СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2024 року м. Харків Справа № 913/202/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.,

за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В. - службове посвідчення №072883 від 01.03.2023

відповідача - Сутковий А.М., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1113216 від 20.02.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції клопотання Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області, смт Лозно-Олександрівка, Луганська область (вх.№2655 від 21.02.2024) про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у справі №913/202/23

за позовом Заступника керівника Луганської обласної прокуратури, м. Сєвєродонецьк Луганської області

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військової адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області, смт Лозно-Олександрівка Сватівського району Луганської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача

1. Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ

2. Державного підприємства "Білокуракинське лісомисливське господарство", смт Білокуракине Білокуракинського району Луганської області

3. Державного підприємства "Старобільське лісомисливське господарство", село Запорізьке Старобільського району Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Івано-Франківськ Івано-Франківського району Івано-Франківської області

про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луганської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військової адміністрації.

У позові заступник керівника Луганської обласної прокуратури просив витребувати на користь держави в особі Луганської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації з чужого незаконного володіння Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області земельну ділянку площею 4,4128га з кадастровим номером :17:001:0214 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209), яка розташована в адміністративних межах Лозно-Олександрівської селищної ради Сватівського (колишнього Білокуракинського) району Луганської області, за межами смт Лозно-Олександрівка; стягнути з Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області витрати у вигляді судового збору, понесені прокуратурою у зв`язку з поданням позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 24.10.2023 у справі №913/202/23 позовні вимоги заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військової адміністрації задоволені в повному обсязі.

Вирішено витребувати на користь держави в особі Луганської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації, місцезнаходження: проспект Центральний, будинок 59, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93405, ідентифікаційний код 00022450 з чужого незаконного володіння Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області, місцезнаходження: вул. Центральна, будинок 1, селище міського типу Лозно-Олександрівка, Сватівський район, Луганська область, 92211, ідентифікаційний код 44695621 земельну ділянки площею 4,4128га з кадастровим номером :17:001:0214 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209), яка розташована в адміністративних межах Лозно-Олександрівської селищної ради Сватівського (колишнього Білокуракинського) району Луганської області, за межами смт Лозно-Олександрівка.

Стягнуто з Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області, місцезнаходження: вул. Центральна, будинок 1, селище міського типу Лозно-Олександрівка, Сватівський район, Луганська область, 92211, ідентифікаційний код 44695621 на користь Луганської обласної прокуратури, місцезнаходження: вул. Богдана Ліщини, будинок 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 02909921 судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, Господарський суд Луганської області дійшов висновку про доведеність прокурором викладених у позовній заяві обставин та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду першої, Лозно-Олександрівська селищна військова адміністрація Сватівського району Луганської області інстанції, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила суд:

- скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 24.10.2023 у справі №913/202/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військової адміністрації, до Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про витребування земельної ділянки, повністю;

- витребувати у заявника - Заступника керівника Луганської обласної прокуратури, Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області та у Державного підприємства Білокуракинське лісомисливське господарство оригіналу розпорядження Голови Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області №35 від 06.02.2006, копію якого додано до позовної заяви;

- витребувати у заявника - Заступника керівника Луганської обласної прокуратури, рішення 38 сесії 4 скликання Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області за №39/2 від 06.12.2005 та всіх інших наявних планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які можуть надати уявлення про місце розташування контурів, наведених у даному рішенні та пояснення щодо їх відношення до земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0214;

- долучити до матеріалів справи додані до апеляційної скарги документи;

- стягнути з заявника - Луганської обласної прокуратури, судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 у справі №913/202/23 апеляційну скаргу Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області, смт. Лозно-Олександрівка, Луганська область задоволено. Рішення Господарського суду Луганської області від 24.10.2023 у справі №913/202/23 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області судові витрати у вигляді судового збору 3220,80 грн за розгляд апеляційної скарги. Господарському суду Луганської області доручено видати відповідний наказ.

20.02.2024 через підсистему "Електронний суд" від Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому відповідач просить ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем у суді першої інстанції. Стягнути із заявника - Луганської обласної прокуратури на користь відповідача - Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області судові витрати на професійну правничу допомогу адвокату Сутковому Андрію Миколайовичу у розмірі 45 000,00 грн за розгляд справи у суді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання адвокат Сутковий А.М. зазначає, що за наслідком апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинахЛуганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військової адміністрації про витребування земельної ділянки відмовлено повністю. Як наслідок, у Клієнта залишилося право власності на земельну ділянку площею 4, 4128 г а , кадастровий номер :17:001:0214.

Зазначає, що адвокатом на виконання договору №20/02/23 від 20.02.2023 та Додаткової угоди №1 від 27.06.2023 до договору №22/02/23 від 20.20.2023, під час розгляду справи №913/202/23 у суді першої інстанції, було надано Клієнту наступні послуги: правовий аналіз позову заступника керівника Луганської обласної прокуратури, розробка стратегії захисту Клієнта, роз`яснення Клієнту способів захисту прав та інтересів у господарському судочинстві, підготовка та направлення адвокатських запитів та аналіз відповідей на запити, збір та подання до суду необхідних доказів, підготовка та подання до суду відзиву на позов, пояснень, заяв та клопотань, представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях.

Виконана адвокатом робота, зазначає представник відповідача, та надані ним послуги під час розгляду справи №913/202/23 у суді першої інстанції позитивно вплинули на хід та результат судового процесу; Клієнт визнав та прийняв виконану роботу та надані адвокатом послуги згідно договору.

На підтвердження доводів про надання відповідачу правничої допомоги у суді першої інстанції адвокатом Сутковим А.М. до клопотання надано копію договору №20/02/23 від 20.02.2023, копію Додаткової угоди №1 від 27.06.2023 до договору №22/02/23 від 20.02.2023, Акт №5 від 15.02.2024 до договору №20/02/23 від 20.02.2023, а також докази надсилання клопотання сторонам у справі.

Посилаючись на норми ст. 123, ст. 126 ГПК України представник відповідача просить ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат під час надання правничої допомоги у суді першої інстанції, стягнувши з Луганської обласної прокуратури на користь відповідача 45 000,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 прийнято клопотання Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції. Розгляд клопотання призначено в судовому засіданні на 13.03.2024, проведення якого постановлено проводити в режимі відеоконференції.

13.03.2024 Луганською обласною прокуратурою до Східного апеляційного господарського суду надано додаткові пояснення у справі щодо розподілу судових витрат за професійну правничу допомогу.

У наданих поясненнях позивач вважає, що критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху», є розумність заявлених витрат, а розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Просить суд взяти до уваги, що адвокат Сутковий А.М. є представником Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації у справах №913/50/22, №913/202/23, №913/205/23, у яких сторони, предмет та підстави позову є тотожними. У вказаних справах у відповідача вже сформована стала правова позиція, однакові докази, отримані адвокатом, подавалися в кожній із справ. Додатковими рішеннями від 20.09.2023 у справі №913/50/22, від 24.10.2023 у справі №913/205/23, від 04.03.2024 у справі №913/202/23 вже стягнуто з обласної прокуратури «гонорар успіху». Також вважає, що враховуючи, що у суді першої інстанції рішення ухвалено не на користь Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації (Клієнта), відсутні правові підстави для стягнення «фіксованого гонорару успіху» в сумі 30 000,00 грн за участь у суді першої інстанції.

Звертає увагу, що у п.1.1 Договору про надання правової допомоги №20/02/23 від 20.02.2023 зазначено, що адвокат зобов`язується здійснити представництво прав та інтересів клієнта при розгляді справи №913/50/22. В той же час, виходячи з правової позиції Верховного Суду у постанові від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

У відзиві на позовну заяву від 01.08.2023 адвокатом зазначено попередній розмір витрат відповідача на правничу допомогу у суді першої інстанції у вигляді фіксованого гонорару у розмірі 30 000,00 грн та компенсація відряджень (витрати на паливо або на квитки та добові) до суду для участі у судових засіданнях. Будь-яких доказів (договору про надання правової допомоги, розрахунку) до відзиву долучено не було, розрахунок оплати участі у судових засіданнях в сумі 3 000,00 грн за 1 судове засідання також не зазначено.

Посилаючись на висновки Верховного Суду у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 21.06.2022 у справі №908/574/20, від 06.12.2023 у справі №905/493/22 позивач зазначає, що кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст. 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. Отже, вважає позивач, представник відповідача безпідставно заявив про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн за участь у судових засіданнях, про які не заявляв у суді першої інстанції.

Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання 13.03.2024 з`явились представник Харківської обласної прокуратури та представник відповідача адвокат Сутковий А.М., що прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили, про час, дату та місце судового засідання повідомлені судом належним чином.

Враховуючи, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, неприбуття у судове засідання інших учасників справи, належним чином повідомлених про час, дату та місце судового засідання ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2024, з огляду на строк розгляду заяви, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.03.2024 представник відповідача підтримав вимоги клопотання про ухвалення додаткового рішення. Прокурор проти заявленого клопотання заперечував.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Як встановлено ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ч. 5 ст. 237 ГПК України встановлено, між іншого, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ПГК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно статті 282 цього кодексу постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За наслідком розгляду даної справи №913/202/23 суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову та поклав на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Внаслідок апеляційного перегляду справи, Східним апеляційним господарським судом у справі №913/202/23 прийнято 15.02.2024 постанову, якою рішення Господарського суду Луганської області від 24.10.2023 у справі №913/202/23 скасовано. У справі прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено та стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Враховуючи результати апеляційного перегляду справи, відповідач вважає про наявність правових підстав для вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо стягнення на користь Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області судових витрат у вигляді правничої допомоги, наданої адвокатом відповідачу у суді першої інстанції.

Згідно з вимогами частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються, окрім судового збору, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини другої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Абзацом першим частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

У відповідності до вимог ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області у даній справі здійснював адвокат Сутковий А.М. Представництво інтересів відповідача здійснювалось адвокатом на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1113216 від 20.02.2023, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №20/02/23 від 20.02.2023 (а.с. 64 т. 2).

Підтверджуючи витрати відповідача на правничу допомогу у суді першої інстанції, адвокат Сутковий А.М. надає до суду апеляційної інстанції копії наступних документів: договір про надання правової допомоги №20/02/23 від 20.02.2023, Додаткову угоду №1 від 27.06.2023 до договору про надання правової допомоги №22/02/23 від 20.02.2023, Акт №5 від 15.02.2024 до договору №20/02/23 від 20.02.2023.

Порядок відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належить професійна правнича допомога, врегульовано Господарським процесуальним кодексом України.

Зокрема, згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи у відзиві на позовну заяву, адвокат Сутковий А.М. на виконання вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України, посилаючись на договір про надання правової допомоги від 20.02.2023, повідомив, що попередній розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу за розгляд справи у господарському суді першої інстанції складає фіксований гонорар 30 000,00 грн плюс компенсація відряджень (витрати на паливо або на квитки та добові) до суду для участі у судових засіданнях. правову допомогу.

Поряд з цим згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надаються цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У додатковій постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20) Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Виходячи з наведеного, маючи намір на отримання компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, в даному випадку, витрат на правничу допомогу, відповідач мав дотримуватись вищенаведеного алгоритму дій, які встановлені процесуальними нормами.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що виходячи з приписів ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат на правову допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в ухвалі від 01.02.2023 у справі №921/262/19 та додатковій постанові від 16.06.2021 у справі №918/132/20.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Висновки з цього приводу наведені в додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.12.2023 у справі №905/493/22.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в судовому засіданні суду першої інстанції 24.10.2023, в якому судом було прийнято рішення у справі №913/202/23, представник відповідача адвокат Сутковий А.М. до закінчення судових дебатів просив суд здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, наданих відповідачу під час розгляду справи судом першої інстанції, та їх розрахунок, протягом п`яти днів після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, відповідачем до суду першої інстанції не надавались, що також підтвердив представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Такі докази, а саме, копію договору про надання правової допомоги №20/02/23 від 20.02.2023, копію Додаткової угоди №1 від 27.06.2023 до договору №22/02/23 від 20.02.2023, Акт №5 від 15.02.2024 до договору №20/02/23 від 20.02.2023 були надані представником відповідача лише до суду апеляційної інстанції разом з клопотанням від 21.02.2024 про розподіл судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у справі №913/202/23 (а.с. 51-61 т. 6).

В той же час, виходячи з приписів ч. 8 ст. 129 ГРПК України, процесуальним законодавством визначено строки подання до суду доказів судових витрат, зокрема, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (за умови що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву). Наведеними нормами, подання до суду доказів понесених судових витрат (в даному випадку на правничу допомогу) не ставиться законодавцем в залежність від результатів розгляду справи або ж в залежність від результатів перегляду судового рішення першої інстанції судом апеляційної чи касаційної інстанції, як помилково вважав відповідач, подавши докази витрат на правничу допомогу до суду апеляційної інстанції. Виходячи з приписів ст. 124, ст. 129 ГПК України, докази судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести, подаються до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. Отже, відповідач мав надати такі докази до суду першої інстанції з урахуванням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, а не за наслідком апеляційного перегляду справи. Натомість, відповідач надав докази понесених судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, лише до суду апеляційної інстанції, тобто не дотримався вимог процесуального законодавства.

Суд звертає увагу, що за приписами ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідачем не надано доказів, що об`єктивно унеможливили своєчасне виконання приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України та не наведено виняткових обставин, що унеможливили своєчасне виконання наведених законодавчих норм щодо надання до суду першої інстанції доказів понесених судових витрат у суді першої інстанції. Тому, надані відповідачем до суду апеляційної інстанції докази не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до розгляду.

Судова колегія також приймає до уваги висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 у справі №910/216/23, в якому зазначено, що за загальним правилом питання, як розподілити між сторонами судові витрати, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 ГПК України), а в суді апеляційної інстанції в резолютивній частині постанови (підпункти б) та в) пункту 4 частини першої статті 282 ГПК України).

Водночас частиною першою статті 221 ГПК України передбачено якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У вказаній постанові Верховний Суд вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права:

- кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому згідно з положеннями статті 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які відповідач поніс у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 124 ГПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду (пункт 5.5 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 908/574/20);

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі № 917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (пункти 57 - 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №908/574/20, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №911/2130/21).

Зважаючи на встановлені у справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем у встановлений законодавством строк не виконано вимоги процесуального законодавства щодо подання до суду першої інстанції доказів, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Також відповідачем не надано доказів неможливості подання таких доказів у встановлений законодавством строк та порядку до суду першої інстанції.

У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про прийняття додаткової постанови та про залишення без розгляду клопотання заявника про стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь відповідача - Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області судових витрат на професійну правничу допомогу адвокату Сутковому Андрію Миколайовичу у розмірі 45 000,00 грн за розгляд справи у суді першої інстанції.

Судова колегія не надає оцінку доводам прокурора, викладеним в запереченнях на клопотання відповідача, оскільки такі доводи не впливають на вищевказані висновки суду апеляційної інстанції та розгляд заявленого відповідачем клопотання.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у справі №913/202/23.

2. Клопотання Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 15.03.2024 року.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко