ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у розстроченні виконання судового рішення

11.03.2024м. Дніпро№ 904/4711/23

Суддя Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про розстрочення виконання рішення суду

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення грошових коштів у сумі 345 128,45 грн.

Представники:

від позивача (стягувача) Конопліцький І.В.

від відповідача (боржника, заявника) Дашко А.А.

СУТЬ СПОРУ:

28.02.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" надійшла заява, в якій останній просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі № 904/4711/23 відповідно до наступного графіку:

- до 30 березня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 30 квітня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 31 травня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 30 червня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 31 липня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 31 серпня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 30 вересня 2024 року - 33 731,92 грн.;

- до 31 жовтня 2024 року - 33 731,92 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що введення воєнного стану на території України вплинуло на зниження попиту на готельні послуги і, як наслідок, на доходи його підприємства. Крім того, боржник вказує на те, що з моменту виникнення заборгованості його підприємство неодноразово ініціювало проведення реструктуризації вказаної заборгованості, а також регулярно (щомісячно) проводило часткові оплати в рахунок погашення боргу, зокрема, в грудні 2023 після винесення судового рішення у даній справі ТОВ "Отель Делюкс" сплачено 50 000,00 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи копією банківської виписки.

Наголошує боржник і на тому, що ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" передано на примусове виконання наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 у даній справі, за яким приватним виконавцем Селезньовим М.О. відкрито виконавче провадження № 73634464 та накладено арешт на рахунки та кошти ТОВ "Отель Делюкс". Вказані вище обставини спричинили зупинення діяльності готелю та відповідно виконання судового рішення у справі № 904/4711/23.

Таким чином, за твердженнями відповідача, розстрочення виконання рішення для його підприємства не є інструментом ухилення від виконання зобов`язань перед стягувачем, а навпаки, буде сприяти можливості підвищення фінансового стану ТОВ "Отель Делюкс" та недопущення банкрутства останнього, що призведе до можливості повного виконання рішення суду.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" заперечує проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду, посилаючись на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання останнім рішення суду. Так, на думку стягувача, надані боржником до заяви про розстрочення виконання рішення суду докази не можуть засвідчувати факт відсутності можливості виконати судове рішення без надання розстрочки, не спростовують вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті.

Крім того, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" зазначає про те, що бюджетом України та його підприємством не передбачені фінансові можливості для кредитування своїх контрагентів.

Також стягувач зазначає про те, що ТОВ "Отель Делюкс" у поданій заяві про розстрочення виконання рішення суду всупереч вимогам статті 170 Господарського процесуального кодексу України не зазначив про наявність або відсутність електронних кабінетів учасників справи.

З огляду на зазначені обставини позивач просить відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви ТОВ "Отель Делюкс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі № 904/4711/23.

Ухвалою від 29.02.2024 господарським судом прийнято заяву про розстрочення виконання рішення суду та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2024.

01.03.2024 через систему "Електронний суд" до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

04.03.2024 через систему "Електронний Суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до суду надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Зазначені вище заяви господарським судом задоволено, про що постановлено ухвали від 04.03.2024 та від 05.03.2024.

Розглянувши подану заяву, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника (заявника), господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

03.11.2023 господарським судом Дніпропетровської області розглянуто спір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" про стягнення грошових коштів у сумі 345 128,45 грн., за результатами розгялду якого ухвалено рішення у справі № 904/4711/23 про часткове задоволення позовних вимог, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 188 816,05 грн. основного боргу, 58 408,88 грн. пені, 9 362,70 грн. річних, 58 540,82 грн. інфляції грошових коштів, 4 726,93 грн. - судового збору, в решті позовних вимог - відмовлено, закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в сумі 10 000,00 грн.

На виконання зазначеного вище рішення, яке набрало законної сили 24.11.2013, господарським судом видано відповідний наказ.

Звертаючись із заявою про розстрочення виконання рішення суду, заявник посилається на те, що його підприємство у період з початку війни в Україні (з лютого по травень 2022) активно допомогало з безкоштовним розміщенням та поселенням зі знижками в готелі внутрішньо переміщеним особам, у зв`язку з чим у ТОВ "Отель Делюкс" накопичився борг за послуги постачання природного газу.

Крім того, боржник вказує на те, що введення в Україні воєнного стану вплинуло на зниження попиту на готельні послуги, і як наслідок на доходи підприємства.

Окрім вказаного, ТОВ "Отель Делюкс" зазначає про те, що ним здійснюються щомісячні регулярні платежі в рахунок погашення боргу ТОВ "ГК "Нафтогаз України", що, на думку боржника, свідчить про добросовісність та відповідальність у відносинах із позивачем та відповідно бажання вирішити фінансові зобов`язання.

Проте, за доводами відповідача, пред`явлення стягувачем до примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 у даній справі спричинило зупинення діяльності готелю та відповідно виконання судового рішення у справі № 904/4711/23 у зв`язку з відкриттям виконачого провадження № 73634464 та накладенням приватним виконавцем Селезньовим М.О. арешту на рахунки та кошти ТОВ "Отель Делюкс".

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" заяву про розстрочення виконання рішення суду господарський суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, розстрочка виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для, зокрема, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина перша статті 86 цього Кодексу передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У своїй заяві відповідач просить розстрочити виконання рішення на 8 місяців, починаючи з 30.03.2024 по 31.10.2024, відповідно до вимог частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, проте, ТОВ "Отель Делюкс" не надано жодних доказів на підтвердження здатності виконати ним боргові зобов`язання за рішенням суду на умовах розстрочки протягом 8 місяців як за рахунок власних джерел надходження, так і з використанням існуючих правових механізмів (переведення боргу, гарантія, поручительство, зміна способу виконання зобов`язання тощо).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Надання розстрочки виконання рішення за умов відсутності доказів на підтвердження здатності відповідача виконати судове рішення на таких умовах буде порушенням права на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Отже, з підстав та умов надання розстрочки виконання судового рішення вбачається, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтування на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, позбавляє кредитора можливості у повній мірі захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, у зв`язку з чим воно не може вважатися законним і справедливим.

Крім того, слід зазначити, що тяжкий фінансовий стан не є поважною причиною для надання розстрочки.

Так, надані боржником до заяви від 28.02.2024 копії постанови про арешт коштів боржника ВП № 73634464 від 19.12.2023, банківської виписки за період з 01.01.2024 по 26.02.2024 та декларації про доходи та майно боржника юридичної особи від 03.01.2024 не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають його, зокрема, поточну підприємницьку діяльність, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається боржник у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі № 904/4711/23.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Отель Делюкс" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі № 904/4711/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили - 11.03.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 18.03.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко