ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" березня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/652/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кифа», с. Мідяниця, Закарпатська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія», м. Київ

про визнання недійсними додаткових угод,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з вимогами: визнати недійсною Додаткову угоду № 26 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №КС-02-2019-47 від 29.12.2018, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кифа»; визнати недійсною Додаткову угоду №27 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №КС-02-2019-47 від 29.12.2018, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кифа»; визнати недійсною Додаткову угоду №30 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №КС-02-2019-47 від 29.12.2018, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кифа»; визнати недійсною Додаткову угоду №31 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №КС-02-2019-47 від 29.12.2018, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кифа».

Одночасно просить поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Кифа» строк для подання зустрічного позову.

Розглянувши клопотання позивача за зустрічним позовом про поновлення строку для подання зустрічного позову, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з підстав безпідставності та необґрунтованості.

У провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа №907/652/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» до товариства з обмеженою відповідальністю «Кифа» про стягнення 5 319 923,54 грн.

Судом встановлено, що ТОВ «Кифа» вже зверталося до суду з зустрічною позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод. Ухвалою суду від 31.10.2023 зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кифа» - залишено без руху. Ухвалою суду від 07.11.2023 у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кифа» про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Ухвалою суду від 14.11.2023 зустрічну позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу за зустрічним позовом. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року залишено без змін.

Підставою для поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви ТОВ «Кифа» зазначає неотримання Постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 року; відсутність достатніх коштів для сплати судового збору та введення воєнного стану, що призвело до неможливості вчасно здійснювати необхідні платежі та виконувати замовлення за укладеними договорами.

Суд звертає увагу заявника, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Разом з цим, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору є допустимим і передбачуваним для заявника та не становить порушення гарантованого йому п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Окрім цього, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Сама лише вказівка на наявність поважних причин не є належним мотивуванням висновку про поновлення строку і є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. (ухвала Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 127/2897/13-ц).

Таким чином, суд поновлює пропущені процесуальні строки, якщо учасник справи доведе у заяві про поновлення такого строку наявність обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили своєчасне виконання процесуальної дії. Саме лише посилання на те, що введення воєнного стану призвело до неможливості вчасно здійснювати необхідні платежі та виконувати замовлення за укладеними договорами не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку.

Згідно зі статтями 118, 119 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

У розумінні статті 86 ГПК України, питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відсутність об`єктивних підстав для задоволення клопотання ТОВ «Кифа» про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

У цьому випадку обставини, які б об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання зустрічної позовної заяви протягом встановленого строку відсутні, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку, залежали лише від волевиявлення заявника, таким чином, мали суб`єктивний характер, тому, не визнаються судом поважними.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 ГПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Статтею 180 ГПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч.6 ст. 180 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 14.07.2023 встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач зазначену ухвалу отримав, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.10.2023.

Зважаючи на відмову у поновленні товариству з обмеженою відповідальністю «Кифа» строку для подання зустрічного позову та подання зустрічного позову 18.03.2024, тобто, після спливу строку, встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України, зустрічний позов слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 162, 174, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Кифа» про поновлення строку для подання зустрічного позову відмовити.

2. Зустрічну позовну заяву від 18.03.2024 вх. № 02.3.1-05/296/24 та додані до неї документи - повернути позивачу за зустрічним позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук