СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Харків Справа № 922/4218/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області (вх.№193Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2023, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М., дата складання повного тексту рішення - 15.12.2023, у справі №922/4218/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,

до Головного управління Національної поліції в Харківській області, м. Харків,

про стягнення 3 824, 10грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд стягнути з відповідача за договором №621370 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за несвоєчасну оплату за спожиту електричну енергію нараховану пеню у розмірі 2 051, 75грн за період з 01.01.2021 по 19.07.2021, 3% річних у розмірі 416, 20грн за період з 01.04.2021 по 30.04.2023 та інфляційні у розмірі 1 356, 15грн за період з квітня 2021 по серпень 2021 року.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №621370 від 01.01.2019 в частині здійснення відповідачем своєчасної оплати за електричну енергію у встановлені договором строки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.12.2023 позов задоволено повністю; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" 2 051, 75грн пені; 416, 20грн 3% річних; 1 356, 15грн інфляційних та 2 684, 00грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Харківської області від 24.06.2021 у справі №922/1573/21 задоволено позовні вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до ГУНП в Харківській області про стягнення заборгованості за Договором №621370 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за спожиту електричну енергію за січень 2021 року, лютий 2021 року та березень 2021 року у сумі 47 542, 31грн; 19.07.2021 платіжним дорученням №685 відповідачем було сплачено за січень лютий, березень 2021 року в загальному розмірі 47 542, 31грн.

З огляду те, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань, і він вважається таким, що прострочив, відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2023 у справі №922/4218/23 та ухвалити нове рішенням, яким зменшити суму стягнення заборгованості з Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо 3% річних та інфляційних, виходячи лише з постачання електричної енергії (сума заборгованості складала 34 453, 80грн), тобто, без врахування його розподілу (сума якого складала 13 088, 50грн); в іншій частині позовних вимог, а саме, стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованості по пені у сумі 2 051, 75грн просить відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що зазначений позивачем розрахунок пені здійснений з урахуванням всієї суми заборгованості, однак, права вимоги на стягнення штрафних санкцій за розподіл електроенергії ПрАТ "Харківенергозбут" не має, бо таке право належить АТ "Харківобленерго".

Крім того, як вважає апелянт, судом першої інстанції не враховано, що між сторонами у справі не укладений договір про постачання електричної енергії на 2021 рік, відтак, вимога про стягнення пені суперечить частині 6 статті 231 Господарського кодексу України.

На думку апелянта, загальна сума пені, яка може бути стягнута з ГУНП в Харківській області, повинна складати 507, 60грн відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а не 2 051, 75грн за умовами Договору, як зазначено в розрахунку позивача.

Також відповідач вважає, що позивачем порушені вимоги підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 в частині звернення до суду з позовною заявою про стягнення з ГУНП в Харківській області штрафних санкцій в період дії воєнного стану в Україні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2023 у справі №922/4218/23 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 12.02.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 12.02.2024 для подання заяв і клопотань.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд скарги в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечень проти розгляду скарги в порядку спрощеного провадження від учасників справи не надходило.

07.02.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що факт укладення договору №621370 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є встановленою обставиною за рішенням суду, та не підлягає доказуванню у даній справі.

Позивач вказує, що нарахування пені, 3% річних та інфляційних здійснено відповідно до умов Договору, Комерційної пропозиції №2/7 до Договору та норм діючого законодавства.

Позивач вважає, що пункт 16 Постанови НКРЕКП не мають імперативного (обов`язкового) характеру, а є настановами, які не містять умов чи застережень про звільнення відповідача, від сплати штрафних санкцій за порушення умов договору, укладеного на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії".

З огляду на викладене, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2023 залишити без змін.

07.02.2024 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №922/4218/23 до закінчення розгляду Об`єднаною палатою КГС у складі ВС у справі №911/1359/22.

Зазначає, що спірним питанням у справі є застосування підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332, яким визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

09.02.2024 від відповідача надійшла заява, що він не заперечує проти зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Предметом апеляційного перегляду у справі №922/4218/23 є наявність/відсутність правових підстав стягнення з відповідача на користь позивача 2051, 75грн пені за період з 01.01.2021 по 19.07.2021, 3% річних у розмірі 416, 20грн за період з 01.04.2021 по 30.04.2023 та інфляційних у розмірі 1 356, 15грн за період з квітня 2021 по серпень 2021 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем хоча й зазначено у прохальній частині позову вказані періоди нарахування пені, 3% річних та інфляційних, однак, вірними періодами згідно здійснених позивачем розрахунків, смислового навантаження, цифрового зазначення є 2051, 75грн пені за період з 01.04.2021 по 19.07.2021, 3% річних у розмірі 416, 20грн за період з 01.04.2021 по 19.07.2021 та інфляційних у розмірі 1 356, 15грн за період з березня 2021 по липень 2021 року.

Зазначеному буде надано судом апеляційної інстанції правову оцінку нижче.

Так, ухвалою Верховного Суду від 09.08.2023 справу №911/1359/22 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала мотивована тим, що "...Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.02.2022 прийнято постанову №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду", яку Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 №333 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

В подальшому, до постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема постановою від 26.04.2022 №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про стягнення пені та штрафу за період з 26.02.2022 по 25.04.2022, фактично погодився з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що постанова НКРЕКП №332 підлягає застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413; період нарахування штрафних санкцій з 26.02.2022 по 25.04.2022 підпункт 16 пункту 1 у постанові НКРЕКП №332 взагалі був відсутній, а формулювання пункту 5 (в редакції постанови від 27.02.2022) вказувало на надання сторонам рекомендацій щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій (надано рекомендації щодо врегулювання правовідносин сторін з метою стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду)".

Верховний Суд у справі №911/1359/22 вказав, що такий рекомендаційний характер пункту 5 постанови НКРЕКП №332 (в редакції постанови від 27.02.2022), яка є підзаконним актом, не може змінювати та нівелювати надане нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (законом) право однієї сторони на застосування заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання (тим більше воно відповідає умовам договору) та, відповідно, звільняти від такої відповідальності іншу сторону, не припиняючи чинності відповідних умов договору.

Відтак, на думку Верховного Суду у справі №911/1359/22, існує необхідність у відступленні від вищенаведеного висновку Верховного Суду у справі №922/1948/22, оскільки положення постанови НКРЕКП №332 (підпункт 16 пункту 1), які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою НКРЕКП №332, як підзаконним актом.

Отже, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/1359/22 стосуватимуться можливості застосування положень постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (підпункту 16 пункту 1) в частині зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даній справі №922/4218/23 позивач просить стягнути з відповідача 2051, 75грн пені за період з 01.04.2021 по 19.07.2021, тобто, за період до введення в Україні воєнного стану (24.02.2022), і прийняття зазначеної вище постанови НКРЕКП від 25.02.2022 (в редакції від 27.02.2022 та від 26.04.2022).

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, у спірних правовідносинах положення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (підпункту 16 пункту 1) в частині зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій застосуванню не підлягають.

А нараховані позивачем інфляційні та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Отже, відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі №922/4218/23 до закінчення розгляду Об`єднаною палатою КГС у складі ВС у справі №911/1359/22.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а AT "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут" zbutenergo.kharkov.ua.

ГУНП в Харківській області приєдналося до умов Договору №621370 від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції №2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів.

Враховуючи те, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області фактично спожито електричну енергію (витяг з реєстру фактичних обсягів споживання додано до позовної заяви), було надано підписану заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Rомерційної пропозиції №2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів (копія підписаної заяви-приєднання, комерційної пропозиції додані до позовної заяви)? договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №621370 від 01.01.2019 (далі - Договір) вважається укладеним.

Згідно з умовами пункту 2.1 Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 5.8 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктами 5.9 та 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.

Порядок розрахунків за Договором №621370 від 01.01.2019 визначається відповідно до Комерційної пропозиції №2/7, яка є невід`ємним додатком до Договору.

Умовами пункту 3 Комерційної пропозиції №2/7 від 02.03.2020 передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі акта приймання-передачі електричної енергії та виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Також пунктом 4 Комерційної пропозиції №2/7 передбачено, що рахунок за спожиту електричну енергію та акт приймання-передачі електричної енергії надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунки на оплату та акти приймання-передачі електричної енергії надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки та акти приймання-передачі електричної енергії вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Оплата вартості електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання в філії ХОУ AT Ощадбанк, .

Крім того, споживач у відповідності до пункту 6.2 Договору зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Розрахунки за спожиту електроенергію відповідача проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - AT "Харківобленерго".

Рахунок у січні 2021 року у розмірі 18 663, 32грн. Відповідачем за січень 2021 року спожито 5253 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії було отримано особисто під підпис уповноваженої особи, строк оплати рахунку до 20.02.2021.

Рахунок у лютому 2021 року у розмірі 21 080, 33грн. Відповідачем за лютий 2021 року спожито 5877 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії було отримано особисто під підпис уповноваженої особи, строк оплати рахунку до 20.03.2021.

Рахунок у березні 2021 року у розмірі 7 798, 66грн. Відповідачем за березень 2021 року спожито 2165кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії було отримано особисто під підпис уповноваженої особи, строк оплати рахунку до 20.04.2021.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.06.2021 у справі №922/1573/21 задоволено позовні вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до ГУНП в Харківській області про стягнення заборгованості за договором №621370 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за спожиту електричну енергію за січень 2021, лютий 2021 та березень 2021 року у сумі 47 542, 31грн, 335, 84грн пені та 78, 70грн 3% річних за період з 21.02.2021 по 31.03.2021.

19.07.2021 платіжним дорученням №685 відповідачем було сплачено за спожиту електроенергію за період: за січень лютий, березень 2021 року у сумі 47 542, 31грн.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (пункт 9.1 Договору).

Відповідно до пункту 7 Комерційної пропозиції №2/7 від 02.03.2020, у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 Комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому, сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника AT Мегабанк, .

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі, у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №621370 від 01.01.2019.

Апелянт вважає, що між сторонами у справі не укладений договір про постачання електричної енергії на 2021 рік, відтак, вимога про стягнення пені суперечить частині 6 статті 231 Господарського кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Пунктом 3.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила) (у редакції, що діяла станом на 01.01.2019) передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповідно до пункту 3.2.5 Правил, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Згідно з пунктом 3.2.9 Правил, за наявності публічних комерційних пропозицій електропостачальник розміщує на веб-сайті та в центрах обслуговування споживачів бланк заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (частина 4 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з пунктом 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Як зазначалося судом вище, публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут" zbutenergo.kharkov.ua.

Позивачем до матеріалів справи було надано копію підписаної відповідачем заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції №2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів (додаток №3 від 02.03.2020 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №621370 від 01.01.2019).

Пунктом 10 Комерційної пропозиції №2/7 передбачено, що договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Відтак, ураховуючи наведені приписи, та те, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області фактично спожито електричну енергію (витяг з реєстру фактичних обсягів споживання додано до позовної заяви), колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №621370 від 01.01.2019, у тому числі і на 2021 рік, вважається укладеним.

Поряд з цим, факт укладення Договору між сторонами у справі, як і факт спожитої відповідачем у січні-березні 2021 року електричної енергії, розмір заборгованості за спожиту електричну енергію відповідача перед позивачем встановлені рішенням Господарського суду Харківської області від 24.06.2021 у справі №922/1573/21.

Предметом даного спору є стягнення пені у розмірі 2051, 75грн, 3% річних у розмірі 416, 20грн та інфляційних у розмірі 1 356, 15грн.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті 193, частина 1 статті 216 та частина 1 статті 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Так, відповідно до статей 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов пункту 7 Комерційної пропозиції №2/7 від 02.03.2020, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки.

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому, сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.

Детально дослідивши розрахунок пені позивача, суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем хоча й зазначено, що розрахунок пені здійснено з 01.01.2021, однак, фактично пеня розрахована з 01.04.2021 по 19.07.2021 за зобов`язаннями січня, лютого 2021 року, а за зобов`язаннями березня 2021 року з 21.04.2021 по 19.07.2021.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені та виходячи з умов пункту 5.11 Договору, а також пункту 7 Комерційної пропозиції, приписів статті 231 Господарського кодексу України, суд встановив, що дане нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, є арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 2 051, 75грн пені є обґрунтованими, тому належать до задоволення.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що загальна сума пені, яка може бути стягнута з ГУНП в Харківській області, повинна складати 507, 60грн, а не 2 051, 75грн, як зазначено в розрахунку позивача, оскільки такі доводи апелянта ґрунтуються на доводах щодо неукладення сторонами у справі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №621370 від 01.01.2019, що спростовано судом апеляційної інстанції.

Щодо доводів апелянта, що зазначений позивачем розрахунок пені здійснений з урахуванням всієї суми заборгованості, однак, права вимоги на стягнення штрафних санкцій за розподіл електроенергії ПрАТ "Харківенергозбут" не має, бо таке право належить АТ "Харківобленерго", судова колегія зазначає таке.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.06.2021 у справі №922/1573/21 встановлено, що на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №621370 та згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго", позивачем відповідачу було проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду сформовано і виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за січень, лютий, березень 2021 року, згідно з Витягом з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут".

Враховуючи викладене та те, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами Договору, суд визнав вимогу ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення основної суми заборгованості обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Отже, вказаним судовим рішенням присуджено стягнення заборгованості саме на користь ПрАТ "Харківенергозбут"; на виконання рішення суду заборгованість на користь ПрАТ "Харківенергозбут" сплачено відповідачем лише 19.07.2021, що і стало підставою для нарахування позивачем пені, інфляційних та річних.

Щодо доводів апелянта, що позивачем порушені вимоги підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 в частині звернення до суду з позовною заявою про стягнення з ГУНП в Харківській області штрафних санкцій в період дії воєнного стану в Україні, судова колегія зазначає таке.

Як зазначено вище, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.02.2022 прийнято постанову №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду", яку Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 №333 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

В подальшому, до постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема постановою від 26.04.2022 №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даній справі №922/4218/23 позивач просить стягнути з відповідача 2051, 75грн пені за період з 01.04.2021 по 19.07.2021, тобто, за період до введення в Україні воєнного стану (24.02.2022), і прийняття зазначеної вище постанови НКРЕКП від 25.02.2022 (в редакції від 27.02.2022 та від 26.04.2022).

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, у спірних правовідносинах положення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (підпункту 16 пункту 1) в частині зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій застосуванню не підлягають.

При цьому, у даному конкретному випадку, нарахування відповідачу пені за прострочення виконання зобов`язання здійснювалось позивачем виключно у відповідності до умов Договору, Комерційної пропозиції до Договору, яка є його невід`ємною частиною, а також норм Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та статті 232 Господарського кодексу України.

Поряд з цим, ніхто не може бути позбавлений права звернення до суду.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 416, 20грн: за період з 01.04.2021 по 19.07.2021 за зобов`язаннями січня, лютого 2021 року, а за зобов`язаннями березня 2021 року з 21.04.2021 по 19.07.2021.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім 3% річних, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 416, 20грн 3% річних є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано 1 356, 15грн інфляційних.

Позивач зазначає, що розрахунок здійснено за період з квітня 2021 року по серпень 2021 року.

Судова колегія детально дослідила здійснений позивачем розрахунок інфляційних і встановила, що за смисловим навантаженням і зазначеними числовими відображеннями, а також згідно наведеного у таблиці розрахунку (а.с.33), позивачем за зобов`язаннями січня 2021 року здійснено розрахунок інфляційних за період: березень - липень 2021 року; за зобов`язаннями лютого 2021 року: квітень - липень 2021 року; за зобов`язаннями березня 2021 року: травень - липень 2021 року.

Перевіривши розрахунок позивача, періоди нарахування останнім інфляційних, судова колегія доходить висновку, що відповідний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 356, 15грн інфляційних є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2023 у справі №922/4218/23 без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2023 у справі №922/4218/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза