УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

19.03.2024Справа № 910/2584/24

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" 02166, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУБАНСЬКОЇ УКРАЇНИ, будинок 26

про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення 142 961,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гребеннікова Людмила Миколаївна звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-3000" про:

- розірвання Договору оренди від 31.01.2020 року частини приміщення площею 24,1 кв.м, що знаходиться в групі нежитлових приміщень № 2 загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. за реєстровим № 37;

- зобов`язання ТОВ "Україна - 3000" повернути приміщення згідно з актом повернення з оренди майна, що належить фізичній особі - підприємцю Гребеннікові Людмилі Миколаївні, за адресою: АДРЕСА_2;

- стягнення з відповідача заборгованості в сумі 142 961,17 грн., а саме 111 651,17 грн. боргу зі сплати орендної плати та 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як орендарем зобов`язань з повернення об`єкта оренди орендодавцю у зв`язку з достроковим розірвання за ініціативою останнього Договору оренди від 31.01.2020 року, а також погашення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги у вказаних сумах.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до частини 3 вказаної статті Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (аналогічна позиція викладені в ухвалі Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, постанові від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18).

Суд зазначає, що позовною вимогою майнового характеру є вимога, яка підлягає вартісній оцінці. Крім того, вимога майнового характеру характеризується тим, що впливає на склад майна позивача в сторону збільшення (відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Нормами статті 163 ГПК України встановлено, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В свою чергу до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем позовної заяви та встановлено судом, предметом даного позову є майнові вимоги про стягнення 142 961,17 грн., а також 2 немайнові вимоги - про розірвання договору та зобов`язання відповідача вчинити певні дії, тобто звернувшись до суду в березні 2024 року з позовом з вимогами майнового та немайнового характеру позивач з урахуванням розміру та змісту заявлених вимог мав сплатити судовий збір в сумі 9084,00 грн.

Проте, при дослідженні судом матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем в якості доказів сплати судового збору суду надано платіжні інструкції № 139 від 01.03.2024 року на суму 3028,00 грн. та платіжну інструкцію № 140 від 01.03.2024 року на суму 3028,00 грн., тобто недоплата судового збору складає 3028,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни без руху.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Гребенніковій Людмилі Миколаївні строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Фізичній особі-підприємцю Гребенніковій Людмилі Миколаївні спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (оригінал з відміткою банку про виконання);

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон