РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2024 року м. Чернігівсправа №927/124/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІСПОЛІН ПЛЮС,

,

вул. Артільна, 2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000

предмет спору: про стягнення 44874,00 грн

Учасники справи не викликались.

Військовою частиною НОМЕР_1 подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» про стягнення 44874,00 грн, з яких: 4374,00 грн пені, 32400,00 грн 20% штрафу, 8100 грн 5% штрафу.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №341-23 про закупівлю товарів за державні кошти від 10 листопада 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Про доставку позивачу 05 лютого 2024 року ухвали господарського суду від 05 лютого 2024 року в електронному вигляді свідчить довідка про доставку електронного листа позивачу в його електронний кабінет.

Про доставку відповідачу 05 лютого 2024 року ухвали господарського суду від 05 лютого 2024 року в електронному вигляді свідчить довідка про доставку електронного листа відповідачу в його електронний кабінет.

06 березня 2024 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого додано копію видаткової накладної №2922.

06 березня 2024 року від позивача надійшла заява в якій позивач зазначив, що вважає за необхідне уточнити виклад вказаної ним позовної вимоги, виклавши її у наступній редакції: стягнути з ТОВ ІСПОЛІН ПЛЮС на користь Військової частини НОМЕР_1 - 4374,00 грн пені, 32400,00 грн 20% штрафу, 8100 грн 5% штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, оскільки ухвала суду від 05 лютого 2024 року була доставлена відповідачу в його електронний кабінет 05 лютого 2024 року, відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

Матеріали справи свідчать про те, що суд вчасно та належним чином повідомив учасників справи про відкриття провадження у справі та встановлення процесуальних строків, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

07.03.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який підписано директором ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» Тарасовою Л.М. (відзив направлений поштою 05.03.2024, про що свідчить штамп Нової пошти).

У відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку для подання відзиву. Мотивуючи клопотання про поновлення строку для подання відзиву, відповідач посилається на те, що деякий час мав необхідність знайти відповідного фахівця в галузі права для надання йому правової допомоги, у результаті чого 19.02.2024 між відповідачем та адвокатом Мондріч А.Є було укладено договір про надання правової допомоги, у зв`язку з чим відповідач і просить поновити строк для подання відзиву.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву та залишає без розгляду зазначений відзив з огляду на наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи- отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05 лютого 2024 року відповідачу було встановлено 15-ти денний строк для подання відзиву з дня вручення ухвали.

Довідкою Господарського суду Чернігівської області про доставку електронного листа відповідачу в його електронний кабінет підтверджується отримання 05.02.2024 відповідачем ухвали суду від 05.02.2024.

Отже, строк для подання відзиву на позов є таким, що закінчився 21.02.2024.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 та 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У порушення приписів частини 1 та 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку для подання відзиву після закінчення такого строку.

Суд звертає увагу на те, що договір про надання правової допомоги між відповідачем та адвокатом Мондріч А.Є. укладено 19.02.2024, тоді як відзив на позовну заяву направлено на адресу суду 05.03.2024, тобто на п`ятнадцятий день після укладення договору з адвокатом.

Суд також звертає увагу на те, що при розгляді справи №904/276/23 у Господарському суді Дніпропетровської області (рішення від 20.04.2023) (відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень), інтереси ТОВ ІСПОЛІН ПЛЮС представляв адвокат Мондріч А.Є., тобто той самий адвокат з яким було укладено договір про надання правової допомоги у даній справі, що свідчить про те, що договірні відносини між відповідачем та адвокатом Мондріч А.Є. існували і раніше, що спростовує твердження відповідача про необхідність часу для пошуку відповідного фахівця в галузі права для надання йому правової допомоги.

Враховуючи наведене вище та те, що судом було встановлено достатній строк для подачі відповідачем відзиву, з врахуванням приписів ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання можливості сторонам реалізувати свої права в межах наданих судом строків, а також в межах строку розгляду справи суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву. Крім того, суд зазначає, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Згідно зі ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України відзив відповідача слід залишити без розгляду через не подання останнього у встановлений судом строк.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

Між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник), в особі командира частини ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» (Постачальник), в особі директора Тарасової Людмили Миколаївни, було укладено договір №341-23 від 10 листопада 2023 року про закупівлю товарів за державні кошти.

Відповідно до п.1.2. Договору, Постачальник зобов`язується у 2023 році в порядку та на умовах, визначених цим Договором поставити на склад Замовника Товар, а Замовник - прийняти та оплатити такий Товар.

Згідно п.2.1. Договору, Постачальник повинен передати (поставити) Замовнику Товар, якість якого відповідає умовам зазначених у стандартах, які встановлюють вимоги до його якості для - сухофруктів ДСТУ 8494:2015.

Відповідно до п.2.1.1. Договору, Товар за цим Договором має бути повністю придатним до споживання, а також відповідати усім вимогам, що висуваються на ринку до аналогічного Товару.

Пунктом 3.1. Договору сторони визначили строк поставки товарів: постачання товару здійснюється однією партією протягом 10 днів після підписання договору та не пізніше 10 грудня 2023 року.

Місце поставки Товару склад Замовника за адресою: м. Чернігів, вул. Квітнева, 3В. (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.3.6. Договору, приймання товарів за кількістю та якістю буде здійснено Замовником в присутності представника Постачальника відразу після прибуття продукції до місця поставки та при наявності у Постачальника (Представника Постачальника), всіх супровідних документів на Товар.

Згідно п.3.8. Договору, присутність представника Постачальника під час приймання товару Замовником є обов`язковою. Представник постачальника повинен мати підтверджуючий документ (доручення, довіреність), який уповноважує його на участь в прийманні товару, відбору зразків для проведення досліджень щодо якості товару та з правом підписання необхідних документів. У разі відсутності підтверджуючих документів у представника Постачальника, приймання товару Замовником не проводиться.

Відповідно до п. 3.8.1. Договору, при поставці кожної партії Товару, Замовник проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Постачальником. Обов`язкова з перевірка включає в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) Товару, що постачається відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, відповідно до вимог ст. 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та іншим нормативно-правовим документам. При перевірці доставленого товару та у разі виявлення Представниками Замовника порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених вимогами нормативних документів (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ) - Товар повертається Постачальнику у повному обсязі, відомості про такі порушення зазначаються в акті огляду та повернення товару. Вищезазначений акт складається у 2-ох примірниках, які підписуються Представниками Замовника, що здійснювали перевірку та Представником Постачальника.

Відповідно до п.4.1. Договору, приймання Товару за кількістю та якістю буде здійснено Замовником (отримувачем) у присутності представника Постачальника відразу після прибуття Товару до місця поставки.

Згідно п.4.3 розділу 4 Договору, у випадку, коли буде встановлено порушення якості Товару або нестача будь-якої його кількості, Замовник (отримувач) спільно з представником Постачальника відображає це в видатковій накладній та складає окремий акт на підставі якого Замовник пред`являє претензію Постачальнику.

Відповідно до п.4.4 Договору, при виявленні Замовником невідповідності якості або кількості отриманого Товару відвантажувальним документам (накладним) або документам про якість Товару, який поставляється, Постачальник протягом 2-х (двох) робочих днів за свій рахунок здійснює допоставку Товару належної кількості та якості.

Згідно п.5.1. Договору, сума договору складає 162000,00 грн (сто шістдесят дві тисячі гривень 00 коп) в тому числі ПДВ 27000,00 грн.

Підпунктом 7.2.1. пункту 7.2 Договору визначено, що Замовник має право: достроково, в односторонньому порядку, розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань або порушення умов Договору Постачальником, щодо якості поставленого Товару, повідомивши про це Постачальника у строк 5 календарних днів до дня розірвання, з подальшим стягненням штрафних санкцій.

Підпунктом 7.3.1. пункту 7.3. Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

Підпунктом 7.3.2. пункту 7.3 Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.

Підпунктом 7.3.9. пункту 7.3. Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний сплатити нараховані Замовником штрафні та оперативно-господарчі санкції, згідно направленої Замовником претензії за порушення, зазначені в Акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у тридцяти денний термін з дня отримання претензії.

Відповідно до пп.7.3.11. п.7.3 Договору, з кожною партією товару Постачальник зобов`язаний надавати товаросупровідну документацію в порядку, що передбачено вимогами чинного законодавства України, а його представники повинні бути уповноважені на підписання документів та здійснення усіх необхідних дій пов`язаних з виконання Договору.

Пунктом 8.2. Договору визначено, що при порушенні умов зобов`язань щодо якості (комплектності) Товару Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) Товарів та Замовник має право на розірвання цього Договору в односторонньому порядку з вказаних підстав.

Пунктом 8.3. Договору визначено, що у разі порушення строків поставки Товару Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості Товару з яких допущено прострочення за кожен день такого прострочення.

Пунктом 8.5. Договору визначено, що незалежно від оплати неустойки (штрафу, пені) Сторона, що порушила умови Договору, відшкодує другій Стороні завдані в результаті цього збитки без урахування розміру неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 8.6. Договору визначено, що сплата неустойки (штрафу, пені) і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням обов`язків, не звільняють Сторони від виконання зобов`язань за Договором в натурі, крім випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 8.7. Договору визначено, що при порушенні Постачальником строку поставки товару понад 10 (десять) календарних днів та у разі добровільної несплати ним пені та штрафу передбачених пунктами 8.3. та 8.10. цього Договору, Замовник має право на відшкодування збитків завданих неналежним виконанням умов Договору Постачальником та встановленим порядком на розірвання Договору в односторонньому порядку.

Пунктом 8.10. Договору визначено, що у разі відмови від виконання умов Договору (окрім випадків передбачених пунктом 10.1.) Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 5% від суми Договору.

Відповідно до пункту 11.1. Договору, Договір набуває чинності з дати підписання Сторонами та діє включно до 27 грудня 2023 року включно, а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Перша поставка Товару відбулась 20.11.2023. При перевірці Товару Замовником встановлено, що Постачальником було поставлено не якісний товар, про що складено акт №3 огляду та повернення продовольства від 20.11.2023 (а.с. 31-33).

Згідно акту №3 огляду та повернення продовольства від 20.11.2023, у результаті проведення органолептичного дослідження при прийманні встановлено, що в даній продукції є невідповідність ДСТУ 8494:2015 (значна кількість присутніх живих личинок шкідників хлібних запасів, сторонні домішки (пір`я), наявність сушених згорівших плодів).

Згідно висновку акту №3 огляду та повернення продовольства від 20.11.2023: в результаті виявлених недоліків суміш сухофруктів, в кількості 3000,00 кг, дата врожаю жовтень 2023 року є невідповідність вимогам ДСТУ 8494:2015, рішення комісії повернути постачальнику ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» суміш сухофруктів, заборонені для вживання особовому складу та підлягають поверненню постачальнику в повному обсязі.

Акт складено у двох примірниках (Примірник №1 до справи №700, Примірник №2 постачальнику продукції).

Акт №3 огляду та повернення продовольства від 20.11.2023 підписано головою комісії, членами комісії та представником постачальника Денисом Андрейченко (за довіреністю №2001 від 17 листопада 2023 року (а.с. 38)).

У матеріалах справи також міститься копія видаткової накладної №2922 на суму 162000,00 грн з ПДВ, що має підпис та відбиток печатки постачальника. Підпис та відбиток печатки отримувача, які б свідчили про отримання позивачем (отримувачем) товару належної якості, на копії видаткової накладної №2922 відсутні.

Друга поставка Товару (заміна Товару) відбулась 03.12.2023, при перевірці якого Замовником встановлено, що Постачальником було поставлено не якісний товар, про що складено акт № 6 огляду та повернення продовольства від 03.12.2023 (а.с. 42-54).

Згідно акту №6 огляду та повернення продовольства від 03.12.2023, у результаті проведення органолептичного дослідження членами комісії та в присутності представника постачальника ОСОБА_2 встановлено, що в даної продукції є невідповідність ДСТУ 8494:2015, а саме: значна кількість присутніх личинок шкідників хлібних запасів, сторонні домішки (пір`я, фекальні маси птахів), наявність сушених згорівших плодів на дотик липкі, злипчиві маси плодів, плісені плодів.

Згідно висновку акту №6 огляду та повернення продовольства від 03.12.2023: в результаті виявлених недоліків суміш сухофруктів, в кількості 3000,00 кг, дата врожаю жовтень 2023 року є невідповідність вимогам ДСТУ 8494:2015 та заборонені до вживання, рішення комісії повернути постачальнику ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» суміш сухофруктів в повному обсязі.

Акт складено у двох примірниках і надається: Примірник №1 до справи №700, Примірник №2 постачальнику продукції.

Акт №6 огляду та повернення продовольства від 03.12.2023 підписано головою комісії, членами комісії та представником постачальника Ребенок Андрієм (за довіреністю №2096 від 30 листопада 2023 року (а.с. 61)).

Позивачем 29.11.2023 було направлено відповідачу претензію від 28.11.2023 №701/11105-23-Вих про сплату пені та штрафу, у якій позивач просив відповідача перерахувати суму пені та штрафу у розмірі 33696,00 грн. Докази направлення та вручення претензії наявні у матеріалах справи /а.с.34-37/.

Позивачем 05.12.2023 було направлено відповідачу претензію від 05.12.2023 №701/11293-23-Вих про сплату пені та штрафу, у якій позивач просив відповідача перерахувати суму пені та штрафу у розмірі 34668,00 грн. Докази направлення та вручення претензії наявні у матеріалах справи /а.с.55-60/.

Позивач направив відповідачу лист від 12.12.2023 №701/11576-23-Вих про розірвання договору №341-23 від 10.11.2023 року в односторонньому порядку та про сплату коштів за невиконання зобов`язань по договору. До листа додано розрахунок нарахування пені та штрафу на загальну суму 44874, 00 грн. Докази направлення та вручення листа відповідачу 28.12 2023 наявні у матеріалах справи /а.с.72-78/.

Листи позивача було залишено без відповіді.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами вищезазначеного договору.

В силу ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як було зазначено вище, видаткова накладна №2922 на суму 162000,00 грн (з ПДВ) підписана лише в односторонньому порядку Постачальником.

Жодного підтвердження факту отримання позивачем від відповідача Товару належної якості відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Згідно з ч.1 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Згідно з ч.2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Так, згідно п.2.1. Договору, Постачальник повинен передати (поставити) Замовнику Товар, якість якого відповідає умовам зазначених у стандартах, які встановлюють вимоги до його якості для - сухофруктів ДСТУ 8494:2015.

Відповідно до п. 3.8.1. Договору, при поставці кожної партії Товару, Замовник проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Постачальником. Обов`язкова з перевірка включає в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) Товару, що постачається відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, відповідно до вимог ст. 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та іншим нормативно-правовим документам. При перевірці доставленого товару та у разі виявлення Представниками Замовника порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених вимогами нормативних документів (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ) - Товар повертається Постачальнику у повному обсязі, відомості про такі порушення зазначаються в акті огляду та повернення товару. Вищезазначений акт складається у 2-ох примірниках, які підписуються Представниками Замовника, що здійснювали перевірку та Представником Постачальника.

Підпунктом 7.3.2. пункту 7.3 Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.

Підпунктом 7.3.9. пункту 7.3. Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний сплатити нараховані Замовником штрафні та оперативно-господарчі санкції, згідно направленої Замовником претензії за порушення, зазначені в Акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у тридцяти денний термін з дня отримання претензії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що всупереч вимог чинного законодавства України та умов укладеного між сторонами договору, товар відповідача за видатковою накладною №2922 на суму 162000,00 грн (з ПДВ) був неналежної якості, що підтверджується актом №3 огляду та повернення продовольства від 20.11.2023 та актом №6 огляду та повернення продовольства від 03.12.2023, складеними відповідно до умов Договору.

Доказів зворотного суду не надано.

При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача на його користь 4374,00 грн пені (за період з 21.11.2023 по 17.12.2023), 32400,00 грн 20% штрафу, 8100 грн 5% штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 8.2. Договору визначено, що при порушенні умов зобов`язань щодо якості (комплектності) Товару Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) Товарів та Замовник має право на розірвання цього Договору в односторонньому порядку з вказаних підстав.

Пунктом 8.3. Договору визначено, що у разі порушення строків поставки Товару Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості Товару з яких допущено прострочення за кожен день такого прострочення.

Пунктом 8.10. Договору визначено, що у разі відмови від виконання умов Договору (окрім випадків передбачених пунктом 10.1.) Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 5% від суми Договору.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення: 4374,00 грн пені (на підставі пункту 8.3. Договору), нарахованих за період з 21.11.2023 по 17.12.2023, не погоджується з періодом нарахування позивачем пені, оскільки пунктом 3.1. Договору сторони визначили строк поставки товарів: постачання товару здійснюється однією партією протягом 10 днів після підписання договору та не пізніше 10 грудня 2023 року. Тобто, останнім днем поставки товару визначено10 грудня 2023 року, а відповідно пеня повинна нараховуватись з 11 грудня 2023 року.

Крім того, суд враховує приписи статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань", у відповідності до яких платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок пені за період з 11.12.2023 по 17.12.2023, у розрахунку 0,1% вартості Товару, як визначено сторонами пунктом 8.3. Договору, суд дійшов висновку, що розмір пені у розрахунку 0,1% вартості Товару перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 967,56 грн за період з 11.12.2023 по 17.12.2023 виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення: 32400,00 грн 20% штрафу (на підставі пункту 8.2. Договору) та 8100,00грн 5% штрафу (на підставі пункту 8.10. Договору), враховуючи не поставку відповідачем у передбачений договором строк товару належної якості, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення 32400,00 грн 20% штрафу та 8100,00грн 5% штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем у справі не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 165, 232, 233, 236-242, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІСПОЛІН ПЛЮС (, вул. Артільна, 2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 967,56 грн пені, 32400,00 грн 20% штрафу, 8100 грн 5% штрафу та 2798,14 грн судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 15.03.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/