УХВАЛА

м. Київ

22.02.2024Справа № 910/16783/13

За скаргою Фермерського господарства "Дніпро"

на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 910/16783/13

за позовом Фермерського господарства "Дніпро"

до Публічного акціонерного товариства "Агрофірма "Мирів"

про розірвання договору та стягнення 321 926,40 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бенчук О.О.

Представники учасників справи:

від позивача (стягувача) Сторчук В.В.

від відповідача (боржника) не з`явися

від ВДВС не з`явися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/16783/13 за позовом Фермерського господарства "Дніпро" (далі - позивач, стягувач, скаржник) до Публічного акціонерного товариства "Агрофірма "Мирів" (далі - відповідач, боржник) про розірвання договору та стягнення 321 926,40 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2013 позов задоволено повністю.

28.10.2013 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

10.01.2024 від Фермерського господарства "Дніпро" надійшла скарга на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у даній справі залишено скаргу Фермерського господарства "Дніпро" на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) без розгляду, оскільки заявником (скаржником) пропущено процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою, а також не заявлено клопотання про поновлення такого строку.

19.01.2024 від Фермерського господарства "Дніпро" надійшла скарга на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови державного виконавця від 13.04.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Ухвалою суду від 02.02.2024 поновлено процесуальний строк на подання скарги та прийнято до розгляду скаргу Фермерського господарства "Дніпро" на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання рішення суду від 24.09.2013 у даній справі, розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 12.02.2024.

У судовому засіданні представником Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надані письмові пояснення та докази.

Ухвалою суду від 12.02.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 22.02.2024.

14.02.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про участь його представника в судовому засіданні 22.02.2024 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

19.02.2024 від Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) через підсистему «Електронний суд», а в подальшому 20.02.2024 поштовим відправленням, надійши письмові пояснення по справі з проханням відмовити скаржнику у задоволенні скарги у повному обсязі.

Крім того, 19.02.2024 від позивача (скаржника) надійшли пояснення на пояснення органу виконання.

Ухвалою суду від 20.02.2024 судом задоволено клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити, представники відповідача та органу виконання в судове засідання не з`явились.

Розглянувши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Як пояснив орган виконання рішень, відповідно до відомостей, отриманих за результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП), встановлено, що у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/16783/13 від 28.10.2013 щодо стягнення з ПАТ "Агрофірма Мирів" на користь ФГ "Дніпро" боргу у розмірі 324793,90 грн.

18.08.2014 державний виконавець, керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, що діяла на той час), виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

13.02.2015 державний виконавець, керуючись статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, що діяла на той час), виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

13.02.2015 державним виконавцем, керуючись статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, що діяла на той час), винесено постанову про арешт коштів боржника повторно.

13.04.2017 державним виконавцем на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на той час) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У період з 18.08.2014 по 05.01.2017 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-XIV.

У подальшому після 05.01.2017 діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону (тут та надалі в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження та його виконання) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 17 вказаного Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до норми п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, як зазначено вище, постановою від 13.04.2017 державний виконавець, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на той час), виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Звертаючись до суду з даною скаргою, позивач (скаржник) просить суд:

- визнати дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 неправомірними;

- скасувати постанову від 13.04.2017 державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1;

- зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження № НОМЕР_1 та провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, за поясненим Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на момент звернення позивача з даною скаргою матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1 знищені за закінченням термінів зберігання, у зв`язку з чим на даний час неможливо надати більш детальну інформацію про хід виконавчого провадження.

Згідно з п.п. 2, 3 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2027 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, наступного за роком завершення їх діловодством (наприклад, обчислення строку зберігання виконавчого провадження, яке завершене (виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання) у 2016 році, починається з 01 січня 2017 року.

Якщо органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю повідомлено про розгляд у суді справи, до якої можуть бути долучені документи виконавчого провадження, або про направлення до Європейського суду з прав людини заяв зі скаргами щодо невиконання рішення суду, за яким здійснювалось виконавче провадження, таке виконавче провадження може бути знищено лише після прийняття рішення у відповідній справі.

Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження № НОМЕР_1 завершено в 2017 році, строк його зберігання закінчився у 2020 році.

При цьому, скаржником не наведено підстав для визнання дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірними, оскільки позивач не довів таку неправомірність належними засобами доказування, а органом виконання рішень відповідні твердження скаржника були спростовані.

Посилання скаржника на те, що ним не отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, не беруться судом до уваги, оскільки позивач як стягувач не був позбавлений можливості постійно перевіряти хід виконавчого провадження та звертатися до органу виконання в межах строку зберігання матеріалів виконавчого провадження (тобто протягом 3 років).

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги позивача (скаржника), у зв`язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Водночас, суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з заявами про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого документу з метою повторного пред`явлення наказу до виконання.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Фермерського господарства "Дніпро" на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/16783/13 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено 14.03.2024.

Суддя О.Г. Удалова