Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна"
про розподіл судових витрат
за заявою Фізичної особи - підприємця Яроша Віталія Валерійовича
про перегляд рішення за нововиявленими обставинами
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна"
до Фізичної особи - підприємця Яроша Віталія Валерійовича
про стягнення 217 265,58 грн.
за участю представників:
від позивача: Добреля В.Ю.
від відповідача: Кучеренко О.О.
За результатами розгляду вказаної справи рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, позовні вимоги ТОВ "Софарма Україна" задоволено частково, стягнуто з ФОП Яроша В.В. гарантійний платіж, сплачений позивачем в сумі 206 428,10 грн. та судовий збір у сумі 3 096, 42 грн, у решті вимог - відмовлено.
08.12.2023 від ФОП Яроша В.В. надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у даній справі за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.02.2024 ФОП Ярошу В.В. у задоволенні вказаної заяви було відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у залишено без змін.
Після постановлення вказаної ухвали позивач (ТОВ "Софарма Україна") подав до суду заяву про розподіл судових витрат, понесених при розгляді справи за нововиявленими обставинами, у якій він просив покласти на відповідача (ФОП Яроша В.В. ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 000, 00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні із повідомленням учасників справи за правилами, визначеними ст. 244 ГПК України.
Представник ФОП Яроша В.В. подав свої заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких зазначив, що витрати ТОВ «Софарма Україна», понесені під час вирішення заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022, є неспівмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, такі витрати не були необхідними, неминучими та доцільними, позивач був ознайомлений з матеріалами позову при розгляді справи в першій та апеляційній інстанціях та всі документи мав у наявності, а зміна представника позивача не є підставою для стягнення з ФОП Яроша В.В. коштів, пов`язаних з повторним ознайомленням позивача з наявними матеріалами.
У судовому засіданні представник ТОВ "Софарма Україна" свою заяву підтримав та обґрунтував, просив її задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Софарма Україна» про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, а також просив врахувати скрутне фінансове становище ФОП Яроша В.В.
Суд, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат, заслухавши думку сторін з указаного питання та дослідивши в цій частині докази, дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У даному випадку позивач до своєї заяви долучив наступні докази:
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1314 від 31.08.2012, видане Добрелі В.Ю.;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Софарма Україна» № 1184978, виданий адвокату Добрелі В.Ю.;
- акт № 2 від 14.02.2024 про приймання-передачі наданих послуг із зазначенням найменування робіт та наданих адвокатом послуг на суму 27 000 грн.
- рахунок-фактуру № 3/02/2024 від 14.02.2024 за юридичні послуги згідно з актом № 2 від 14.02.2024 за договором № 12/12 від 12.12.2023;
- платіжну інструкцію № 8485859 від 16.02.2024 про сплату адвокатських послуг на суму 27 000 грн.
Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час при визначенні суми відшкодування правничої допомоги суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: розгляд справи за нововиявленими обставинами, що означає перегляд деяких обставин у вже вирішеній справі (в якій уже відбувся розподіл судових витрат), розгляд заяви ФОП Яроша В.В. у спрощеному позовному провадженні; характер спірних відносин та значення справи для сторін; участь представника ТОВ «Софарма Україна» у судових засіданнях та надання суду пояснень на заперечення відповідача в частині розподілу судових витрат; наявність в провадженні господарських судів подібних справ за заявами ТОВ «Софарма Україна», що свідчить про сформованість та сталість правової позиції заявника, яка коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" на професійну правничу допомогу та встановити їх в сумі 7 000,00 грн.
За таких обставин, враховуючи відмову ФОП Ярошу В.В. у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 за нововиявленими обставинами, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. згідно зі ст.129 ГПК України
Таким чином, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Софарма Україна» про розподіл судових витрат задовольнити частково.
У решті вимог - відмовити.
Додаткове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 12 березня 2024 року.
Повний текст додаткового рішення складений 18 березня 2024 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К.І.