ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. Справа№ 910/3642/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.

представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Корсун І.Д., Пантелєєв О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023

у справі №910/3642/23(Суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЕНЕРГОСТАТУС"

до Приватного акціонерного товариства "Електроград"

про стягнення 2 463 943,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Електроград" (далі-відповідач) стягнення 2 463 943,60 грн.

Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у сумі 918 428,00 грн у якості відшкодування на ремонтно-будівельні роботи, проведення яких необхідно для усунення виявлених дефектів блочної комплектної трансформаторної підстанції та 1 492 515,60 грн штрафних санкцій за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд вказав, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що підтоплення БКТП «КАСКАД-4»-630/10/0,4-У1 сталося саме в результаті неналежного здійснення монтажу постачальником, оскільки ні актом про фактичну якість від 07.09.2022, ні висновком експертного дослідження не встановлено, що вищезазначені дефекти утворилися внаслідок виконання постачальником монтажних робіт, визначених Специфікацією, а саме: встановлення кабельних підвалів, корпусів, даху та герметизація стикових місць, а отже не встановлено наявності вини постачальника у постачанні та монтажі товару неналежної якості. Таким чином, суд дійшов до висновку, що заявлені позивачем недоліки товару не узгоджуються з умовами обумовленими сторонами і зобов`язаннями відповідача щодо переліку монтажних робіт, які він виконував відповідно умов Cпецифікації. Тому відсутні правові підстави для відшкодування позивачу коштів у сумі 918 428,00 грн на ремонтно-будівельні роботи, проведення яких необхідно для усунення виявлених дефектів блочної комплектної трансформаторної підстанції.

Відмоляючи також у стягненні штрафних санкцій за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань у розмірі 1 492 515,60 грн суд зазначив, що у справі №910/5251/22 встановлені обставини того, що відповідно до умов укладеного сторонами договору строк поставки товару не настав, проте факт постачання товару зафіксовано у акті від 07.09.2022, а також те, що заявлені позивачем недоліки товару не узгоджуються з умовами обумовленими сторонами і зобов`язаннями відповідача щодо переліку послуг, які мав надати є преюдиційними при розгляді справи №910/3642/23 та не потребують повторного доведення. Отже, судом не встановлено обставин з якими закон та договір пов`язує можливість застосування до постачальника штрафних санкцій у розмірі 1 496 094,67 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що судом не було взято до уваги, що між сторонами також виникли правовідносини врегульовані наданням послуг, оскільки договір поставки товару № 26-04/2021 від 26.04.2021, на його думку, є за своєю природою змішаним договором, тобто згідно Специфікації до договору відповідач мав надати послуги з установлення та монтажу товару.

Апелянтом було акцентовано на застосуванні ст. 906 ЦК України як причинно-наслідковим зв`язком з неякісними наданими послугами.

Скаржник також зауважує, що строк поставки товару визначеного договором припадає на 03.07.2021 , а відповідачем так і не було поставлено товар належної якості, тому останній порушив умови договору.

Крім того, апелянт звертає увагу, що судом не було звернуто увагу на висновок експерта, у якому, на його думку, достовірно та детально досліджений об`єкт договору поставки та надання послуг по його монтажу, а взяті тільки витяги з даного висновку.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 07.11.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, відповідач вказує, що даний позов пред`явлений не до належного відповідача, за тих підстав, що прорахунки, недоліки мали місце ще на стадії вишукувальних робіт, проектування та будівництва фундаменту, вказані роботи здійснювались сторонніми організаціями, а не AT «Електоград». Товариство лише здійснювало поставку обладнання та надавало допомогу його монтажу на фундамент, який розташований на будівельній ділянці, яка була раніш підготовлена підрядником. Відповідач вважає, що внаслідок саме своєї не компетенції при виконанні будівельно-монтажних робіт на об`єкті замовника, позивач допустив помилки, які суттєво вплинули на якість будівництва. У якості доказів позивач долучив висновок експерта №943/01/2023, складений 18.01.2023, у якому прямо зазначено, що об`єкт дослідження БКТП «КАСКАД-4»-630/10/0,4-У1, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Нові Петрівці, вул.Балицька, 1, встановлений з порушенням нормативно- регламентуючих документів.

Відповідач звертає увагу на той факт, що між сторонами укладено саме договір поставки №26-04-2021 за умовами Специфікації №1 від 26.04.2021 постачальник (на безоплатній основі) здійснює монтаж на фундамент (встановлення кабельних підвалів, корпусів, даху та герметизація стикових місць) тобто постачальник не виконує роботи по підготовці фундаменту, встановлення фундаментної плити на місці монтажу, підведенню зовнішніх електричних мереж до конструкції підвалу підстанції, не виконує роботи, пов`язані з влаштуванням пристінно-дренажної системи водовідведення та інші будівельно-монтажні роботи, не пов`язані з монтажем на фундамент. Тобто, відповідальність за невиконання умов договору поставки може бути пред`явлена лише у рамках укладеної угоди між постачальником та покупцем. Постачальник не є стороною договорів, укладених позивачем з іншими юридичними особами на виконання робіт з реконструкції ЛЕП ЮкВ Л-39 Петрівці та Л-44 «Валки», тому не несе відповідальність за неякісне виконання або невиконання ТОВ «НВП «Енегростатус» його обов`язків перед іншими контрагентами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023 справу № 910/3642/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.08.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріалаи справи № 910/3642/23.

19.09.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3642/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути недоліки, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 55 438,71 грн; підтвердження повноважень Мазуренко С.С. на представництво інтересів ТОВ «НВП «Енергостатус».

10.10.2023 від ТОВ «НВП «Енергостатус» надійшла заява про розстрочення судового збору.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, справу № 910/3642/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 прийнято справу №910/3642/23 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у задоволенні заяви ТОВ «НВП «Енергостатус» про розстрочення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 відмовлено. Продовжено ТОВ «НВП «Енергостатус» строк для виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 до 27.10.2023.

30.10.2023 від ТОВ «НВП «Енергостатус» надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у розмірі 55 438,71 грн та ордером на надання правничої допомоги адвокату Мазуренко С.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 та призначено розгляд справи на 04.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 відкладено на 22.01.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 розгляд справи відкладено на 05.02.2024.

Судове засідання призначене на 05.02.2024 у справі №910/3642/23 не відбулося у зв`язку з технічно неможливістю здійснення фіксації судового засідання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 розгляд справи №910/3642/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 призначено на 11.03.2024.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання, призначене на 11.03.2024, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення № 998 повернулось у зв`язку із закінченням терміну зберігання).

У даному випадку судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Судом, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України).

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача.

Позиції учасників справи

Представники відповідача в режимі відеоконференції 11.03.2024 заперечували проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

26.04.2021 між ТОВ «НВП Енерго статус» (далі - покупець) та ПАТ «Електроград» (далі - постачальник) було укладено договір поставки №26- 04/2021 (далі-договір).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку і строки, встановлені договором, передати товар у власність покупця, в певній кількості, що відповідає якості і за погодженою ціною, а останній прийняти товар та сплатити його вартість на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 1.2 договору визначено, що відомості про товар, у тому числі найменування/асортимент, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю, загальна ціна товару, що поставляється, визначається специфікаціями та технологічною документацією, яка підписується сторонами одночасно з підписанням договору і з моменту її узгодження сторонами стає його невід`ємною частиною, та містить інформацію щодо кодів УКТЗЕД товару.

Умови поставки товару визначаються сторонами у Специфікації (пункт 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2 договору постачальник здійснює поставку товару на умовах зазначених в Специфікації №1 до договору (додаток М2), пунктів 4.1 та 4.2, протягом 65 (шістдесяти п`яти) календарних днів після погодженої сторонами необхідної технічної документації, одержання передоплати, передбаченої пунктом 3.2 договору, заявки покупця на відвантаження партії товару.

Пунктом 2.3. договору передбачено право власності на товар і ризик випадкового його ушкодження (псування) переходить від постачальника до покупця з моменту підписання видаткової накладної, підписаної вповноваженими представниками сторін, або акту приймання-передачі товару;

Відповідно до п. 2.4. договору поставка вважається завершеною, з моменту передачі партії товару покупцеві у власність, що засвідчує видаткова накладна, підписана вповноваженими представниками сторін, або акту приймання-передачі й необхідних документів, зазначених у даному договорі.

У п. 2.5. договору встановлено, що поставка (доставка) товару покупцю здійснюється за рахунок постачальника будь-яким видом транспорту за вибором постачальника.

Вартість товару визначається сторонами в національній валюті України і передбачається у Специфікації № 1, що додається до договору (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктом 3.2 договору покупець здійснює 50 % передплату за партію товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виписки рахунку, решта 50 % по факту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження. допускається 100 % передоплата вартості товару, вказаного у специфікації №1.

Договір набирає чинності з моменту його підписання й діє до виконання сторонами обов`язків за договором, а в частині взаємних розрахунків - повного виконання сторонами розрахунків (пункт 9.1 договору).

26.04.2021 сторонами було також підписано Специфікацію, відповідно до умов якої сторони узгодили поставку такого обладнання:

1. 2БКТП "Каскад -4" 630/100,4-УТ (корпус + сторона 0,4) у кількості 1 (одна) штука, ціна без ПДВ - 2 068 600 грн;

2. розподільчий пристрій РУ-10 кВ у кількості 1 (один) комплект, ціна без ПДВ - 408 400 грн;

3. трансформатор ТМГ- 630/10/0,4 у кількості 2 (дві) штуки, ціна без ПДВ - за одну штуку 149 000 грн, а за дві - 298 000 грн;

Пунктом 1 Специфікації встановлено, що згідно пункту 3.1 договору разом до сплати 3 330 000 грн, у тому числі ПДВ - 555 000 грн.

Умови оплати: покупець здійснює 50 % передплату за партію товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виписки рахунку, решта 50 % по факту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження. Допускається 100 % передоплата вартості товару, вказаного у специфікації (пункт 2 Специфікації).

Умови поставки: об`єкт покупця (пункт 4 Специфікації).

У п.4.2 Специфікації сторони визначили, що монтаж на фундамент (встановлення кабельних підвалів, корпусів, даху та герметизація стикових місць) здійснюються силами постачальника.

Договір і Специфікація підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку договір не оспорений та не визнаний недійсним.

Позивачем було перераховано передоплату у загальному розмірі 2 839 920 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 29.04.2021 №5233 на суму 1 665 000 грн; від 31.05.2021 №5369 на суму 322 944 грн; від 28.07.2021 №5658 на суму 350 000 грн; від 30.07.2021 №5664 на суму 150 000 грн; від 03.08.2021 №5681 на суму 200 000 грн; від 04.08.2021 №5685 на суму 51 976 грн; від 08.10.2021 №6010 на суму 100 000 грн.

Звертаючись до суду із позовом, позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у сумі 918 428,00 грн у якості відшкодування на ремонтно-будівельні роботи, проведення яких необхідно для усунення виявлених дефектів блочної комплектної трансформаторної підстанції та 1 492 515,60 грн штрафних санкцій за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Позивач вказує, що відповідач був зобов`язаний здійснити поставку товару 03.07.2021 та здійснити визначений Специфікацією монтаж на фундамент.

Водночас, позивач надав односторонній акт про фактичну якість від 07.09.2022, з якого вбачається, що товар поставлений та змонтований, але має певні недоліки.

Вказаним актом в односторонньому порядку позивачем встановлено, що: 1) не закінчені оздоблювальні роботи БКТП «Каскад-4»-630/10/0,4/-УІ (не пошпакльовано, не вирівняно, не пофарбовано); 2) наявна вода у підвальні частині БКТП «Каскад-4»-630/10/0,4/-УІ; 3) відсутня гідроізоляція у підвальні частині БКТП «Каскад-4»-630/10/0,4/-УІ; 4) відсутні драбини для спуску у приямки; 5) відсутня гідроізоляція покрівлі БКТП «Каскад-4»-630/10/0,4/-УІ; 6) не підписані розетки та вмикачі; 7) не поклеєні однолінійні схеми; 8) не зафіксовані трансформатори; 9) не змонтовані електрообігрівачі.

Умовами погодженою між сторонами Специфікацією встановлено, що монтаж на фундамент (встановлення кабельних підвалів, корпусів, даху та герметизація стикових місць) здійснюються силами постачальника.

На підтвердження своїх вимог про стягнення 918 428,00 грн позивачем до матеріалів справи додано висновок експерта №943/01/2023 від 18.01.2023.

Із вказаного висновку вбачається, що за результатами проведеного дослідження, встановлено, що наявні дефекти будівлі блочної комплектної трансформаторної підстанції, яка розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р- н., с. Нові Петрівці, вул. Баліцька, 1, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:087:0157, унеможливлюють нормальну безпечну експлуатацію за цільовим призначенням, оскільки: наповненість водою підземно-цокольної частини об`єкту дослідження не забезпечує можливості безперешкодного розташування та обслуговування у ній кабелів та кабельних перемичок; зволоження огороджувальних конструкцій створює небезпеку розвитку грибкового ураження та цвілі, що загрожує здоров`ю обслуговуючого персоналу; вода на поверхні розподільчих приладів та іншого електричного обладнання наражає на небезпеку присутніх у досліджуваній будівлі людей, наражаючи їх на небезпеку ураження електричним струмом. В результаті про веденого дослідження по будівлі БКТП «КАСКАД-4»-630/10/0,4-У1, встановлено технічну причину виявлених пошкоджень як таку, що утворилася в результаті порушення регламенту виконання будівельно-монтажних робіт при виготовленні та влаштуванні об`єкту дослідження.

Дослідивши вказаний висновок експерта, суд першої інстанції вказав, що із наданого дослідження вбачається, що експертом встановлені дефекти будівлі блочної комплектної трансформаторної підстанції, яка розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р- н., с. Нові Петрівці, вул. Баліцька, 1, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:087:0157 в результаті наявності води у підземно-цокольній частині об`єкту дослідження.

У свою чергу, відповідач, вказував на те, що ним здійснено поставку товару та здійснено монтаж на фундамент, що розташований на ділянці, яка була підготовлена позивачем. Суд вірно погодився із твердженням відповідача, що за умовами Специфікації, постачальник не виконує робіт із встановлення фундаментної плити на місце монтажу, підведення зовнішніх електричних мереж до конструкції підвалу підстанції, не виконує роботи із влаштування пристінно-дренажної системи водовідведення та інші будівельно-монтажні роботи, не пов`язані із монтажем на фундамент.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що підтоплення БКТП «КАСКАД-4»-630/10/0,4-У1 сталося саме в результаті неналежного здійснення монтажу постачальником, оскільки ні актом про фактичну якість від 07.09.2022, ні висновком експертного дослідження не встановлено, що вищезазначені дефекти утворилися внаслідок виконання постачальником монтажних робіт, визначених Специфікацією, а саме: встановлення кабельних підвалів, корпусів, даху та герметизація стикових місць, а отже не встановлено наявності вини постачальника у постачанні та монтажі товару неналежної якості.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем недоліки товару не узгоджуються з умовами обумовленими сторонами і зобов`язаннями відповідача щодо переліку монтажних робіт, які він виконував відповідно умов Специфікації. Тому відсутні правові підстави для відшкодування позивачу коштів у сумі 918 428,00 грн на ремонтно-будівельні роботи, проведення яких необхідно для усунення виявлених дефектів блочної комплектної трансформаторної підстанції.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції правильно відхилив посилання позивача у позовній заяві на статтю 906 ЦК України, оскільки вказана стаття стосується відшкодування збитків, завданими за договором про надання послуг, тоді як між сторонами у справі укладений договір поставки, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 1 492 515,60 грн штрафних санкцій за період з 08.10.2021 по 24.02.2022 та з 27.07.2022 по 27.02.2023 за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.1. договору, у випадку непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми звід вартості непоставленого, недопоставленого або невчасно поставленого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені.

Актом про фактичну якість, що складений покупцем 07.09.2022 підтверджується здійснення огляду визначеного у Специфікації до договору товару поставленого постачальником покупцю.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2022, що набрало законної сили 27.03.2023, у справі №910/5251/22 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Енергостатус» до Приватного акціонерного товариства «Електроград» про зобов`язання відповідача поставити товар відповідно до договору поставки від 26.04.2021 №26-04/2021 та Специфікації від 26.04.2021 №1 та стягнення 647 479,73 грн пені у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що недоліки товару не узгоджуються з умовами, обумовленими сторонами і зобов`язаннями відповідача щодо переліку послуг, які він мав надати, та строк поставки не може бути визначений з дати, яку позивач зазначив у позові, до дати звернення з позовом до суду за тих підстав, що позивачем не здійснена 100% сплата вартості товару за Специфікацією, тобто строк поставки товару, враховуючи узгоджені сторонами умови договору та Специфікації, не настав.

Щодо факту поставки товару, то суд у рішенні зазначив, що позивачем було складено 07.09.2022 акт №1 про фактичну якість, в якому представник позивача оглянув БКТП "Каскад-4"-630/10/0,4-У1 та виявив невідповідність по якості.

Вказаний акт свідчить про те, що товар поставлений позивачу відповідачем і лише 07.09.2022 ТОВ «НВП «Енергостатус» здійснило огляд товару щодо якості та оформило відповідний акт.

Водночас, заявлені позивачем недоліки товару не узгоджуються з умовами обумовленими сторонами і зобов`язаннями відповідача щодо переліку послуг, які мав він надати.

Згідно п.4 ст.75 ГПК України - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, у справі №910/5251/22 встановлені обставини того, що відповідно до умов укладеного сторонами договору строк поставки товару не настав, проте факт постачання товару зафіксовано у акті від 07.09.2022, а також те, що заявлені позивачем недоліки товару не узгоджуються з умовами обумовленими сторонами і зобов`язаннями відповідача щодо переліку послуг, які мав надати, є преюдиційними при розгляді справи №910/3642/23 та не потребують повторного доведення.

Отже, обставин з якими закон та договір пов`язує можливість застосування до постачальника штрафних санкцій у розмірі 1 496 094,67 грн судом не встановлено.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на викладене, позивачем не доведено достовірності своїх доводів, які покладені в основу позовних вимог. А доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Беручи до уваги вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/3642/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Енергостатус".

4. Матеріали справи №910/3642/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 19.03.2024.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк