ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 рокуСправа № 912/2455/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/2455/23

за позовом Фермерського господарства "Степ", вул. Далекого, 5, с. Димине, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27131

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік", просп. Інженерів, 11, м. Кропивницький, 25014

про стягнення 68 279,90 грн

Представники сторін:

від позивача - Бем Ю.Ю. адвокат, ордер серії ВА № 1059901 від 11.08.2023 (до перерви)

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Степ" (далі - ФГ "Степ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" (далі - ТОВ "Круп`яний тік") про стягнення заборгованості в розмірі 950 576,90 грн, з покладенням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договорів купівлі - продажу: №100 від 07.10.2021, №38 від 25.08.2022, №44 від 13.09.2022, №49 від 15.09.2022, №114 від 13.12.2022 в частині своєчасного та повного розрахунку за прийнятий товар.

Ухвалою від 28.12.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/2455/23. Роз`єднав позовні вимоги та виділив у самостійне провадження позовні вимоги Фермерського господарства "Степ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік", зокрема, про стягнення 68 279,90 грн заборгованості за договором купівлі - продажу №100 від 07.10.2021. Постановив розглядати справу №912/2455/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 07.02.2024 о 14:00 та встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Протокольною ухвалою від 07.02.2024 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 12.03.2024 о 14:00 год та запропонував позивачу надати суду докази реєстрації податкової накладної від 07.10.2021.

08.03.2024 та 12.03.2024 позивач подав суду витребувані докази.

Поряд з тим, в засіданні представник позивача зазначив, що помилково подав не в повному об`ємі витребувані докази, тому за його клопотанням судом оголошено перерву до 15:40.

12.03.2024 позивач подав заяву про розгляд справи без участі його представника, подав витребувані докази, зазначив про підтримання позовних вимог.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №883 відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 28.12.2023, якою відповідачу встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення такої ухвали, - 15.01.2024.

Отже, останнім днем строку подання відзиву на позов, встановленого судом ухвалою від 28.12.2023, є 30.01.2024.

Однак, відповідач не подав суду відзив на позов у встановлений строк.

Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали суду від 07.02.2024 про перерву в судовому засіданні, направлений на адресу відповідача, яка є офіційною адресою його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернутий з довідкою ф. 20 відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" з датою на поштовому штемпелі 15.02.2024.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою від 07.02.2024 вважається днем вручення відповідачу судового рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Водночас, місцезнаходження відповідача суду відоме і на таку адресу направлено ухвалу господарського суду у даній справі.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі №922/2887/16 наголошує, що відповідно до ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Окрім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 12.03.2024 за відсутності представника відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 12.03.2024 суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

07.10.2021 між ТОВ "Круп`яний тік" (далі - Покупець) та ФГ "Степ" (далі - Продавець) укладено договір купівлі - продажу №100 (далі - договір).

Пунктами 1.1., 2.1. договору передбачено, що за даним договором Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю до 10.10.2021 товар - сою в кількості 22,320 тонн по ціні 16 500,00 грн за 1 тонну на загальну суму 368 279,90 грн з урахуванням ПДВ, а Покупець - прийняти та оплатити товар на умовах згідно п. 3 даного договору.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору оплата партії товару проводиться шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 10 банківських днів з моменту отримання від Продавця рахунку на оплату товару. До виконання вимог щодо реєстрації Продавцем податкової накладної на товар в ЄДРПН відповідно до ст. 201.1 ПК України, Покупець сплачує Продавцю грошову суму коштів в розмірі вартості товару без ПДВ. Залишок суми сплачується на наступний день після реєстрації податкової накладної.

У п. 9.1. договору передбачено, що він набуває силу з дати його підписання.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов договору, 07.10.2021 позивач поставив відповідачу сою в кількості 22,32 т на суму 368 279,90 грн з урахуванням ПДВ, що підтверджується товарно-транспортною накладною №б/н від 07.10.2021, довіреністю №128 від 07.10.2021, видатковою накладною №2 від 07.10.2021.

07.10.2021 відповідачу виставлено рахунок-фактуру №2 на суму 368 279,90 грн з урахуванням ПДВ.

Як вказує позивач, згідно умов договору відповідач зобов`язувався оплатити 86% за фактично відвантажений товар протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури, в даному випадку до 19.10.2021.

Остаточний розрахунок на наступний день після реєстрації податкової накладної №2 від 07.10.2021, квитанція про реєстрацію від 29.10.2021, тобто 30.10.2021.

Відповідно до платіжної інструкції №4853 від 13.10.2021 відповідачем сплачено позивачу 300 000,00 грн згідно рахунку-фактури №2 від 07.10.2021.

Решта коштів залишилась не сплаченою.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, передав відповідачу товар на загальну суму 368 279,90 грн.

Факт отримання товару відповідачем не заперечується.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати прийнятого товару виконав частково на суму 300 000,00 грн.

Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 68 279,90 грн.

Як встановлено судом, строк оплати поставленого позивачем відповідачу товару на вказану суму є таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів оплати відповідачем вартості поставленого товару в розмірі 68 279,90 грн суду не надано.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Отже, за наявних обставин, позовні вимоги ФГ "Степ" про стягнення з ТОВ "Круп`яний тік" основного боргу в розмірі 68 279,90 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1024,19 грн, виходячи з роз`єднання позовних вимог і пропорційної частки стягнутої суми до загальної суми боргу, з якої було сплачено судовий збір (7,183%).

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" (просп. Інженерів, 11, м. Кропивницький, 25014, ідентифікаційний код 37298050) на користь Фермерського господарства "Степ" (вул. Далекого, 5, с. Димине, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27131, ідентифікаційний код 24152571) борг в сумі 68 279,90 грн, а також 1024,19 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу (до Електронного кабінету), відповідачу (просп. Інженерів, 11, м. Кропивницький, 25014).

Повне рішення складено 18.03.2024.

Суддя В.Г. Кабакова