ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024м. ДніпроСправа № 904/162/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро, в інтересах держави в особі:

позивача-1: Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

та позивача-2: Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром", м. Київ

про відшкодування збитків в сумі 101 190,19 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Дніпропетровської обласної ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути 101 190,19 грн., у вигляді застосування наслідків недійсності додаткових угод № 2 від 28.04.2021, № 4 від 31.05.2021, № 5 від 30.06.2021, № 7 від 31.08.2021 до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021.

Судові витрати заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 у справі № 904/862/23 додаткові угоди № 2 від 28.04.2021, № 4 від 31.05.2021, № 5 від 30.06.2021, № 7 від 31.08.2021 до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021, укладеного Комунальним закладом "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром", визнано недійсними. Внаслідок неправомірного збільшення цін на газ шляхом укладання вищевказаних спірних додаткових угод має місце переплата КЗ "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради вартості газу на загальну суму 101 190,19 грн., яка, на думку заступника керівника обласної прокуратури, підлягає до стягнення з відповідача.

Щодо представництва прокурором інтересів держави останній посилається, серед іншого, на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру" та зазначає про те, що перед поданням позову звертався до Комунального закладу "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради з листом № 24-1246вих-23 від 08.11.2023 щодо необхідності вжиття заходів щодо стягнення надмірно сплачених коштів за недійсними додатковими угодами до договору постачання газу. На вказаний лист КЗ "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" повідомленням № 01/846 від 28.11.2023 вказав, що не має наміру вживати заходи щодо стягнення в судовому порядку надмірно сплачених за додатковими угодами коштів у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 8.30, 8.32, 10.1 постанови від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, про те, що у відносинах щодо розрахунків з постачальником природного газу за договором комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб?єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах, тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі комунального закладу освіти, прокурор не може пред?явити у такому випадку позов в інтересах Комунального закладу «Дніпропетровський фаховий коледж спорту» Дніпропетровської обласної ради.

Крім того, Дніпропетровська обласна прокуратура листом № 24-1242вих-23 від 08.11.2023 з метою встановлення наявності підстав для представництва та з?ясування, чи вживалися заходи до відновлення інтересів держави або ж про причини невжиття таких заходів, повідомила про виявлені порушення Дніпропетровську обласну раду. Згідно з відповіддю Дніпропетровської обласної ради № вих-2903/0/2-23 від 05.12.2023, обласна рада як орган управління майном закладу не несе відповідальності за його зобов?язаннями, не має владних повноважень та не здійснює управління у спірних зобов?язальних правовідносинах, які склалися на підставі договору безпосередньо між закладом та ТОВ «Трансгазпром». Таким чином, у останньої відсутні законодовчо визначені підстави для вжиття заходів претензійно-позовного характеру.

Разом з цим, відповідно до статті 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з обласних бюджетів, відносяться, зокрема, видатки на фахову передвищу освіту.

Відповідно до частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками коштів за бюджетними призначеннями, визначеними рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи місцевих рад в особі їх керівників.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішеннями про місцевий бюджет.

Згідно з частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України до повноважень головного розпорядника коштів місцевого бюджету віднесені, зокрема, управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, а також контроль за витрачанням розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня бюджетних коштів.

Головним розпорядником коштів Комунального закладу «Дніпропетровський фаховий коледж спорту» Дніпропетровської обласної ради є Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації. З метою встановлення наявності підстав для представництва та з?ясування чи вживалися заходи до відновлення інтересів держави або ж про причини невжиття таких заходів, листом № 24-1244вих-23 від 08.11.2023 Дніпропетровською обласною прокуратурою повідомлено про виявлені порушення Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Згідно з відповіддю Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 14.12.2023 № 7122/0/211-23, останній вважає укладені додаткові угоди до договору № 1-ВТ від 01.02.2021 законними, та з огляду на це заходи цивільно-правового характеру до відновлення інтересів держави та фактичного стягнення сплачених коштів намірів вживати не має, що свідчить про бездіяльність такого органу.

На виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Дніпропетровською обласною прокуратурою на адреси Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Дніпропетровської обласної ради надіслані повідомлення № 24-14вих-24, № 24-13вих-24 від 04.01.2024 щодо прийняття рішення про застосування представницьких повноважень прокурором на захист інтересів держави.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43).

У постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 923/833/20 суд дійшов висновку, що попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва, передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У цьому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов?язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про свідоме нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом (п. 8.10).

При цьому, як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв?язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Звернення заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури до суду з позовом, у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважені органи самостійно не звернулися до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб?єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку.

Отже, заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури у порядку статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується залученою до матеріалів справи довідкою про доставку 16.01.2024 електронного листа (ухвали про відкриття провадження у справі від 15.01.2024) до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром".

13.02.2024 від Дніпропетровської обласної ради через систему "Електронний суд" надійшли пояснення, в яких остання вказує на те, що, як вбачається із залучених до матеріалів справи прокуратурою доказів, другий позивач не є стороною спірного договору та розпорядником бюджетних коштів. Так, головним розпорядником коштів Комунального закладу "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради є Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Ухвалою від 15.01.2024 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/162/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності підстав для стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів, одержаних на виконання недійсних додаткових угод № 2 від 28.04.2021, № 4 від 31.05.2021, № 5 від 30.06.2021, № 7 від 31.08.2021 до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021 в сумі 101 190,19 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 у справі № 904/862/23 позов Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах позивача-1 - Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" про визнання недійсними додаткових угод задоволено. Визнано недійсними додаткові угоди № 2 від 28.04.2021, № 4 від 31.05.2021, № 5 від 30.06.2021, № 7 від 31.08.2021 до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021, укладені Комунальним закладом "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром".

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 у справі № 904/862/23, яке набрало законної сили 17.10.2023, встановлено наступні обставини.

01.02.2021 КЗ "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради (Споживач) ТОВ "Трансгазпром" (Постачальник) уклали Договір № 1-ВТ постачання природного газу (далі -Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язаний поставити Споживачу природній газ у необхідних для Споживача обсягах, визначених цим Договором, а Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Найменування предмету закупівлі: природний газ (відповідно до коду класифікатора ДК 021:2015:09120000-6 Газове паливо) (далі - товар) (пункт 1.3. Договору).

Кількість товару: 558,5 тисяча кубічних метрів (пункт 1.4. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору його ціна з урахуванням ПДВ (20 %) становить 3 853 650,00 грн. Ціна Договору без урахування ПДВ (20 %) складає 3 211 375,00 грн., крім того ПДВ (20%) у сумі 642 275,00 грн.

Ціна за одну тисячу кубічних метрів природного газу на момент укладання цього Договору з урахуванням ПДВ (20 %) складає 6 900,00 грн. Ціна за 1 тисячу кубічних метрів природного газу на момент укладання цього Договору без урахування ПДВ (20 %) складає 5 750,00 грн., крім того ПДВ ( 20 %) у сумі 1 150,00 грн.

До ціни за 1 тисячу кубічних метрів природного газу включається регульований тариф на послуги з транспортування природного газу, що затверджений Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 "Про встановлення тарифів для ТОВ "Оператор ГТС України" на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020- 2024 роки" та складає 163,90 грн., у тому числі ПДВ (20 %).

01.02.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої зменшено обсяг природного газу, що постачається, на 144 тис. куб. м на суму 933 600,00 грн. Відповідно, кількість товару згідно умов Договору визначено 414,5 тис. куб. м, ціна Договору 2 860 050,00 грн.

28.04.2021 сторони уклали додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої сторонами з 01.05.2021 збільшено ціну за 1 тис. куб. м природного газу до 8 146,14 грн., відповідно зменшено обсяг газу, що постачається, до 393,711512 тис. куб. м.

31.05.2021 сторони уклали додаткову угоду № 4 до Договору, відповідно до якої сторонами з 01.06.2021 збільшено ціну за 1 тис. куб. м природного газу до 9 479,16 грн., відповідно зменшено обсяг газу, що постачається, до 337,985 тис. куб. м.

30.06.2021 сторони уклали додаткову угоду № 5 до Договору, відповідно до якої сторонами з 01.07.2021 збільшено ціну за 1 тис. куб. м природного газу до 11 286,96 грн., відповідно зменшено обсяг газу, що постачається, до 307,36857 тис. куб. м.

31.08.2021 сторони укладено додаткову угоду № 7 до Договору, відповідно до якої сторонами з 01.09.2021 збільшено ціну за 1 тис. куб. м природного газу до 14 623,86 грн., відповідно зменшено обсяг газу, що постачається, до 271,831 тис. куб. м.

У зазначеному рішенні встановлено, що спірні додаткові угоди укладено з порушенням істотних умов договору та вимог Закону України «Про публічні закупівлі», що і стало підставою для визнання їх недійсними.

Вказаним вище рішенням також залишено без розгляду позовну заяву Дніпропетровської обласної прокуратура в інтересах позивача-2 - Комунального закладу "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених коштів.

Підставою для залишення позову без розгляду стала неможливість здійснення прокурором представництва інтересів комунального закладу, який є розпорядником бюджетних коштів, у зв`язку з тим, що останній у спірних правовідносинах виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись з даним позовом до суду, прокурор зазначає, що в результаті укладання спірних додаткових угод, які визнано недійсними в судовому порядку, з місцевого бюджету надмірно сплачено грошові кошти в сумі 101 190,19 грн. Так, обсяг спожитого газу за ціною відповідно до недійсних додаткових угод склав 29,0311 куб.м. газу, первісна ціна за договором № 1-ВТ постачання природного газу складала 6 900,00 грн. з ПДВ, тобто за відповідний обсяг спожитого газу підлягали до сплати грошові кошти в сумі 200 314,86 грн., натомість фактично сплачено грошові кошти в сумі 301 505,05 грн., у зв`язку з чим сума надмірно сплачених грошових коштів складає 101 190,19 грн., які заступник керівника обласної прокуратури просить стягнути з відповідача на користь головного розпорядника коштів місцевого бюджету - Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1907/21 щодо підстав звернення прокурора до господарського суду з позовами в інтересах позивачів органів місцевого самоврядування чи інших суб`єктів владних повноважень та комунальних закладів, заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури визначив позивачами у даній справі Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Дніпропетровську обласну раду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання додаткових угод № 2 від 28.04.2021, № 4 від 31.05.2021, № 5 від 30.06.2021, № 7 від 31.08.2021 до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021 КЗ "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради сплатив грошові кошти за поставлений ТОВ "Трансгазпром" природній газ у кількості 29,0311 тис. куб.м на загальну суму 301 505,05 грн. (акти прийому-передачі № 726 від 30.09.2021 на суму 85 614,80 грн., № 643 від 31.08.2021 на суму 18 301,80 грн., № 574 від 31.07.2021 на суму 35 810,82 грн., № 501 від 30.06.2021 на суму 85 599,09 грн. та № 423 від 31.05.2021 на суму 76 218,54 грн.).

З огляду на те, що господарським судом (рішення від 13.09.2023 у справі № 904/862/23) визнано недійсними додаткові угоди № 2 від 28.04.2021, № 4 від 31.05.2021, № 5 від 30.06.2021, № 7 від 31.08.2021 до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021, вбачаються підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" (на підставі вищенаведених положень статей 655, 712, частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України) грошових коштів у сумі 101 190,19 грн., отриманих відповідачем на виконання недійсних додаткових угод до спірного договору.

Вказана сума розрахована як різниця між фактично сплаченою сумою грошових коштів та сумою, яка підлягала до сплати за поставлену кількість природного газу відповідно до пункту 4.1. договору № 1-ВТ від 01.02.2021.

З приводу особи, на користь якої підлягають стягненню грошові кошти в сумі 101 190,19 грн., слід зазначити таке.

Частиною 2 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. При цьому, орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (частини 1, 4, 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частинами 2 та 4 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами 1, 2 статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Обласні та районні ради затверджують програми соціально- економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно із статтею 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

На території Дніпропетровської області таким органом місцевого самоврядування є Дніпропетровська обласна рада.

Крім того, Комунальний заклад "Дніпропетровський фаховий коледж спорту" Дніпропетровської обласної ради є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

За висновками Верховного Суду, викладеними у підпунктах 6.45 - 6.48 постанови від 16.05.2021 у справі № 910/11847/19, правовий статус розпорядників бюджетних коштів, повноваження відповідальність визначені положеннями Бюджетного кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок).

Абзацами першим та другим пункту 5 Порядку визначено, зокрема, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов?язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

За змістом абзацу другого пункту 43 Порядку розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

Ураховуючи наведене, навчальний заклад у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (природного газу) в обсязі та в межах видатків, що визначені Дніпропетровською обласною радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).

Згідно із частиною четвертою статті 48 Бюджетного кодексу України зобов?язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов?язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов?язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов?язань не здійснюються.

Згідно з п.п. 9 п. 4 Положення про Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 02.03.2021 № р-216/0/3-21 основним завданням департаменту, в тому числі, є контроль за цільовим і ефективним використанням бюджетних призначень, визначених рішеннями про місцевий (обласний) бюджет для закладів обласної комунальної власності, закладів фахової передвищої, вищої та професійної (професійно-технічної) освіти, що фінансуються з обласного бюджету.

Підпунктом 8 пункту 6 Положення передбачено, що Департамент, відповідно до галузевих повноважень, організовує та контролює роботу в межах повноважень закладів освіти, які фінансуються з обласного бюджету відповідно до затвердженої мережі розпорядників та одержувачів коштів місцевого бюджету.

У аналогічних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 (пункти 8.47, 10.2, 10.3) дійшла наступних висновків. Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Черкаської області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади. Отже, оскільки засновником Школи та власником її майна є територіальна громада Черкаської області в особі Ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання Школою коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33).

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції держави у даних правовідносинах, є Дніпропетровська обласна рада та Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Разом з цим, відповідно до статті 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з обласних бюджетів, відносяться, зокрема, видатки на фахову передвищу освіту.

Відповідно до частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками коштів за бюджетними призначеннями, визначеними рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи місцевих рад в особі їх керівників.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішеннями про місцевий бюджет.

Згідно з частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України до повноважень головного розпорядника коштів місцевого бюджету віднесені, зокрема, управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, а також контроль за витрачанням розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня бюджетних коштів.

Головним розпорядником коштів обласного бюджету для закладів освіти, у тому числі для Комунального закладу «Дніпропетровський фаховий коледж спорту» Дніпропетровської обласної ради, є Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Згідно з пунктом 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2014 № 372, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що отримувачем коштів є Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, який є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня, кошти якого було сплачено на виконання недійсних додаткових угод до договору постачання природного газу № 1-ВТ від 01.02.2021.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" на користь Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації надмірно сплачених грошових коштів в сумі 101 190,19 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, ) на користь Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49000, м. Дніпро, вул. В.Антоновича, 70, ) надмірно сплачені грошові кошти в сумі 101 190,19 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 38, ) 2 422,40 грн. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 15.03.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко