ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 Справа № 917/1938/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша, за участю секретаря судового засідання Людмили Бойченко, розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

Селянського (фермерського) господарства «СВІТЯЗЬ», вул. Центральна, буд. 6, с. Пришиб, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39750

до Державного реєстратора Виконавчого комітету Омельницької сільської ради - Павленка Богдана Миколайовича, вул. Центральна, 66, с. Омельник, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39713 та

Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження", вул. Гагаріна, буд. 20 -А, село Пришиб, Кременчуцький район, Полтавська область, 39750

третя особа на стороні позивача Пришибська сільська рада, вул. Центральна, буд. 46, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39750

про скасування державної реєстрації права на нерухоме майно

за участю представників сторін:

від позивача: Дверницький В. Г.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Близнюк І. В.

Обставини справи: Селянське (фермерське) господарство СВІТЯЗЬ звернулося з позовом до Державного реєстратора Виконавчого комітету Омельницької сільської ради - Павленка Богдана Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про скасування рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023 в частині державної реєстрації права на асфальтну площадку під зерно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 15.08.2023 дізнався, що відповідач 2 (ТОВ "Відродження") звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав на вказану земельну ділянку. З долученого до позову відповідача 2 витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 327686479 від 31.03.2023, вбачається, що відповідач 1 на підставі заяви реєстраційний номер 54699325 від 29.03.2023 прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023 та зареєстрував право власності на нерухоме майно, до складу якого включено: будівля критого току, А загальною площею 3077,7 кв. м; будівля складу для зберігання продукції, Б загальною площею 2898,5 кв. м; будівля вагової, В загальною площею 229,8 кв. м; споруда ЗАВ-40, Д загальною площею 43,2 кв. м; асфальтна площадка під зерно, І; асфальтна площадка під приміщення току, ІІ; естакада, 1; ворота, 2; огорожа, 3.

Відповідно до цього витягу, до заяви державному реєстратору заявником подано свідоцтво про право власності, серія та номер САЕ № 299073, видане Пришибською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 28.01.2011, яке стало єдиною підставою для здійснення реєстраційної дії.

Проте, як стверджує позивач, асфальтна площадка під зерно взагалі не існувала, як об`єкт нерухомості, у власність ТОВ «Відродження» не передавалася, державний реєстратор здійснив реєстрацію права власності на асфальтну площадку під зерно за відповідачем 2 без будь - яких правовстановлюючих документів. Відтак звернення до Господарського суду Полтавської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав на вказану земельну ділянку, безпосередньо порушує інтереси позивача, оскільки в разі задоволення такого позову, позивач втратить право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0311, площею 0,4113 га, на підставі укладеного та зареєстрованого у встановленому законом порядку договору оренди від 04.05.2023.

21.11.2023 від відповідача 2 надійшов відзив на позов (вх. № 14945), у якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 31.03.2023 у індексний номер 327686479 Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" є власником нежитлових будівель за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39.

Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є:

- будівля критого току, А загальною площею 3077,7 кв. м;

- будівля складу для зберігання продукції, Б загальною площею 2898,5 кв. м;

- будівля вагової, В загальною площею 229,8 кв. м;

- споруда ЗАВ-40, Д загальною площею 43,2 кв. м;

- асфальтна площадка під зерно, І;

- асфальтна площадка під приміщення току, ІІ;

- естакада, 1;

- ворота, 2;

- огорожа, 3.

Зазначена обставина підтверджується, також витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:7552-3521-4472-1208 та технічним паспортом щодо об`єкта за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, виготовленого ФОП Тригубенко Н. П., реєстраційний номер: ТІ01: НОМЕР_1 . Відсутність відомостей про асфальтну площадку під зерно, літ. «І» у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ №299073, як і відсутність відомостей про ворота чи огорожу, жодним чином не свідчить про відсутність права власності на вказані об`єкти у відповідача 2, оскільки зазначені об`єкти є приналежностями до нежитлових будівель, власником яких є відповідач 2, повноцінне використання цих нежитлових будівель неможливе без їх приналежностей. Асфальтна площадка під зерно, літ. «І» є складовою одного реєстраційного запису (за одним номером 020) і відноситься до нежитлової будівлі, яка є об`єктом нерухомості (одним об`єктом).

28.11.2023 від відповідача 1 - державного реєстратора надійшов відзив на позов (вх. № 15201) у якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що ним на підставі заяви реєстраційний номер 54699325 від 29.03.2023 правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023 та зареєстровано право власності на нерухоме майно. Факт наявності асфальтної площадки під зерно літ. «І», як складової частини нежитлових будівель належних відповідачеві 2 за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Пришиб, вул. Ватутіна, буд. 39, підтверджено документально. Також звертає увагу, що заявник для здійснення реєстрації подав заяву про державну реєстрацію прав та документи на такий об`єкт нерухомого майна, як «нежитлові будівлі», а не на асфальтну площадку під зерно літ. «І», яка є складовою частиною цього об`єкту нерухомого майна, тому як наслідок, рішення про державну реєстрацію прав приймалося щодо об`єкта нерухомого майна «нежитлові будівлі», у зв`язку з чим позиція позивача щодо того, що відповідачем 1 не перевірено документи відповідача 2 на наявність підстав відмови в державній реєстрації прав в частині прав на асфальтну площадку під зерно літ. «І» є помилковою.

Також вказує, що відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 07.07.2023 у справі № 369/14294/17 державний реєстратор є неналежним відповідачем у справі щодо скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, тому з цієї підстави просить суд відмовити в позові.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 14:50 19.12.2023.

06.11.2023 від представника Пришибської сільської ради адвоката Чернушенко Володимира Юрійовича через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника.

14.12.2023 від представника Пришибської сільської ради адвоката Чернушенко Володимира Юрійовича через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.12.2023 відмовлено представнику Пришибської сільської ради адвокату Чернушенко Володимиру Юрійовичу в задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні, призначеного на 14:50 19.12.2023 у справі № 917/1938/23 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.12.2023 суд відклав підготовче засідання на 15:20 06.02.2024.

В судовому засіданні 06.02.2024 представник позивача подав додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.02.2024 суд повернув без розгляду додаткові пояснення представника позивача; закрив підготовче провадження у справі № 917/1938/23 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 15:30 06.03.2024.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Рішенням 3-ї сесії 6-го скликання Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про оформлення права власності» від 11.01.2011 № б/н Пришибською сільською радою видано відповідачеві 2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Відродження" свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ № 299073 (а. с. 65).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ № 299073 відповідач 2 є власником нежитлових будівель за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, з наступним описом об`єкта:

- Будівля критого току, А, загальна площа 3077,7 кв. м;

- Будівля складу для зберігання продукції, Б, загальна площа 2898, 5 кв. м.;

- Будівля вагової, В, загальна площа 229, 2 кв. м;

- Будівля млина, Г, загальна площа 36, 0 кв. м;

- Споруда ЗАВ - 40, Д.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 31.03.2023 індексний номер 327686479, відповідач 2 є власником нежитлових будівель за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39.

Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є:

- будівля критого току, А загальною площею 3077,7 кв. м;

- будівля складу для зберігання продукції, Б загальною площею 2898,5 кв. м;

- будівля вагової, В загальною площею 229,8 кв. м;

- споруда ЗАВ-40, Д загальною площею 43,2 кв. м;

- асфальтна площадка під зерно, І;

- асфальтна площадка під приміщення току, ІІ;

- естакада, 1;

- ворота, 2;

- огорожа, 3.

14.02.2011 КП Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011, серії САЕ № 299073, виданого Пришибською сільською радою.

Зазначене підтверджується, також витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:7552-3521-4472-1208 та технічним паспортом щодо об`єкта за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, виготовленого ФОП Тригубенко Н. П., реєстраційний номер: ТІ01: НОМЕР_1 (а. с. 50-59).

На підставі заяви реєстраційний номер 54699325 від 29.03.2023 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023 та зареєстровано право власності на нерухоме майно за відповідачем 2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ № 299073.

Листом від 06.04.2023 № 97 (а. с. 60) відповідач звернувся до Пришибської сільської ради з клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,30 га, під об`єктом асфальтною площадкою під зерно, літ «І» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель комунальної власності (землі запасу), кадастровий номер :05:000:0311.

Цей лист Пришибська сільська рада отримала 06.04.2023.

27.04.2023 відповідач 2 направив Пришибській сільській раді заперечення щодо винесення на сесію сільської ради проекту рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в селі Пришиб по вулиці Ватутіна 39 площею 0,4113 га в оренду позивачеві оскільки на цій ділянці знаходиться майно, яке належить на праві власності відповідачеві 2.

Проте рішенням тридцять першої сесії восьмого скликання від 03.05.2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва СФГ «Світязь» в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39 а кадастровий № :05:000:0311 площею 0,4113 га» (а. с. 29) вирішено:

1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0311 площею 0,4113 га СФГ «Світязь» зі зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39а Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

2. Рекомендувати СФГ «Світязь» оформити договір оренди земельної ділянки :00:005:0311 площею - 0,4113 га, терміном на 7 років з орендною платою розміром 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

3. Спеціалісту ІІ категорії відділу економічного розвитку, інвестицій, містобудування, архітектури, земельних відносин та комунальної власності виконавчого комітету Пришибської сільської ради провести відповідні зміни в земельно облікові документи та зареєструвати право власності за Пришибською територіальною громадою новостворені земельні ділянки.

4. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи.

04.05.2023 Пришибська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області (Орендодавець) та Селянське (фермерське) господарство «Світязь» (Орендар) уклали договір оренди землі, відповідно до пункту 1 якого, Орендодавець на підставі рішення тридцять першої сесії восьмого скликання Пришибської сільської ради від 03.05.2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва СФГ «Світязь» в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39 а кадастровий № :05:000:0311 площею 0,4113 га надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером - :05:000:0311, яка розташована за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а. с. 30 - 34).

Відповідно до пункту 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4113 га, у тому числі: землі під сільськогосподарськими та іншими будівлями і дворами - 0,4113 га.

Згідно з пунктом 8 договору, договір укладено на 7 (сім) років.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 331534597 від 08.05.2023 (а. с. 35), право оренди земельної ділянки за договором зареєстровано 04.05.2023.

Також суд установив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Пришибської сільської ради та Селянського (фермерського) господарства «Світязь» з наступними вимогами:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення тридцять першої сесії восьмого скликання Пришибської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Селянському (фермерському) господарству «Світязь» в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39 а кадастровий № :05:000:0311 площею 0,4113 га» від 03.05.2023.

2. Визнати недійсним договір оренди землі від 04.05.2023, серія та номер: б/н, укладений Пришибською сільською радою та Селянським (фермерським) господарством «Світязь» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0311 площею 0,4113 га.

3. Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0311 площею 0,4113 га, проведену за Селянським (фермерським) господарством «Світязь» на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Полтавської області Костенко Руслани Юріївни від 08.05.2023, індексний номер: 67502428 «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», з одночасним припиненням речових прав Селянського (фермерського) господарства «Світязь» на вказану земельну ділянку (номер запису про інше речове право № 50187658 від 04.05.2023) (а. с. 43 - 47)).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.07.2023 у справі № 917/907/23 відкрито провадження за позовом ТОВ «Відродження» до С(Ф)Г «Світязь» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права оренди (а. с. 62).

Проте рішення у справі № 917/907/23 на час розгляду цієї справи не прийнято.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до правових висновків, які викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що асфальтна площадка під зерно, літ. «І» не зазначена у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ № 299073, тобто її не існує, тому необхідно скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023 в частині державної реєстрації права на асфальтну площадку під зерно за відповідачем 2 - "Відродження".

Відповідно до частини 1 статті 179 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до статті 186 Цивільного кодексу України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню (стаття 187 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 188 Цивільного кодексу України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з аналізу положень статей 179, 181, 188 Цивільного кодексу України, асфальтна площадка не є об`єктом нерухомого майна, оскільки утворюється за рахунок інших речей (твердого покриття, освітлення тощо), які не є об`єктами нерухомого майна у розумінні статті 181 Цивільного кодексу України, оскільки вони безпосередньо не пов`язані із земельною ділянкою.

Як убачається з витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:7552-3521-4472-1208, технічного паспорту щодо об`єкта за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, виготовленого ФОП Тригубенко Н. П., реєстраційний номер ТІ01:7552-3521-4472-1208, витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 327686479 від 31.03.2023, асфальтна площадка під зерно, літ. «І» є складовою одного реєстраційного запису (за одним номером 020) і відноситься до нежитлових будівель, які є об`єктом нерухомості.

Отже, спірна площадка не є окремим об`єктом нерухомого майна, на яке може виникати право власності.

Крім того, слід зазначити, що позивачем не оспорюються витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:7552-3521-4472-1208 та технічний паспорт щодо об`єкта за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, виготовлений ФОП Тригубенко Н. П., реєстраційний номер НОМЕР_2 : НОМЕР_1 .

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.01 № 127 визначено, що до таких об`єктів (нерухомого майна) відносяться, в тому числі: будинки квартирного типу різної поверховості, гуртожитки та їх секції; квартири; житлові кімнати, житлові блоки у гуртожитках; будинки садибного типу; будинки і споруди громадського та виробничого призначення та їх комплекси; нежитлові приміщення (групи нежитлових приміщень); садові та дачні будинки та інше.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ цієї Інструкції господарські (допоміжні) будівлі (сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, сміттєзбірники тощо) та споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо) підлягають технічній інвентаризації в складі основної будівлі.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

За таких обставин, спеціальне законодавство в галузі технічної інвентаризації та Держреєстрації прав включає до складу об`єктів нерухомості, які підлягають інвентаризації та реєстрації основні об`єкти (будинки, квартири, гуртожитки тощо) та допоміжні будівлі і споруди.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності на головну річ, а витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно має містити інформацію про приналежну річ або складову частину у розділі «опис нерухомого майна» або в розділі «відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна».

Головною визнається та річ, яка сама по собі задовольняє повну потребу особи в її господарській чи побутовій діяльності, а приналежністю вважається та річ, яка робить користування головною річчю більш зручним або ефективним і при цьому самостійно задовольняти потребу особи не може.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Разом з тим, згідно зі статтею 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Виходячи з правової природи приналежності, вона не може бути самостійним (окремим) об`єктом права власності, а лише слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У витязі з Державного реєстру речових прав від 31.03.2023 індексний номер 327686479 (а. с. 48), зазначено, що асфальтна площадка під зерно, літ «І» є складовою частиною об`єкта нерухомого майна, тобто є його приналежністю, яка не обов`язково повинна бути відображена у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ № 299073.

Отже, відсутність відомостей про асфальтну площадку під зерно, літ. «І» у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ №299073, як і відсутність відомостей про ворота чи огорожу, жодним чином не свідчить про відсутність права власності на вказані об`єкти у відповідача 2, оскільки перераховані об`єкти є приналежностями до нежитлових будівель, власником яких є відповідач 2, ефективне використання цих нежитлових будівель неможливе без цих приналежностей.

Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, крім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення як підстави виникнення права власності не має.

Державна реєстрація визначає лише момент виникнення права власності і є завершальною стадією юридичного складу набуття права власності за наявності юридичних фактів, що вимагаються законом для виникнення права власності.

Подібний правовий висновок сформульовано Верховним Судом, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі № 909/472/18 та від 29.04.2020 у справі № 911/1455/19.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва, майбутньому об`єкту нерухомості у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про об`єкт речових прав:

1) про земельну ділянку - її кадастровий номер;

2) про об`єкт будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, закінчений будівництвом об`єкт:

ідентифікатор об`єкта в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (для об`єктів речових прав, яким присвоєно відповідний ідентифікатор);

тип об`єкта (будівля, споруда, квартира, гаражний бокс, машиномісце тощо);

загальна та житлова (за наявності) площа приміщень об`єкта (для об`єкта будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості - площа відповідно до проектної документації на будівництво);

відсоток готовності (для об`єкта будівництва);

адреса об`єкта нерухомого майна (для закінчених будівництвом об`єктів, а також для об`єктів будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості яким присвоєно адресу);

3) про меліоративну мережу, складову частину меліоративної мережі - її код (номер).

Відомості про земельну ділянку, меліоративну мережу, складову частину меліоративної мережі вносяться автоматично на підставі відомостей, отриманих з Державного земельного кадастру в порядку відповідної інформаційної взаємодії.

Відомості про об`єкт будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, закінчений будівництвом об`єкт вносяться автоматично на підставі відомостей, отриманих з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва в порядку інформаційної взаємодії з такою системою. У разі відсутності в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про відповідний об`єкт такі відомості вносяться на підставі документів, поданих для державної реєстрації прав.

У разі наявності в документах, поданих для державної реєстрації права власності, відомостей про ціну (вартість) об`єкта речових прав додатково до відомостей, передбачених цим пунктом, вносяться також відомості про таку ціну (вартість).

Відповідач 1 приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023, діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Для проведення реєстраційних дій відповідачеві 1 були надані свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011 серії САЕ № 299073, витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу ТІ01:7552-3521-4472-1208 та технічний паспорт щодо об`єкта за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, виготовленого ФОП Тригубенко Н. П., реєстраційний номер ТІ01: НОМЕР_1 .

Відповідач 1 встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, перевірив документи відповідача 2 на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав, використав відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та зареєстрував об`єкт нерухомого майна, якому присвоєно реєстраційний номер 020, і складовою якого є асфальтна площадка під зерно, літ «І», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 31.03.2023 індексний номер 327686479.

Доводи позивача з приводу того, що відповідач 1 не здійснював запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій щодо прав, які виникли до 01.01.2013 не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім цього, такі запити здійснюються тільки у випадках визначених у пункті 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації; у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, тощо).

Слід зазначити, що судовому захисту, зокрема в порядку статті 392 Цивільного кодексу України, підлягає право власності на окрему, самостійну річ, якою приналежність не є та не може бути в силу своєї правової природи (стаття 186 Цивільного кодексу України).

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.18 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача.

Під час розгляду справи по суті представник позивача повідомив, що позивач не оспорює прав відповідача на об`єкти нерухомого майна, які містяться у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.01.2011, серії САЕ № 299073, що свідчить про відсутність порушення його прав, оскільки виходячи з правової природи приналежності асфальтної площадки під зерно, літ «І», вона не є самостійним (окремим) об`єктом права власності, а лише слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з наданих доказів, рішенням тридцять першої сесії восьмого скликання від 03.05.2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва СФГ «Світязь» в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39 а кадастровий № :05:000:0311 площею 0,4113 га» (а. с. 29) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0311 площею 0,4113 га СФГ «Світязь» (позивач у справі) зі зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39 а Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

04.05.2023 Пришибська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області (Орендодавець) та Селянське (фермерське) господарство «Світязь» (Орендар) уклали договір оренди землі, відповідно до пункту 1 якого, Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:000:0311, яка розташована за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а. с. 30-34).

Відповідно до пункту 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4113 га, у тому числі: землі під сільськогосподарськими та іншими будівлями і дворами 0,4113 га.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 331534597 від 08.05.2023 (а. с. 35), право оренди земельної ділянки за договором зареєстровано 04.05.2023.

Отже, на момент прийняття рішення Державним реєстратором 1 про державну реєстрацію права власності на асфальтну площадку під зерно І (31.03.2023), позивач не мав жодного відношення до земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0311, а право оренди земельної ділянки за договором зареєстровано за позивачем лише 04.05.2023. Тому права позивача не порушуються відповідачем 1 про реєстрацію права власності за відповідачем 2 (ТОВ "Відродження"), оскільки зазначене рішення приймалося до виникнення речового права на земельну ділянку у позивача.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.07.2023 у справі № 369/14294/17, державний реєстратор є неналежним відповідачем у справі щодо скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Отже, з огляду на викладене державний реєстратор є неналежним відповідачем у цій справі, тому суд відмовляє в позові щодо відповідача 1.

Відповідно до частини 11 статті 120 Земельного кодексу України, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда)), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Як убачається з матеріалів справи асфальтна площадка під зерно, літ. «І» має суцільне асфальтобетонне покриття, яке знаходиться частково на ділянці з кадастровим номером :05:000:0120 і частково на ділянці з кадастровим номером :05:000:0311.

Листом від 06.04.2023 № 97 (а. с. 60) відповідач звернувся до Пришибської сільської ради з клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,30 га, під об`єктом асфальтною площадкою під зерно, літ «І» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель комунальної власності (землі запасу), кадастровий номер :05:000:0311.

Цей лист Пришибська сільська рада отримала 06.04.2023.

Також, 27.04.2023 відповідач 2 (ТОВ «Відродження») направив Пришибській сільській раді заперечення щодо винесення на сесію сільської ради проекту рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в селі Пришиб по вулиці Ватутіна 39 площею 0,4113 га в оренду позивачеві, оскільки на цій ділянці знаходиться майно, яке належить на праві власності відповідачеві 2.

Отже, третій особі на день прийняття рішення було відомо, що на земельній ділянці кадастровий № :05:000:0311 площею 0,4113 га знаходиться майно, що належить на праві власності відповідачеві 2.

Проте Пришибська сільська рада не відреагувала на зазначені заперечення відповідача 2 та прийняла рішення 03.05.2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва СФГ «Світязь» в с. Пришиб вул. Ватутіна, 39а кадастровий № :05:000:0311 площею 0,4113 га» ( а. с. 29).

Крім того, слід зазначити, що позивач не спростував належними та допустимими доказами відсутності права власності відповідача 2 на нежитлові будівлі за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Пришиб, вулиця Ватутіна, 39, складовими частинами об`єкта нерухомого майна якого є: будівля критого току, А загальною площею 3077,7 кв. м; будівля складу для зберігання продукції, Б загальною площею 2898,5 кв. м; будівля вагової, В загальною площею 229,8 кв. м; споруда ЗАВ-40, Д загальною площею 43,2 кв. м; асфальтна площадка під зерно, І; асфальтна площадка під приміщення току, ІІ; естакада, 1; ворота, 2; огорожа, 3.

На підставі викладеного, у задоволенні позову про скасування рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67019450 від 31.03.2023 в частині державної реєстрації права на асфальтну площадку під зерно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" належить відмовити.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодекс України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.03.2024.

Суддя Дмитро СІРОШ