ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024м. ХарківСправа № 922/5306/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м.Харків
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , м.Харків
про стягнення 47 707,64грн.
за участю представників:

від позивача: Бєлєвцова О.С.

від відповідача: Мусієнко В.І.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі - відповідач) про стягнення 47707,64грн., з яких: 39104,62грн. витрат по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах з 31.01.2022 року по 01.03.2022 року; 8603,02грн. сплаченого AT "Укргазвидобування" внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою від 20.12.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.01.2024.

У підготовчому засіданні 17.01.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 09.02.2024.

18 січня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що з огляду на положення ч.4 ст.48 Бюджетного кодексу Харківський ОТЦК та СП не може компенсувати Позивачу виплату середньомісячної заробітної плати за період з 31.01.2022 по 01.03.2022 та внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за минулий рік. Також відповідач наголосив, що кошти за перебування на навчальних зборах компенсуються за фактичне перебування на зборах, то необхідні витяги з наказу про зарахування та виключення. Також відповідач заявив клопотання про поновлення строку на подачу відзиву, у якому зазначив, що пропуск даного строку був викликаний технічною помилкою на сайті підсистеми "Електронний суд".

26 січня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він з доводами відповідача не погодився та наполягав на правомірності позовних вимог. Зокрема, позивач наголосив, що відповідач повинен відповідати за своїми зобов`язаннями, які регламентовані відповідно до норм чинного законодавства, незважаючи на сплив бюджетного періоду, на який виділялися кошти для відшкодування взятих на себе зобов`язань.

08 лютого 2024 року від позивача надійшло клопотання про витребування, а саме: копії витягів з наказів про початок та закінчення участі ОСОБА_1 у навчальних військових зборах.

У підготовчому засіданні 09.02.2024 судом задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. При цьому суд виходив з наступного.

Статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, відповідач просить поновити пропущений строк посилаючись на те, що відзив було сформовано ним в підсистемі "Електронний суд" ще 26.12.2023, але через технічну помилку до суду своєчасно відзив не надійшов. Про вказані обставини відповідач дізнався у підготовчому засіданні 17.01.2024 та потворно подав відзив. У зв`язку з цим, до суду даний відзив надійшов лише 18.01.2024.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причин пропуску строку, суд визнав за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву.

У зв`язку з цим, відзив відповідача було прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Також у підготовчому засіданні 09.02.2024 судом було залишено без задоволення клопотання позивача про витребування доказів, оскільки воно не відповідало вимогам статті 81 ГПК України, а саме: позивач подав дане клопотання з пропуском встановленого законом строку, а також не зазначив які заходи ним вживалися для самостійного отримання доказів та відповідні причини неможливості отримати докази самостійно. Крім того, судом враховано, що представник відповідача у підготовчому засіданні повідомила про фактичну відсутність у Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки запитуваних позивачем відомостей.

У підготовчому засіданні 09.02.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 06.03.2024.

Представник позивача в судовому засіданні 06.03.2024 підтримала доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Лозівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" з розпорядженням № 1/14 від 18.01.2022 про призов старшого геолога геологічної служби ГПУ "Шебелинкагазвидобування" ОСОБА_1 на проходження тридцятиденних навчальних зборів в 169-му навчальному центрі "Десна".

На виконання зазначеного Розпорядження керівником філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" було видано наказ №33/к/тр від 28.01.2022, яким було увільнено ОСОБА_1 від роботи на період з 31.01.2022 по 01.03.2022 із збереженням середньомісячного заробітку.

Філія ГПУ "Шебелинкагазвидобування" AT "Укргазвидобування" виплатила ОСОБА_1 39104,62грн. середньомісячної заробітної плати за період його перебування на військових зборах та перерахувала 8603,02грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ 22%), що підтверджується наданою позивачем Довідкою-розрахунком, Відомістю на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним призваним на військові збори.

Листом за вих. №ШГВ3140/003.1.1-010 від 15.05.2023 позивач направив на адресу відповідача пакет документів для відшкодування витрат по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах з 31.01.2022 по 01.03.2022, а саме: Лист від 15.05.2023 за №ШГВ3140/003.1.1-010; Рахунок-фактуру №268 від 15.05.2023; Довідку-розрахунок середньої заробітної працівника Філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" ОСОБА_1 , суми збереження середньої заробітної плати за період проходження навчальних військових зборів та нарахування єдиного соціального внеску (ЄСВ 22%); Відомість на виплату середньої заробітної плати нарахованої військовозобов`язаним призваним на військові збори; Довідка, яка дана ОСОБА_1 про середньогодинну та середньомісячну заробітну плату за період листопад - грудень 2021 р.

Листом за вих. №705/ВФЗ від 26.05.2023, посилаючись на статтю 3 Бюджетного кодексу України, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про неможливість здійснення у 2023 році розрахунку на відшкодування витрат, понесених філією ГПУ "Шебелинкагазвидобування" AT "Укргазвидобування" по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати у 2022 році.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до Господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому він просить стягнути з відповідача на свою користь 39104,62грн. витрат по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах з 31.01.2022 року по 01.03.2022 року; 8603,02грн. сплаченого AT "Укргазвидобування" внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 119 Кодексу законів про працю України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

За громадянами України, які проходять підготовку з військово-технічних спеціальностей з відривом від виробництва, на весь час підготовки, включаючи час проїзду до місця підготовки та у зворотному напрямку, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування і форм власності (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Частиною 1 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини. Чисельність військовозобов`язаних, які підлягають призову на навчальні збори, щорічно визначається Міністерством оборони України в межах бюджетних асигнувань на оборону.

Відповідно до ч. ч. 11, 13 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам" від 23.11.2006 №1644 (в редакції від 27.04.2017) виплата середнього заробітку військовозобов`язаним та резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Відповідно до п. 11 Інструкції "Про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам", затвердженої наказом Міністра оборони України № 80 від 12.03.2007, виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами.

Вимогами п. 12 даної Інструкції визначено, що підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Згідно з абз. 1 ч 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку" №3553 від 28.05.2020 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються. Зазначений Закон набрав чинності 23.04.2021.

Отже, Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є особою, відповідальною за відшкодування витрат, понесених позивачем при оплаті військовозобов`язаному працівнику ОСОБА_1 , який проходив військові збори, середньої заробітної плати.

Матеріали справи свідчать, що позивач у встановленому порядку листом №ШГВ3140/003.1.1-010 від 15.05.2023 звернувся до відповідача та надав відповідний пакет документів для відшкодування витрат по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах з 31.01.2022 по 01.03.2022.

За таких обставин, правомірними є доводи позивача про наявність у відповідача обов`язку щодо відшкодування понесених позивачем витрат по виплаті військовозобов`язаному середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах з 31.01.2022 по 01.03.2022 та внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Втім, відповідач своїм листом №705/ВФЗ від 26.05.2023 у здійсненні такої виплати відмовив, зазначивши, що проводити видатки минулих періодів у поточному році заборонено положеннями статті 3 Бюджетного кодексу України.

Аналогічні заперечення відповідач висловив і під час розгляду даної справи.

Суд вважає вказані доводи відповідача помилковими та такими, що не звільняють його від обов`язку здійснити відшкодування щодо якого позивачем заявлено позов у даній справі.

Так, Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 року у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.

З урахування викладеного суд вважає законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, вимоги позивача про стягнення з відповідача 39104,62 грн. витрат по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах з 31.01.2022 року по 01.03.2022 року; 8603,02грн. сплаченого AT "Укргазвидобування" внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код 08166355) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, буд.26/28, код 30019775) 39104,62грн. витрат по виплаті військовозобов`язаному ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період його перебування на учбових зборах; 8603,02грн. сплаченого AT "Укргазвидобування" внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, 2684,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "15" березня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай