ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.03.2024м. ДніпроСправа № 904/5610/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.
за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром", Дніпропетровська область, м Дніпро
про стягнення 259 928,84 грн
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" про стягнення 259 928,84 грн, з яких: 130 745,31 грн основний борг, 128 130,40 грн пеня, 1053,13 грн 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 18/10/2022 від 18.10.2022.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2024 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

05.03.2024 відповідач подав до суду заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Суд ухвалою від 06.03.2024 призначив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 13.03.2024.

У судове засідання 13.03.2024 представник позивача не з`явився, представник відповідача не з`явився (13.03.2024 подав клопотання про розгляд заяви за відсутності представника).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката відповідачем подано: договір про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023, укладений між відповідачем та Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича", додаткову угоду № 6 від 01.11.2023 до договору про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023, акт приймання передачі наданих послуг № 1/Д6 від 23.11.2024 на суму 20 000,00 грн, акт приймання передачі наданих послуг № 2/Д6 від 01.03.2024 на суму 5000,00 грн, платіжну інструкція № 597 від 27.11.2023 про сплату Адвокатському бюро 14 000,00 грн, платіжну інструкція № 137 від 04.03.2024 про сплату Адвокатському бюро 5000,00 грн, ордер АЕ № 1247896 від 09.01.2024, свідоцтво ДП № 4165 від 26.02.2019.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідного клопотання позивачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката несвівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Суд вважає за необхідне здійснити розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, що буде обґрунтованим та відповідатиме складності справи та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Керуючись ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" про прийняття додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, поверх 5, ідентифікаційний код 35007717) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 40Б, ідентифікаційний код 40873173) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Мілєва