи також свідчать про те, що позивачем направлявся на адресу відповідача акт звіряння взаємних розрахунків станом на 25.05.2023 за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016. В свою чергу, вказаний акт відповідачем не повернуто та заперечень на нього останнім не надано, а тому згідно з умовами п. 3.8 договору заборгованість вважається погодженою.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 7.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 01.12.2016, договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками їх підприємств та діє до 31.12.2017.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина 4 статті 291 ГК України).

Виняток з наведеного правила передбачено частиною 1 статті 764 ЦК України, відповідно до якої в разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Згідно із частиною 4 статті 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22.09.2023 у справі №904/2275/22 суть поновлення договору оренди у розумінні наведених норм полягає у тому, що орендар продовжує користуватися орендованим майном після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує протягом одного місяця після закінчення строку договору в його поновленні (п.6.10); відсутність такого заперечення може мати прояв у «мовчазній згоді» і в такому випадку орендар у силу закону може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Застосування принципу «мовчазної згоди» при поновленні договору оренди фактично означає, що таке поновлення пов`язується не з волевиявленням сторін договору, а з сукупністю юридичних фактів, наведених у відповідних положеннях законодавства (п.6.11); у контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди після закінчення строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини 3 статті 202 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19) (п.6.12); правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України, спрямоване на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 921/163/19) (п.6.13).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини користування орендарем цистернами №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301, жодних актів про повернення орендованого майна орендодавцю сторони не підписували, заперечень відповідача проти продовження строку дії Договору оренди матеріали справи не містять. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин договір оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 був чинний.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача боргу з орендної плати за користування 4 цистернами №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301 за жовтень 2020 року - липень 2023 року у розмірі 2 757 976,13 гривень, а отже і про їх задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати позивача щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» до відповідача Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення 2 757 976,13 гривень - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» (85307, Донецька обл., м.Покровськ, м-н Шахтарський, буд. 7А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» (04071, м. Київ, Подільський р-н, вул. Набережно-Лугова, буд. 12, ) борг у розмірі 2 757 976,13 гривень, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 41 369,64 гривень.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

У судовому засіданні 26.02.2024 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 07.03.2024.

Суддя О.О. Кучерява