РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2024Справа № 910/16379/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання недійсним договору

представники сторін:

від позивача: Тузова В.О.

від відповідача: Рубля О.С.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про передання прав від 03.11.2021, укладеного між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог (у редакції заяви про зміну підстав позову) позивач посилається на відсутність згоди АТ КБ "Приватбанк" на відступлення права вимоги за договором про передання прав від 03.11.2021; порушенням оспорюваним правочином законодавства, яке регулює правовідносини щодо банківського рахунку щодо права заміни суб`єктного складу в частині кредитора; укладення опорюваного договору представником Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED із перевищенням наданих повноважень за відсутності доказів його схвалення юридичною особою.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

02.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання у справі призначено на 30.11.2023.

22.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшли: клопотання про витребування у відповідача оригіналів документів; клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування оригіналів документів; клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи.

29.11.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та залучення співвідповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 повернуто без розгляду клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та залучення співвідповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 задоволено клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про поновлення строку для подання клопотання про витребування оригіналів документів; поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" строк на подання доказів; витребувано у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 оригінал договору про передання прав від 03.11.2021, укладеного між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2; відкладено розгляд клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 22.11.2023 про призначення у справі судово-технічної експертизи та відкладено підготовче засідання у справі №910/16379/23 на 14.12.2023.

14.12.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову.

Присутній у судовому засіданні 14.12.2023 представник позивача надав заяву про зміну підстав позову разом із доказами її направлення на адресу відповідача. Оскільки подана у судовому засіданні заява про зміну підстав позову є аналогічною за змістом із заявою, поданою через відділ діловодства суду, то зазначені заяви розглядалися судом як одна заява про зміну підстав позову.

За результатом розгляду заяви позивача про зміну підстав позову суд дійшов висновку, що позивач дотримався вимог частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим прийняв до розгляду заяву про зміну підстав позову, про що постановлено протокольну ухвалу від 14.12.2023.

Також у судовому засіданні представник позивача заявив про залишення без розгляду клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи.

Протокольною ухвалою від 14.12.2023 суд прийняв заяву представника позивача про залишення без розгляду клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи та залишив без розгляду вказане клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 продовжено підготовче провадження у справі №910/16379/23 на 30 днів; відкладено підготовче засідання у справі на 18.01.2024; повторно витребувано у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 оригінал договору про передання прав від 03.11.2021, укладений між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2; встановлено строк для надання витребуваного договору до 12.01.2024 та запропоновано відповідачу надати суду пояснення та відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову протягом 10 днів з моменту отримання ухвали від 14.12.2023.

17.01.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання доказу, а саме: оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021, на один місяць до 12.02.2024 та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Компанії Ель Пасадена Інвест Лімітед (EL PASADENA INVEST LIMITED).

18.01.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд поновити відповідачу строк на подання відзиву та прийняти відзив до розгляду.

18.01.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про призначення судово-технічної експертизи давнини виготовлення договору про передання прав від 03.11.2021.

18.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про витребування оригіналу документу (Акту прийому-передачі від 03.11.2021) та про призначення судово-технічної експертизи давнини виготовлення Акту прийому-передачі від 03.11.2021. У зазначеному клопотанні позивач заявив про поновлення строку для подання клопотання про витребування у відповідача доказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подання відзиву; продовжено відповідачу з ініціативи суду процесуальний строк для надання відзиву до 18.01.2024; задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про продовження процесуального строку на подання доказу; продовжено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 строк на подання доказу - оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021 до 12.02.2024; відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про залучення Компанії Ель Пасадена Інвест Лімітед (EL PASADENA INVEST LIMITED) як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" строк для надання клопотання про витребування доказу; витребувано у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 оригінал Акту прийому-передачі від 03.11.2021, підписаний між ФОП ОСОБА_2 та Компанією Ель Пасадена Інвест Лімітед (EL PASADENA INVEST LIMITED); відкладено підготовче засідання у справі №910/16379/23 на 22.02.2024.

25.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

12.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання доказу (оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021) орієнтовно на 15 днів.

19.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про неможливість витребування доказів, а саме оригіналів договору про передання прав та акту прийому-передачі від 03.11.2021 року, у зв`язку із знищенням вказаних доказів внаслідок ракетного обстрілу 07.02.2024.

21.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів.

22.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів.

22.02.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на заяву про неможливість подання витребуваних доказів.

22.02.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (роздруківок з відкритих джерел інформації та фотографій будинку), що залишене судом без розгляду, оскільки додані до клопотання докази не скріплені електронним підписом.

З приводу доводів позивача у запереченнях на заяву про неможливість подання витребуваних доказів про необхідність застосування заходів процесуального примусу щодо відповідача, то суд зазначає, що питання щодо наявності підстав для застосування заходів процесуального примусу вирішується виключно судом, а не за клопотанням сторони у справі. У зв`язку з цим, з урахуванням пояснень відповідача про неможливість надання доказів, суд залишив без задоволення зазначене клопотання.

У підготовчому засіданні 22.02.2024 представник відповідача заявив про залишення без розгляду клопотання від 12.02.2024 про продовження строку на подання доказів.

Протокольною ухвалою від 22.02.2024 суд прийняв заяву представника відповідача про залишення без розгляду клопотання від 12.02.2024 про продовження строку на подання доказів та залишив без розгляду вказане клопотання.

Також у судовому засіданні 22.02.2024 суд розглянув клопотання відповідача про приєднання доказів (заяв свідків ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; копію договору про відступлення прав вимоги від 03.11.2021 (щодо справи №910/15496/20); копію договору про відступлення прав вимоги від 03.11.2021 (щодо справи №910/5684/20); копію листування електронною поштою від 16.07.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; копії знімків екрану (скріншотів) переписки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у меседжері "Telegram" у жовтні - листопаді 2021 року; фотокопію квитанції АТ КБ "Приватбанк" від 21.10.2021 року; ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі № 910/15496/20; оригінали договорів про відступлення права вимоги від 03.11.2021 (щодо виникнення права вимоги на підставі рішення суду по справі № 910/15496/20 та по справі № 910/5684/20), які не є спірними у цій справі.

З огляду на приписи ч.3,5 ст.80 ГПК України, оскільки поважних причин неможливості подання клопотання про витребування доказів у встановлені ГПК України строки, не наведено, враховуючи, що позивач зазначав про наявність сумнівів з приводу фактичної дати спірного договору ще у клопотанні про витребування доказів від 21.11.2023, а строк на подання відзиву на позов відповідачу було продовжено до 18.01.2024, суд постановив протокольну ухвалу про залишення без розгляду клопотань відповідача про приєднання доказів.

У судовому засіданні 22.02.2024, розглянувши клопотання від 17.01.2024 та від 18.01.2024 позивача про призначення судово-технічної експертизи давнини виготовлення договору про передання прав від 03.11.2021 та Акту прийому-передачі від 03.11.2021, суд зазначає, що оскільки з огляду на визначені позивачем підстави позовних вимог, приймаючи до уваги те, що для експертного дослідження надаються оригінали документів (Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень), а відповідачем у справі повідомлено про неможливість їх (договору та акту) надання, підстави для призначення експертизи відсутні, а відтак клопотання позивача залишені судом без задоволення.

У підготовчому засіданні 22.02.2024 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.03.2024.

07.03.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до справи.

07.03.2024 через відділ діловодства суду та через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли клопотання про приєднання доказів та аудіозаписів технічної фіксації судових засідань.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з приводу заявлених клопотань, керуючись ч.3,5 ст.80 ГПК України, постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про залишення без розгляду клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи та клопотань відповідача про долучення до матеріалів справи доказів та аудіозаписів технічної фіксації судових засідань.

Представник позивача у судовому засіданні 07.03.2024 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Представник відповідача заявив клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для надання можливості подати заяви про понесені витрати на правову допомогу. Також представник відповідача заявив про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вимоги ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими докази понесених витрат на правову допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, оскільки представник відповідача зробив таку заяву у судовому засіданні 07.03.2024, враховуючи відсутність обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про оголошення перерви.

У судовому засіданні 07.03.2024 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання договору про передання прав від 03.11.2021 недійсним (у редакції заяви про зміну підстав позову), позивач посилається на те, що за договором про передання прав не було та не могло бути передано право вимоги на грошові кошти розміщені на банківському рахунку Компанія EL PASADENA INVEST LIMITED в сумі 195 860,00 доларів США, оскільки таке право вимоги (немайнове) щодо грошових коштів (за наявності підстав) могло виникнути у клієнта лише за наявності згоди АТ КБ "Приватбанк", викладеної шляхом укладення додаткової угоди до договору банківського рахунку. Зокрема, на підтвердження необхідності згоди на відступлення права вимоги за оспорюваним договором, позивач посилається на таке:

відповідно до п.2.1.28 договору банківського рахунку, усі інші відносини між Банком та Клієнтом, не врегульовані цим договором, вирішується шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору - додаткова угода між АТ КБ "Приватбанк" та Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED про можливість відступлення права вимоги не укладалась;

відсутність законодавчо врегульованої можливості відступити права Банку за договором банківського рахунку, який має інше регулювання та правову природу ніж договір банківського вкладу;

відсутність в договорі права та можливістю клієнта Банку укладати договори щодо відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку;

необхідність верифікації та ідентифікації кожного клієнта Банком для можливості належним чином виконувати Банку свої зобов`язання за договором банківського рахунку, укладеним із клієнтами.

Позивач стверджує, що договір суперечить вимогам законодавства (ст.1066-1076 ЦК України, Закону України "Про банки та банківську діяльність", Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 №492) оскільки жодним нормативним актом не передбачено можливості заміни власника поточного банківського рахунка та суб`єктного складу таких правовідносин.

Відтак, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України за договором відступлення права вимоги за договором банківського рахунку до нового кредитора не могли перейти жодні зобов`язальні вимоги первісного кредитора, оскільки законодавством, яке регулювало правовідносини щодо банківського рахунку не передбачено право заміни суб`єктного складу в частині кредитора.

Також в обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що договір про передання прав укладений представником Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED із перевищенням наданих повноважень (довіреністю від 09.12.2019 Компанія не надавала права представникам на відчуження власного рухомого та нерухомого майна), що є підставою його недійсності з огляду на відсутність подальшого схвалення компанією дій представника, який перевищив повноваження.

Крім того, позивачем заявлені про призначення судово-технічної експертизи давнини виготовлення договору про передання прав від 03.11.2021 та акту прийому-передачі від 03.11.2021, у зв`язку із тим, що на переконання позивача існують обґрунтовані сумніви щодо фактичної дати зазначених документів.

У той же час, у судовому засіданні 07.03.2024 представник позивача поставила під сумнів наявність оспорюваного договору та зазначила, що представники АТ КБ "Приватбанк", які приймали участь у судових процесах по справах № 910/15496/20 та №910/5684/20 не оглядали оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021.

Позиція відповідача

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на таке:

- умовами договору про передання прав від 03.11.2021 не передбачено повної заміни сторони договору банківського рахунку з Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED на ФОП ОСОБА_2;

ні договір банківського рахунка № S1296N від 20.09.2006, ні закон не встановлюють заборони на заміну (повну або часткову) кредитора у вказаному зобов`язанні у частині передання ним своїх майнових прав іншій особі;

- у оспорюваному договорі предметом є саме права вимоги, зокрема, право вимагати повернення залишку коштів на рахунку у зв`язку із розірванням договору банківського рахунка. Таке майнове право гарантоване клієнту банка статтею 1075 ЦК України, а тому передання/відступлення такого права іншим особам не суперечить жодним актам цивільного законодавства;

- зміст оспорюваного договору ніяким чином не стосується дотримання вимог банківського законодавства про порядок відкриття, ведення рахунків та здійснення операцій за ними, а тому не суперечить таким вимогам. Змістом договору є передання майнових прав вимоги, насамперед, права на розірвання договору та повернення у зв`язку з таким розірванням залишку коштів на поточному банківському рахунку. Відтак правовідносини за оспорюваним договором врегульовані приписами Цивільного кодексу України, а зміст договору, тобто його умови, не суперечать приписам.

- оспорюваний договір був підписаний від імені Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED ОСОБА_1., яка діяла на підставі довіреності від 09.12.2019 №77 А Г 1965858; із наведених у довіреності прав представника вбачається, що представник ОСОБА_1 мала право на вчинення від імені компанії будь-якого правочину, контракту або угоди з будь-якою компанією чи особою; жодних виключень щодо права на відчуження майна чи майнових прав компанії вказані положення довіреності не містять.

- оспорюваним правочином не порушуються порушення права чи законні інтереси позивача, оскільки: жодні права та законні інтереси позивача безпосередньо договором не порушені, так як договір від 03.11.2021 не містить жодних умов, які б покладали на банк додаткові зобов`язання, позбавляли б його існуючих прав чи завдавали майнової або іншої шкоди; у результаті визнання договору недійсним жодних майнових інтересів банку не буде відновлено, так як банк не має ніяких майнових інтересів щодо предмету оспорюваного договору; у результаті проведення реституції за договором від 03.11.2021 позивач не отримує ні прав, ні майна, а обов`язок АТ КБ "Приватбанк" повернення залишку коштів на поточному рахунку у зв`язку із розірванням договору банківського рахунка існуватиме незалежно від того, хто має право вимагати виконання цього обов`язку.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно із матеріалів справи, 20.09.2006 між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED (Ель Пасадена Інвест Лімітед) (клієнт) та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ "Приватбанк") в особі філії "Кримське регіональне управління" було укладено договір банківського рахунка №8І296И, відповідно до п.1.1. якого, банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього договору.

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком у порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.2. договору).

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Нарахування відсотків на залишки вільних коштів на рахунку клієнта (розмір, порядок оплати та строки) здійснюються згідно з тарифами банку, зазначеними у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1.28 договору банківського рахунку, усі інші відносини між банком та клієнтом, не врегульовані цим договором, вирішується шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору, цей договір укладений на невизначений термін, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і припиняє свою дію відповідно до умов цього договору та чинного законодавства.

Згідно із наявною у матеріалах справи копії договору про передання прав від 03.11.2021, укладеного між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED (сторона-1) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 (сторона-2), сторона -1 передає стороні-2 всі майнові права, які сторона-1 має та (або) можуть виникнути у зв`язку із договором банківського рахунка №8І296И від 20.09.2006.

Відповідно до п.2 договору про передання прав майнові права, вказані в п.1 договору, включають у себе, у тому числі, але не виключно, наступні права:

права вимоги до боржника та (або) його правонаступників боржників та (або) будь- яких інших осіб, до яких можуть перейти права та (або) обов`язки боржника, які виникли або можуть виникнути на підставі рішень суду у господарських справах № 910/15496/20 та (або) № 910/5684/20;

права на отримання будь-яких грошових коштів, виплат та компенсацій, пов`язаних з договором банківського рахунка № S1296N, укладеним 20.09.2006 між Компанією Ель Пасадена Інвест Лімітед та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк";

право примусово стягувати з боржника будь-які суми грошових коштів, вимагати належного виконання Боржником зобов`язань, визначеними рішеннями суду у господарських справах № 910/15496/20 та (або) №910/5684/20, або інших судових справах, отримувати розподілені судові витрати;

право вимоги застосування наслідків реституції про можливих розірванні та/або визнання недійсним договору банківського рахунку та/або будь-яких правочині, пов`язаних з договором банківського рахунку;

права ініціювати будь-які нові провадження, судові справи, кримінальні провадження чи інші правові процедури, які сторона-2 вважатиме необхідним для належного, повного використання чи для захисту майнових прав, що є предметом цього договору, а також права брати участь у будь-яких таких судових справах, провадженнях чи процедурах, які вже існують, діючи як процесуальний правонаступник сторони-1.

Згідно із п.3 договору про передання прав майнові права сторони-1, визначені у пунктах 1 та 2 договору, переходять до сторони-2 у повному обсязі. На підставі ст. 512 Цивільного кодексу України за цим договором сторона-2 заміняє собою сторону-1 у будь-яких відносинах з боржником, що виникають із договору банківського рахунка та в яких сторона-1 виступає як кредитор, зокрема, у відповідних судових справах, кримінальних або виконавчих провадженнях. Сторона-2 стає правонаступником сторони-1 в таких відносинах, а також у судових справах або провадженнях.

Сторони підтверджують, що після набуття стороною-2 майнових прав, визначених у пунктах 1 та 2 договору, сторона-2 має право на власний розсуд розпоряджатись ними, зокрема, відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України (п.4. договору про передання прав).

Відповідно до п.5 про передання прав сторони погоджуються, що відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, сторона-2 як новий кредитор в частині деяких майнових прав несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням Боржника про відступлення майнових прав на підставі цього договору.

Сторона-1 зобов`язується своїми діями сприяти заміні сторони у справах або провадженнях, пов`язаних у будь-який спосіб з майновими правами, що є предметом цього договору. Зокрема, але не виключно, сторона-1 може за потреби та на вимогу суду брати участь у судових, виконавчих або інших провадженнях, отримує та/або подає необхідні документи та вчиняє будь-які інші дії для здійснення правосуддя, звернення виконання рішень суду на користь сторони-2 (п.6 договору про передання прав).

У пункті 7 договору про передання прав передбачено, що вартість майнових прав (ціна договору) дорівнює 25% від сум, які сторона-2 фактично отримає від боржника або інших осіб у зв`язку з реалізацією отриманих від сторони-1 майнових прав за договором. Сторона-2 повинна оплатити стороні-1 вартість майнових прав протягом трьох років з моменту фактичного отримання з боржника або будь-яких третіх осіб повної суми присуджених судом (судами) грошових коштів.

Відповідно до п.13 договору про передання прав майнові права сторони домовились, що цей договір набирає чинності через 6 місяців з дати передачі документів, вказаних у п.10 договору та діє до повного та належного його виконання сторонами.

Згідно із наявною у матеріалах справи копією акту прийому-передачі від 03.11.2021 Компанія EL PASADENA INVEST LIMITED, в особі представника за довіреністю ОСОБА_1, на виконання умов договору про передання прав від 03.11.2021 передала, а Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняла: договір банківського рахунка №8І296И від 20.09.2006; довідку про відкриття поточних рахунків від 27.09.2006; платіжне доручення №03-589 від 05.03.2014; платіжне доручення №3 від 06.03.2014; платіжне доручення №Е0317DJ1FY від 17.03.2014; виписку по рахунку у гривні за період з 17.03.2014 по 17.03.2014; виписку по рахунку у доларах США за період з 17.03.2014 по 17.03.2014; відзив на позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" від 19.05.2020 по справі №910/5684/20.

На підставі договору про передання прав від 03.11.2021 під час розгляду справ №910/5684/20 та №910/15496/20 у суді апеляційної інстанції було здійснено заміну позивача у справах - Компанію EL PASADENA INVEST LIMITED її правонаступником у спірних правовідносинах - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема, тим, що: відсутня згода на відступлення права вимоги за договором про передання прав від 03.11.2021; договір суперечить вимогам законодавства (ст.1066-1076 ЦК України, Закону України "Про банки та банківську діяльність", Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 №492) оскільки, жодним нормативним актом не передбачено можливості заміни власника поточного банківського рахунка та суб`єктного складу таких правовідносин; оспорюваний правочин підписаний представником Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED із перевищенням наданих повноважень за відсутності доказів його схвалення юридичною особою.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання недійсним договору про передання прав від 03.11.2021, укладеного між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

У відповідності до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1,2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору про передання прав від 03.11.2021, позивач, не будучи стороною цього договору, вважає його таким, що суперечить положенням законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №910/1255/20 та від 21.04.2021 у справі №904/5480/19. Зазначені вище позиції є загальними для спорів про визнання недійсними правочинів, є сталими і знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13266/18, від 16.10.2020 у справі №910/12787/17, від 29.06.2021 у справі №916/2042/20.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.

Вимога про визнання недійсним правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа", тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права. Аналогічні правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 зазначив, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Крім того, у рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Ураховуючи вище наведене, надаючи оцінку доводам позивача щодо порушення прав та інтересів позивача внаслідок укладення між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та ФОП ОСОБА_2 договору про передання прав від 03.11.2021, суд зазначає таке.

Так, у справі №910/15496/20 за позовом Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон" про визнання недійсним договору переведення боргу від 17.11.2014 ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 здійснено заміну позивача у справі - Компанію EL PASADENA INVEST LIMITED її правонаступником - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

В ухвалі від 21.03.2023 Північний апеляційний господарський суд зазначив, що "виходячи як зі змісту позовних вимог у цій справі, так і згідно з наданими господарському суду повноваженням, при апеляційному перегляді цієї справи колегія суддів не має повноважень надати оцінку доводам відповідача щодо недійсності договору про передання прав від 03.11.2021 та, у випадку наявності підстав, визнати такий договір недійсним."

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважила на тому, що АТ КБ "Приватбанк" не позбавлене права звернутися до суду у встановленому чинним законодавством порядку з позовом про визнання недійсним договору про передання прав від 03.11.2021.

Також у справі № 910/5684/20 за позовом Компанії EL PASADENA INVEST LIMITED до АТ КБ "Приватбанк" про розірвання договору банківського рахунку № SI296N від 20.09.2006 та стягнення коштів за договором ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 здійснено заміну позивача у справі - Компанію EL PASADENA INVEST LIMITED її правонаступником - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Апеляційний суд під час розгляду заяв про заміну позивача у справах №910/5684/20 та №910/15496/20 не досліджував обставин, за яких договір про передання прав від 03.11.2021 може бути визнаний недійсним.

У постанові від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надала висновок щодо застосування норм права, згідно із яким вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Відтак, враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду щодо застосування норм права та оскільки встановлення обставин, за яких договір про передання прав від 03.11.2021 може бути визнаний недійсним можливе лише у встановленому законом порядку, шляхом подання позову про визнання недійсним договору про передання прав від 03.11.2021, суд вважає обґрунтованим посилання позивача на наявність порушення прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк" внаслідок укладення зазначеного договору та відповідно правомірність звернення до суду із розглядуваним позовом.

Як зазначалося судом вище, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою для визнання недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог чч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому системний аналіз статей 203 та 215 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що недійсним можна визнати тільки правочин, який вчинено, тобто той, що був укладений з досягненням згоди щодо всіх його істотних умов. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним (правова позиція викладена у п. 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, постановах Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №385/344/16-ц, від 05.02.2019 у справі №904/322/18). Отже, недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Позивач під час розгляду справи послідовно стверджував про наявність сумнівів з приводу фактичної дати договору про передання прав від 03.11.2021 та акту прийому-передачі від 03.11.2021, у зв`язку із чим заявляв клопотання про призначення судово-технічної експертизи давнини виготовлення зазначених документів.

Враховуючи зазначені обставини та оскільки спір у цій справі стосується договору про передання прав від 03.11.2021, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні засвідчені копії оригіналів договору про передання прав від 03.11.2021 та акту прийому-передачі від 03.11.2021 (до матеріалів позовної заяви додані зазначені копії договору та акту, що відповідають копії документів, наявних у матеріалах справи №910/15496/20) суд витребував у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 оригінал договору про передання прав від 03.11.2021, укладеного між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та оригінал акту прийому-передачі від 03.11.2021.

Проте відповідач вимог суду не виконав. Представник відповідача у заяві від 19.02.2024 зазначив про неможливість надання витребуваних доказів - оригіналів договору про передання прав та акту прийому-передачі від 03.11.2021, у зв`язку із їх знищенням внаслідок ракетного обстрілу 07.02.2024.

Однак, доказів на підтвердження перебування договору про передання прав від 03.11.2021 та акту прийому-передачі від 03.11.2021 у квартирі №22 по вул. Академіка Заболотного, 64 у м. Києві, а також доказів знищення зазначених документів (акт фіксації) відповідач суду не надав. Крім того, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження особи власника квартири №22 по вул. Академіка Заболотного, 64 у м. Києві, та як особи, про яких зазначається у заяві і у яких перебували (за твердженням відповідача) оригінали документів були пов`язані із відповідачем. Належних доказів на підтвердження передачі таким особам оригіналів договору про передання прав від 03.11.2021 та акту прийому-передачі від 03.11.2021 відповідачем суду не представлено. Долучена до заяви від 19.02.2024 копія заяви свідка ОСОБА_2 не підтверджує обставин знищення оригіналів договору про передання прав та акту прийому-передачі від 03.11.2021 та перебування їх у зазначених у заяві осіб, оскільки такі обставини та факти згідно із ч.2 ст.87 ГПК України можуть підтверджуватися лише документально (зокрема, акт фіксації; договір, на підставі якого надавалися послуги доставки документів).

До відзиву на позов відповідачем додано копію договору про передання прав від 03.11.2021 та акту прийому-передачі від 03.11.2021.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду оригінал договору банківського рахунка, однак зазначив про відсутність документів, які підтверджують підстави отримання представником відповідача оригіналу такого договору.

У свою чергу представник позивача у судовому засіданні 07.03.2024 поставила під сумнів наявність оригіналу спірного договору та вказала, що ні вона, ні представники АТ КБ "Приватбанк" не ознайомлені з оригіналом договором про передання прав від 03.11.2021.

Судом встановлено, що зі змісту ухвал від Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 у справі №910/15496/20 та від 24.07.2023 у справі № 910/5684/20 та протоколів судових засідань не вбачається, що судами оглядався оригінал договору про передання прав від 03.11.2021 та оригінал акту прийому-передачі від 03.11.2021.

Згідно із приписами ч.1-3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (ч.5 ст.91 ГПК України).

Відповідно до частин 7,8,10 статті 81 Господарського процесуального кодексу України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу (абз.1 ч.6 ст.91 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з абз.2 ч.6 ст.91 Господарського процесуального кодексу України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, врахувавши розподіл обов`язків доказування, саме відповідач, як сторона правочину, мав надати суду оригінал договору про передання прав від 03.11.2021, однак відповідач на вимогу суду оригінал договору, а також акту прийому-передачі від 03.11.2021 не надав, як і не надав доказів поважності причин ненадання витребуваних судом документів.

Згідно з нормою ч.6 ст. 91 ГПК України, факт неподання відповідачем оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021, при наявності сумніву у позивача самого факту наявності оригіналу такого договору, зумовлює наявність підстав для того, щоб суд не брав до уваги наявні у матеріалах копії договору (додану до позову копію договору виконану з копії документу, що наявний у матеріалах справи №910/15496/20 та додану до відзиву сумнівну копію договору, з урахуванням відсутності оригіналу зазначеного документу).

Суд зазначає, що вирішуючи спір про визнання договору (правочину) недійсним, повинен першочергово встановити факт укладення відповідного оспорюваного договору (правочину).

У п.65 постанови Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі №754/8630/17 зазначено, що лише укладений правочин може бути оцінений судом як нікчемний чи визнаний недійсним.

У контексті спірних правовідносин, на підставі ч.4 ст.236 ГПК України судом враховані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №915/1145/17 згідно із яким, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позов без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 193/344/17 зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не спростував доводи позивача про відсутність її волевиявлення на укладання спірної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідач ухилився від надання на вимогу суду оригіналу спірної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Однак, з огляду на вищевикладені фактичні обставини справи, з огляду на ненадання відповідачем оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021 враховуючи положення ст.73, 74, 76-79, 81, 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту укладення договору про передання прав від 03.11.2021.

Таким чином, відсутність належних доказів укладення договору про передання прав від 03.11.2021 унеможливлює суд розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону та встановити обставини, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку із відсутністю оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021, враховуючи відсутність доказів фактичного виконання договору його сторонами, цей договір не можна вважати укладеним.

Отже, відсутність оригіналу договору про передання прав від 03.11.2021 свідчить про те, що такий правочин є неукладеним. Аналогічна позиція узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №916/3350/20, у якій суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним контракту, виходив із неукладеності спірного контракту, у зв`язку із тим, що відсутність оригіналу контракту та додатків до нього свідчить про недосягнення між сторонами згоди щодо істотних умов про предмет, ціну та строк дії цього контракту.

Як вже зазначалося вище, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсний (пункт 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, постанови Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №385/344/16-ц, від 05.02.2019 у справі №904/322/18), а відтак, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання договору про передання прав від 03.11.2021 недійсним.

ВИСНОВКИ СУДУ

З урахуванням встановлених обставин, відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним договору про передання прав від 03.11.2021, укладеного між Компанією EL PASADENA INVEST LIMITED та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 15.03.2024.

Суддя С.О. Турчин