ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Справа № 915/1562/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570)

до відповідача-1: Фермерського господарства «САВАННА» (57303, Миколаївська обл., Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Польова, буд. 3; ідентифікаційний код 32753103)

до відповідача-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

про: солідарне стягнення 461 648,24 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача-1: не з`явився,

від відповідача-2: не з`явився,

Суть спору:

10.10.2023 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 09.10.2023 (вх. № 13318/23) (з додатками), у якій просить суд:

1. Стягнути солідарно з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «САВАННА» (57303, Миколаївська область, Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Польова, буд. 3, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість яка виникла за кредитним договором № 32753103-КД-2 від 26.03.2021, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 364354,51 грн, заборгованість за процентами у розмірі 97293,73 грн, а разом 461648,24 грн.

2. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

3. Постановити ухвалу про повернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надмірно сплаченого судового збору в сумі 1312,46 грн на рахунок UA9400002.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Кредитного договору № 32753103-КД-2 від 26.03.2021, з додатковою угодою та договором про внесення змін до нього; Договору поруки № 32753103-ДП-2/1 від 26.03.2021, з договором про внесення змін до нього; меморіального ордеру № 160340680 від 31.03.2021; банківських виписок; застосування норм статей 15, 16, 509, 526, 530, 553, 554, 560, 610, 612, 625, 1046, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України; та мотивовані тим, що в порушення норм закону та умов договору відповідач-1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. За такого позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом солідарного стягнення з відповідача-1 (як боржника) та відповідача-2 (як поручителя) суми заборгованості за Договором.

Ухвалою суду від 16.10.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1562/23 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 14 листопада 2023 року о 10:20; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

14.11.2023 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 14.11.2023 (вх. № 15089/23) про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», за наявними в матеріалах справи документами.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у даній справі судді Смородінової О.Г. у період з 07.11.2023 по 14.11.2023, судове засідання у даній справі, призначене на 14.11.2023 не відбулося.

Ухвалою суду від 15.11.2023 підготовче засідання у справі № 915/1562/23 було призначено на 12 грудня 2023 року о 10:00.

12.12.2023 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 12.12.2023 (вх. № 16257/23) про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», за наявними в матеріалах справи документами.

Також, 12.12.2023 до суду від відповідачів надійшло клопотання б/н від 12.12.2023 (вх. № 16265/23) про відкладення слухання справи, мотивоване зайнятістю адвоката Козирєвої А.В. в інших справах.

Ухвалою суду від 12.12.2023 було продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16 січня 2024 року о 10:00.

Ухвалою суду від 16.01.2024 було закрито підготовче провадження у справі № 915/1562/23, з призначенням її до судового розгляду по суті на 13 лютого 2024 року о 09:50.

19.01.2024 до суду від відповідачів надійшов відзив б/н від 10.01.2024 (вх. № 760/24) на позовну заяву, у якому заявники просять суд відмовити у позові.

Вказаний відзив було залишено судом без розгляду, з наведенням відповідної мотивації в судовій ухвалі від 13.02.2024.

29.01.2024 до суду від адвоката Козирєвої А.В. надійшла заява б/н від 26.01.2024 (вх. № 1104/24) про вступ у справу як представника ОСОБА_1 .

12.02.2024 до суду від адвоката Козирєвої А.В. надійшла заява б/н від 12.02.2024 (вх. № 1723/24) про вступ у справу як представника Фермерського господарства «САВАННА».

В судовому засіданні 13.02.2024 було розпочато розгляд справи № 915/1562/23 по суті.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності позивача, суд доповів стислий зміст позову.

Присутня у судовому засіданні представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечила, усно виклала правову позицію відповідачів у даній справі, посилаючись, зокрема, на таке: обставини військової агресії російської федерації проти України; фермерське господарство не встигло отримати грошові кошти, за зібраний врожай, за рахунок яких планувалося погашення заборгованості; окупація Снігурівської міської територіальної громади, де веде господарську діяльність Фермерське господарство «САВАННА», у період з 19.03.2022 по 11.11.2022; в період окупації запаси насіння та основні засоби фермерського господарства були викрадені та вивезені окупантами; в період окупації землі, якими користується фермерське господарство, були заміновані, до цього часу розмінування не відбулося, у зв`язку із чим господарською діяльністю фермерське господарство у 2022 та 2023 роках не займалося, врожаю та доходів не мало; наявність у спірних правовідносинах форс-мажорних обставин, засвідчених Торгово-промисловою палатою України 28.02.2022.

За результатами проведеного засідання, розгляд справи по суті було відкладено на 06 березня 2024 року о 10:00.

26.02.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 24.02.2024 (вх. № 2148/24) про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», за наявними в матеріалах справи документами.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

06.03.2024 учасники справи своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників учасників справи.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 06.03.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2021 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», як Банком, та Фермерським господарством «САВАННА», як Позичальником, був укладений Кредитний договір № 32753103-КД-2 (далі Кредитний договір), відповідно до предмету якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Невідновлювальна кредитна лінія (далі кредит) надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів (п. 1.1).

Кредитним договором передбачено такі Істотні умови кредитування:

А.1. Вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія. Надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в формі одноразового надання повної суми кредитного ліміту.

А.2. Ліміт цього Договору: 524478.16 грн, у тому числі на наступні цілі:

у розмірі 512281 грн, придбання основних засобів

у розмірі 12197.16 грн, на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору.

Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги.

А.3. Термін повернення кредиту 01.11.2025.

А.5. Зобов`язання позичальника забезпечуються

- договором застави сільськогосподарської техніки №32753103-ДЗ-2/1 від 26.03.2021 року;

- договором поруки № 32753103-ДП-2/1 від 26.03.2021 року.

А.6. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,3 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

А.7. У випадку порушення Позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 28,6 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

А.8. Проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. Договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п. 2.3.2 цього Договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

А.10. Сторони взаємно домовились, що будь-яка істотна умова кредитування, передбачена Розділом А цього Договору, може змінюватися протягом дії Договору при настанні будь-якої з нижченаведених обставин:

- неналежному виконанні Позичальником взятих на себе зобов`язань за цим Договором;

- збільшенні або зменшенні оборотів грошових коштів за поточними рахунками Позичальника, відкритими у Банку або в іншому банку;

- надходженні до Банку заяви або клопотання Позичальника про зміну умов Договору;

- зміни кредитоспроможності чи платоспроможності Позичальника (в бік погіршення або покращення);

- зміни кредитних процедур та інших внутрішніх документів Банку, які регламентують порядок та умови надання кредитів;

- порушенні Позичальником будь-якої умови цього Договору.

Сторони визначили, що зміни щодо істотних умов кредитування можуть вчинятися в тій же формі, що й укладено цей Договір.

За умовами Кредитного договору учасниками також передбачено таке:

- Позичальник зобов`язується, зокрема: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1. цього договору (пп. 2.2.1); сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору (пп. 2.2.2); повернути кредит у терміни, встановлені п. 1.2, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2 цього договору (пп. 2.2.3);

- Банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань Позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п. 2.3.2. цього договору або порушення позичальником вимог п. 1.1. цього договору в частині вимог щодо цільового використання кредитних коштів, або у випадку зменшення розміру активів Позичальника на 30 і більше процентів у порівнянні з розміром його активів зазначених у відповідної річної звітності за попередній рік (п. 2.3.8);

- без попереднього повідомлення Позичальника в односторонньому порядку відмовитися від надання передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у випадку погіршення фінансового стану, некредитоспроможності Позичальника та(або) зниження вартості предмету застави, використання кредиту не за цільовим призначенням, у випадку порушення Позичальником зобов`язань, передбачених цим договором, та(або) за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернений (п. 2.3.10);

- розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (п. 4.7);

- нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 4.8);

- цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами (п. 6.1);

- цей Договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (п. 7.2).

На підтвердження обставини підписання представником Банку та Позичальником (відповідачем-1) Кредитного договору позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

26.03.2021 між Позивачем та Відповідачем-1 також була укладена додаткова угода №1 до Кредитного договору відповідно до підпункту а пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. Кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї Додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Умовами вказаної додаткової угоди також передбачено порядок нарахування процентів.

На підтвердження обставини підписання представником Банку та Позичальником (відповідачем-1) додаткової угоди позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

У подальшому, 16.05.2023 між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», як Банком, та Фермерським господарством «САВАННА», як Позичальником, був укладений Договір про внесення змін до Кредитного договору № 32753103-КД-2 від 26.03.2021, яким, зокрема, сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування Позичальника перед Банком за кредитним договором № 32753103- КД-2 від 26.03.2021 на таких умовах:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед Банком щодо погашення заборгованості за Договором, яка складається з: суми неповернутого кредиту 364 354,51 грн; суми нарахованих до 15.05.2023 та не сплачених Позичальником процентів за користування кредитом 36 189,68 грн.

2) Погашення Позичальником заборгованості за Договором, розмір якої визначено згідно п.п. 1). п. І. цього Договору про внесення змін, здійснюється наступним чином: повернення кредиту (погашення заборгованості за кредитом), а також погашення заборгованості за нарахованим та несплаченим процентами за користування кредитом здійснюється в строки/терміни встановлені в Графіку погашення заборгованості, що наведений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін (що є Додатком №1 до Договору, з урахуванням змін внесених цим Договором про внесення змін.

3) З моменту набрання чинності цього Договору про внесення змін проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються Позичальником в розмірі та на умовах, як це визначено Договором, з урахуванням зміни його умов, що внесені цим Договором про внесення змін.

4) Сторони дійшли згоди, що від моменту набрання чинності цим Договором про внесення змін подальше надання Банком кредиту (траншів кредиту) Позичальнику не здійснюється.

5) Сторони узгодили, що Банк має право, на власний розсуд та без будь-яких додаткових погоджень з будь-якими особами, змінити черговість погашення заборгованості.

На підтвердження обставини підписання представником Банку та Позичальником (відповідачем-1) договору про внесення змін позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором забезпечено договором поруки № 32753103-ДП-2/1 від 26.03.2021, укладеним між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», як кредитором, та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія номер НОМЕР_2 , виданий 4834 Україіни 06.06.2019 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 ), як поручителем.

Договором поруки передбачено, що предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання зобов`язань ФГ САВАННА, місцезнаходження якого: 57300, Україна,область Миколаївська,район Снігурівський, місто Снігурівка, вулиця Польова,будинок 3, код в далі «Боржник» зобов`язань за Кредитним договором № 32753103-КД-2 від 26.03.2021 року далі «Кредитний договір», Невідновлювальної кредитної лінії на суму 524 478,16 грн з терміном дії до 01.11.2025, в тому числі на наступні цілі: - у розмірі 512 281 грн придбання основних засобів, - у розмірі 12 197,16 грн, на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги.

Згідно з п. 1.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. У випадку припинення Боржника, та/або заміни боржника в зобов`язанні/зобов`язаннях за Кредитним договором на будь-яку іншу особу та переходу зобов`язання/зобов`язань Боржника до будь-якої (будь-яких) іншої (інших) особи (осіб), внаслідок правонаступництва та/або переведення боргу на будь-яку інші особу (нового боржника), порука зберігає свою чинність в початковому обсязі до моменту повного виконання зобов`язань за Кредитним договором, Поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання Кредитного договору за Боржника, а також за будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних в даному пункті обставин, в зв`язку з чим, Поручитель надає поруку перед Кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за Кредитним договором у розмірі і порядку, визначеному умовами Кредитного договору. При цьому, будь-які додаткові узгодження з Поручителем не потрібні.

Пунктом 1.5 Договору поруки визначено, що у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 4.1 Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього Договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором цей Договір припиняє свою дію.

Відповідно до п. 5.2 Договору поруки цей Договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», та вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладання електронного підпису його сторонами.

На підтвердження обставини підписання представником Банку та Поручителем (відповідачем-2) Договору поруки позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

В подальшому, 16.05.2023 між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, бук укладений Договір про внесення змін до договору поруки № 32753103-ДП-2/1 від 26.03.2021, укладенням якого Поручитель надав свою згоду на внесення змін до Кредитного договору № 32753103-КД-2 від 26.03.2021, укладеного між ФГ САВАННА та Кредитором, відповідно до договору про внесення змін від 16.05.2023 до Кредитного договору, та підтверджує надану Поручителем поруку (солідарну в повному обсязі) згідно Договору поруки № 32753103-ДП-2/1 від 26.03.2021 року (далі Договір поруки), в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Кредитором за Кредитним договором, з урахуванням зміни його умов, в тому числі згідно договору про внесення змін від 16.05.2023 до Кредитного договору.

Крім того, Поручитель засвідчив, що він ознайомлений з умовами та змістом Кредитного договору та договорів, що забезпечують його виконання, а також з усіма змінами та доповненнями до Кредитного договору, в тому числі згідно договору про внесення змін від 16.05.2023 до Кредитного договору, і заперечень щодо них не має.

На підтвердження обставини підписання представником Банку та Поручителем (відповідачем-2) Договору про внесення змін позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як банку, щодо солідарного стягнення з відповідача-1, як позичальника, та відповідача-2, як поручителя, заборгованості за кредитним договором, а також заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини укладання позивачем та відповідачем-1 кредитного договору та наявність відповідного розміру заборгованості, і прострочення відповідачем-1 зобов`язань з повернення грошових коштів, а також обставини укладання між позивачем та відповідачем-2 договору поруки та наявності підстав для стягнення з відповідача-2, як солідарного відповідача, заборгованості за кредитним договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Кредитний договір № 32753103-КД-2 від 26.03.2021, з додатковою угодою та договором про внесення змін до нього;

- Договір поруки № 32753103-ДП-2/1 від 26.03.2021, з договором про внесення змін до нього;

- меморіальний ордер № 160340680 від 31.03.2021;

- банківські виписки.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про кредитні зобов`язання.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи:

- меморіальним ордером № 160340680 від 31.03.2021 на суму 512 281,00 грн;

- банківською випискою по рахунку № НОМЕР_3 .

При цьому, суд зауважує, що за приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

У п. 42-43 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75 (надалі - Положення) зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 44 Положення).

Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України (п. 45 Положення). Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (п.46 Положення). Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами (п. 47 Положення). У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження) (п. 48 Положення). Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (п. 51 Положення).

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п. 57 Положення).

Банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні (п. 58 Положення).

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку (п. 60 Положення).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п. 62 Положення).

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

Отже, суд вважає, що виписки за банківськими рахунками можуть бути належними доказами заборгованості за кредитними договорами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц.

Як вбачається з умов вищенаведених угод Кредитний договір був укладений на умовах поворотності, строковості та платності відповідно до яких відповідач, зокрема, зобов`язався своєчасно повернути Кредит відповідно до умов Договору та своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом та комісії в порядку, передбаченому Договором.

З урахуванням наведеного суд констатує, що за даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачами, Позичальник скористався кредитними коштами, проте, не виконав в повному обсязі свого зобов`язання з повернення кредиту, у зв`язку із чим станом на 04.10.2023 заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 461 648,24 грн, з яких: 364 354,51 грн заборгованості за тілом кредиту та 97 293,73 грн заборгованості за процентами.

На підтвердження наведених обставин позивач надав суду виписки по рахунку НОМЕР_3 , 5243, виписки по рахунку НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , виписки по рахунку НОМЕР_6 , виписки по рахунку НОМЕР_7 , а також розрахунок заборгованості.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту повного та своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором закон покладає на позичальника.

Крім того, суд відмічає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором, в силу вимог статті 1050 ЦК України банк не позбавлений можливості реалізувати своє право на дострокове повернення кредиту, в тому числі, як в позасудовому порядку, шляхом направлення відповідної вимоги, так і безпосереднього в судовому порядку шляхом подання відповідного позову.

Відсутність або наявність письмової досудової вимоги про усунення порушень зобов`язання не є перешкодою для реалізації права звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.12.2019 у справі №756/2996/17.

Судом також враховано, що відповідно до частин 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умовами п.п. 1.2, 1.5 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Таким чином, за висновками суду в спірних правовідносинах Фермерським господарством «САВАННА» дійсно порушено умови Кредитного договору в частині повноти та своєчасності проведення розрахунків за наданим кредитом та нарахованими процентами, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Так, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що станом на момент звернення Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до суду з позовною заявою розмір заборгованості Фермерського господарства «САВАННА» за кредитом за Кредитним договором становить 364 354,51 грн.

Отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості по процентам у розмірі 97 293,73 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як уже було наведено вище, п.п. А.6, А.7 Кредитного договору сторонами погоджено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,3 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку порушення Позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 28,6 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

На підставі наведеного позивач цілком правомірно нарахував та просить стягнути з відповідачів заборгованість за відсотками.

Відповідачами розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум не спростовано та не заперечено, контррозрахунок не надано.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості за процентами і встановлено, що позивачем відповідні нарахування проведено вірно.

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими.

При цьому, щодо викладених представником відповідачів усних заперечень проти задоволення позову, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відхиляються судом також посилання відповідачів на наявність у спірних правовідносинах форс-мажорних обставин.

Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази засвідчення Торгово-промисловою палатою України для відповідача за його зверненням введення воєнного стану, як форс-мажорної обставини, що об`єктивно унеможливлює виконання підприємством зобов`язань за Договором, шляхом видачі відповідного сертифіката.

При цьому, доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору буде недостатньо.

Зокрема, з цього приводу в постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначено: «... Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

З огляду на викладене, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Крім того, судом враховано, що відповідно до законодавства відсутність коштів у відповідача та зупинення ним господарської діяльності не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Суд також наголошує, що наявність форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) не звільняє від виконання зобов`язання, а може слугувати підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання. Водночас заявлені до стягнення у даній справі грошові кошти за своєю правовою природою є не штрафними санкціями, а основним зобов`язанням.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості на користь позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Суд зауважує, що при зверненні до суду із відповідним позовом, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача грошові кошти на загальну суму 461 648,24 грн та сплачено судовий збір на загальну суму 6 562,28 грн. При цьому, відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір», за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру про стягнення 461 648,24 грн судовий збір мав бути сплачений позивачем у сумі 5 539,78 грн (461 648,24 грн * 1,5%, а також з урахуванням застосовування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у зв`язку з поданням позовної заяви в електронній формі), а отже саме у вказаній сумі суд здійснюватиме розподіл судового збору за результатами вирішення даної справи. Решта сума у розмірі 1 022,50 грн є переплаченою.

При цьому, суд відмічає, що приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, суд відмічає, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Виходячи із системного аналізу норм Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи наведені норми та обставини, суд вважає за можливе заявлене у позовній заяві клопотання позивача про повернення судового збору задовольнити та повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 022,50 грн, перерахований відповідно до платіжного доручення № ZZ429B1TDZ від 09.06.2023 на суму 6 562,28 грн.

Щодо розподілу судового збору в іншій частині (461 648,24 грн * 1,5% * 0,8 = 5 539,78 грн), то у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства «САВАННА» (57303, Миколаївська обл., Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Польова, буд. 3; ідентифікаційний код 32753103) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) заборгованість яка виникла за кредитним договором № 32753103-КД-2 від 26.03.2021, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 364 354,51 грн, заборгованість за процентами у розмірі 97 293,73 грн.

Стягнути з Фермерського господарства «САВАННА» (57303, Миколаївська обл., Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Польова, буд. 3; ідентифікаційний код 32753103) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 2 769,89 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 2 769,89 грн судового збору.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 022,50 грн, перерахований відповідно до платіжного доручення № ZZ429B1TDZ від 09.06.2023 на суму 6 562,28 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570);

Відповідач-1: Фермерське господарство «САВАННА» (57303, Миколаївська обл., Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Польова, буд. 3; ідентифікаційний код 32753103);

Відповідач-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Повне рішення складено та підписано судом 18.03.2024.

Суддя О.Г. Смородінова