ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Черкаси Справа № 911/2854/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Філіпової І.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктос",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

ОСОБА_1 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Беарс",

про звернення стягнення на предмет застави,

представники учасників справи участі не брали.

14.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин», відповідно до прохальної частини якої просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 28.07.2007 у розмірі 23 305 419, 30 грн звернути стягнення на трансформаторну підстанцію (вузол електропостачання) ТП-61 із засобами комерційного обліку електроенергії та все внутрішнє електрообладнання, розташоване в будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1 заставною вартістю 497 592, 96 грн, яка є предметом застави за договором застави обладнання № 38 від 28.02.2007, шляхом визнання права власності на вказану трансформаторну підстанцію (вузол електропостачання) ТП-61 із засобами комерційного обліку електроенергії та все внутрішнє електрообладнання, розташоване в будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвіктос».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 28.07.2007, у зв`язку з чим у Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвіктос» виникло право задовольнити свої вимоги через звернення стягнення на майно за договором застави обладнання № 38 від 28.02.2007.

Ухвалою від 18.09.2023 Господарський суд Київської області передав позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктос» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про звернення стягнення на предмет застави з доданими до неї документами за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Постановляючи ухвалу Господарський суд Київської області керувався таким.

Приписами ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно із ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначено, що:

- аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору;

- за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном;

- словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, оскільки означений позов відноситься до позовів, що виникли стосовно нерухомого майна, а саме: звернення стягнення на предмет застави, то підсудність за цим позовом має визначатися відповідно до правил, передбачених ч. 3 ст. 30 ГПК України, згідно з якими зазначена справа підсудна Господарському суду Черкаської області, адже нерухоме майно - трансформаторна підстанція (вузол електропостачання) ТП-61 із засобами комерційного обліку електроенергії та все внутрішнє електрообладнання, розташоване в будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1.

В розрізі наведеного висновку судом враховано, що належність відповідного спору до виключної підсудності унеможливлює прийняття Господарським судом Київської області до свого розгляду такої позовної заяви за територіальною підсудністю, що попри те не свідчить про спір щодо підсудності, позаяк:

- інститут підсудності розмежовує підвідомчі господарським судам справи між відмінними елементами господарської судової системи, залежно від того, який критерій покладено в основу такого розподілу: рівень господарського суду в системі або місце розгляду справи;

- правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ГПК України встановлює інший вид підсудності, зокрема за деякими категоріями справ в силу специфіки предмету спору процесуальний закон встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ;

- правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Отже, виключна підсудність - це встановлена підсудність певної категорії справ точно визначеному господарському суду, що виключає можливість розгляду їх у будь-якому іншому суді, відтак зазначене свідчить, що певні категорії справ не можуть розглядатися не «судом, встановленим законом» за загальними правилами підсудності або ж за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про передачу позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктос» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про звернення стягнення на предмет застави з доданими до неї документами за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

До Господарського суду Черкаської області за підсудністю з Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин".

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою від 10.10.2023 Господарський суд Черкаської області залишив позовну заяву без руху.

30.10.2023, у строк встановлений судом, від позивача надійшов супровідний лист, з яким надано копії на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху.

Також 30.10.2023 від позивача надійшла заява про зміну предмету (уточнення) позовних вимог, в якій позивач викладає позовні вимоги у такій редакції:

В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" за Кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 28.07.2007 у розмірі 23 305 419,30 грн, звернути стягнення на Трансформаторну підстанцію (вузол електропостачання) ТП-61, включаючи:

- Трансформатор ТМ 400/10-8141 (заводський № 424649), - Трансформатор ТМГ-400/10 Y1 (заводський № 1207118), - засоби комерційного обліку електроенергії - 2 шт., - шафи для встановлення електроприладів - 16 шт, - внутрішні поєднувальні мережі, - запобіжники, - трансформатори струму, - арматура підключення електромережі, - інша внутрішня електропроводка. Кабельна лінія КЛ-10кВ ААШВ-3х120 довжиною 500 м, яка під`єднує РП-46 з ТП-61 від місця врізки КЛ-10кВ д-265-107 до ТП-61. Кабельна лінія КЛ-0.38/0.22 кВ від ТП-61 до виробничого цеху та все внутрішнє електрогосподарство виробничого цеху 0.4/0.23 кВ., розташоване в середині будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, б 173/1 - заставною вартістю - 497 592,96 грн, яка є предметом застави за Договором №38 застави обладнання від 28.02.2007, шляхом визнання права власності на вказану трансформаторну підстанцію (вузол електропостачання) ТП-61 включаючи:

- Трансформатор ТМ 400/10-8141 (заводський № 424649), - Трансформатор ТМГ-400/10 Y1 (заводський № 1207118), - засоби комерційного обліку електроенергії - 2 шт., - шафи для встановлення електроприладів - 16 шт, - внутрішні поєднувальні мережі, - запобіжники, - трансформатори струму, - арматура підключення електромережі, - інша внутрішня електропроводка. Кабельна лінія КЛ-10кВ ААШВ-3х120 довжиною 500 м, яка під`єднує РП-46 з ТП-61 від місця врізки КЛ-10кВ д-265-107 до ТП-61. Кабельна лінія КЛ-0.38/0.22 кВ від ТП-61 до виробничого цеху та все внутрішнє електрогосподарство виробничого цеху 0.4/0.23 кВ., розташоване в середині будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, б 173/1, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіктос".

Ухвалою від 06.11.2023 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 911/2854/23; справу № 911/2854/23 постановив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 04.12.2023 о 12:00.

Цією ж ухвалою від 06.11.2023 суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" про зміну предмету (уточнення) позовних вимог. Постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням позовних вимог викладених у такій редакції: "В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" за Кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 28.07.2007 у розмірі 23 305 419,30 грн, звернути стягнення на Трансформаторну підстанцію (вузол електропостачання) ТП-61, включаючи:

- Трансформатор ТМ 400/10-8141 (заводський № 424649), - Трансформатор ТМГ-400/10 Y1 (заводський № 1207118), - засоби комерційного обліку електроенергії - 2 шт., - шафи для встановлення електроприладів - 16 шт, - внутрішні поєднувальні мережі, - запобіжники, - трансформатори струму, - арматура підключення електромережі, - інша внутрішня електропроводка. Кабельна лінія КЛ-10кВ ААШВ-3х120 довжиною 500 м, яка під`єднує РП-46 з ТП-61 від місця врізки КЛ-10кВ д-265-107 до ТП-61. Кабельна лінія КЛ-0.38/0.22 кВ від ТП-61 до виробничого цеху та все внутрішнє електрогосподарство виробничого цеху 0.4/0.23 кВ., розташоване в середині будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, б 173/1 - заставною вартістю - 497 592,96 грн, яка є предметом застави за Договором №38 застави обладнання від 28.02.2007, шляхом визнання права власності на вказану трансформаторну підстанцію (вузол електропостачання) ТП-61 включаючи:

- Трансформатор ТМ 400/10-8141 (заводський № 424649), - Трансформатор ТМГ-400/10 Y1 (заводський № 1207118), - засоби комерційного обліку електроенергії - 2 шт., - шафи для встановлення електроприладів - 16 шт, - внутрішні поєднувальні мережі, - запобіжники, - трансформатори струму, - арматура підключення електромережі, - інша внутрішня електропроводка. Кабельна лінія КЛ-10кВ ААШВ-3х120 довжиною 500 м, яка під`єднує РП-46 з ТП-61 від місця врізки КЛ-10кВ д-265-107 до ТП-61. Кабельна лінія КЛ-0.38/0.22 кВ від ТП-61 до виробничого цеху та все внутрішнє електрогосподарство виробничого цеху 0.4/0.23 кВ., розташоване в середині будівлі Трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, б 173/1, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіктос"."

Іншою ухвалою від 06.11.2023 господарський суд позовну заяву ТОВ "Інвіктос" залишив без руху та зобов`язав позивача не пізніше п`яти днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), про що повідомити суд.

13.11.2023, у строк встановлений судом, від позивача надійшла заява, з якою він надав відповідь № 250030 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

14.11.2023 від відповідача ТОВ "БМБ Маргарин" за підписом директора О.Г. Шевчук надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог ТОВ "Інвіктос" щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 28.07.2007 р.

Так відповідач зазначає, що дійсно, 22.07.2007 між ВАТ "Універсальний банк розвитку і партнерства" (правонаступником якого є ПАТ "Банк Перший", а з 29.07.2014 ПАТ "БГ Банк") та ТОВ "БМБ Маргарин" було укладено кредитний договір № 12 про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії заборгованість по якому станом на сьогоднішній день складає 23 305 419,30 грн.

09.12.2011 між відповідачем та ВАТ "Універсальний банк розвитку і партнерства" укладено Договір № 38 застави обладнання, відповідно до якого "БМБ Маргарин" передала, а ПАТ "Банк Перший" прийняв на умовах застави перелік обладнання визначеного сторонами в Додатку № 1 до договору на загальну суму 6 622 760,40 грн, в якості забезпечення виконання в повному обсязі власних зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" за Кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007.

Так відповідач зазначає, що сторони погодили в п. 7.3. Договору № 38 застави обладнання відповідно до якого заставодержатель розпочинає звернення стягнення на Предмет застави, якщо протягом тридцяти календарних днів Заставодавцем не буде виконана вимога про усунення порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та/або виконання умов Кредитного договору та/або умов цього Договору, яка надсилається Заставодавцю відповідно до п. 6.2.2. цього Договору.

11.07.2023 відповідач отримав від позивача вимогу про усунення порушення забезпеченого заставою, відповідно до якої, позивач вимагав до 30.07.2023 погасити заборгованість перед ТОВ "Інвіктос" в розмірі 23 305 419,30 грн.

Відповідач зазначає, що ТОВ "БМБ Маргарин" - виробник спеціалізованих маргаринів та жирів для кондитерської, молочної та олійно-жирової промисловостей. Компанія була заснована в 2005 році та була виробничим підприємством. Основними споживачами продукції підприємства були ТОВ "Донбасхліб" та Концерн "АВК", які після початку військової агресії російської федерації в 2014 році, припинили співробітництво з підприємством, що негативно вплинуло на його фінансовий стан. У зв`язку із введенням воєнного стану з 24.02.2022 ТОВ "БМБ Маргарин" було змушене зупинити господарську діяльність, всі працівники знаходяться у відпустці без збереження заробітної плати, оборотні грошові кошти для погашення суми кредиту станом на сьогодні відсутні.

Отже, ТОВ "БМБ Маргарин" у зв`язку з відсутністю фінансової можливості погасити суму боргу в розмірі 23 305 419,30 грн перед ТОВ "Інвіктос", не заперечує щодо задоволення позовних вимог ТОВ "Інвіктос" щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 28.07.2007.

Ухвалою від 15.11.2023 суд продовжив розгляд справи № 911/2854/23 з урахуванням дати підготовчого засідання - 04.12.2023 о 12:00.

21.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що враховуючи той факт, що відповідач визнає всі обставини на яких ґрунтується позов та не заперечує щодо задоволення позовних вимог ТОВ "Інвіктос" щодо звернення стягнення на предмет застави, керуючись ст. 166 ГПК України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 27.11.2023 господарський суд позовну заяву ТОВ "Інвіктос" залишив без руху та зобов`язав позивача не пізніше п`яти днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати належним чином засвідчену копію Договору № 38 застави обладнання від 28.02.2007 у повному обсязі, тобто з викладенням всіх пунктів, в тому числі п. 2.1., ..., 3.1., 3.2.

01.12.2023 до суду від позивача надійшла заява, до якої надано належним чином засвідчену копію Договору № 38 застави обладнання від 28.02.2007.

04.12.2023 за допомогою системи "Електронний суд" позивач подав заяву про розгляд справи без участі.

Ухвалою від 04.12.2023 господарський суд продовжив розгляд справи № 911/2854/23. Підготовче засідання призначив на 15.01.2024 о 12:00.

06.12.2023 поштою до суду від директора ТОВ "БМБ Маргарин" О.Г. Шевчука надійшла заява про визнання позову, у якій директор також просить розглянути справу без участі представника ТОВ "БМБ Маргарин" за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою від 13.12.2023 господарський суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Беарс" (ідентифікаційний код 35494131, вул. Попудренка, буд. 52, м. Київ, 02094) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ). Зобов`язав позивача надіслати на адреси ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Беарс" копію позовної заяви з додатками протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали. Зобов`язав відповідача надіслати на адреси ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Беарс" копію заяви про визнання позову. Врахував, що ухвалою від 04.12.2023 суд призначив підготовче засідання на 15.01.2024 о 12:00 та визнав явку представників всіх учасників справи у підготовче засідання обов`язковою.

26.12.2023 від ТОВ "Інвіктос" надійшла заява, з якою на виконання вимог ухвали суду від 13.12.2023 надає докази надсилання копії позовної заяви з додатками та заяви про уточнення позовних вимог на адреси третіх осіб.

27.12.2023 від третьої особи - ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких, серед іншого, останній заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

По суті позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він не має відношення до суті спору по справі № 911/2854/23, оскільки не є ні боржником по кредитному договору № 12, ні заставодавцем, ні поручителем. Також він не брав участь у справі № 925/1600/14, яка згадується в ухвалі суду і йому не відомі обставини цієї справи. Майно, а саме обладнання трансформаторної підстанції ТП-61, перелік якого наведений в позовній заяві не має до нього жодного відношення. Щодо згадування майна, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , то він дійсно є власником нерухомого майна розташованого за цією адресою, а саме складського приміщення. ОСОБА_1 зазначає, що в приміщенні, яке йому належить, відсутнє розташування вищепереліченого обладнання - рухомого майна та підтверджує що на цій території розташовані і інші споруди, а саме будівля трансформаторної та будівля прохідної які належать ТОВ "Інвіктос", та офісна будівля, яка належить ТОВ "Фортекс". Наразі іде процес поділу земельної ділянки між всіма власниками нерухомих об`єктів та ОСОБА_1 отримав рішення Руськополянської сільської ради відносно виготовлення технічної документації по розподілу земельної ділянки з метою укладення особистого договору оренди земельної ділянки на якій розташована будівля складу, який йому належить. ОСОБА_1 стверджує, що спірним є обладнання, яке розташовано в іншій будівлі, на його думку, саме в трансформаторній, яка йому не належить.

04.01.2024 від ТОВ "БМБ Маргарин" надійшла заява, з якою відповідач надає на виконання ухвали суду від 13.12.2023 докази надсилання заяви про визнання позову лише ТОВ "Група Беарс", оскільки, як стверджує відповідач, він не отримав копію ухвали суду від 13.12.2023, а з реєстру не можна встановити дані про іншу третю особу - ОСОБА_1.

08.01.2024 від третьої особи - ТОВ "Група Беарс" надійшли пояснення, в яких, серед іншого, третя особа заявляє клопотання про розгляд справи без її участі.

ТОВ "Група Беарс" зазначає, що 27.04.2023 між ним та ТОВ "Інвіктос" укладено Договір № 02/2023-04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Відповідно до укладеного Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ТОВ "Група Беарс" відступило ТОВ "Інвіктос" належне їй право вимоги до ТОВ "БМБ Маргарин" за Кредитним договором № 12 про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії від 22.02.2007 та всіма договорами застави/іпотеки. На підставі зазначеного ТОВ "Група Беарс" вважає, що рішення у цій справі не впливає на його права та обов`язки, так як правонаступником за кредитом за кредитним договором № 12 від 22.02.2007 та всіма договорами застави/іпотеки є ТОВ "Інвіктос".

Ухвалою від 15.01.2024 господарський суд відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжив розгляд справи.

Ухвалою від 15.01.2024 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 01.02.2024 о 10:30.

18.01.2024 ТОВ "Інвіктос" подало заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим що, 27.12.2023 ТОВ "Інвіктос" звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 925/1600/14, так як ще 27.04.2023 між ТОВ "Інвіктос" та ТОВ "Група Беарс" було укладено договір № 02/2023-04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "Група Беарс" відступило право вимоги ТОВ "Інвіктос" за Кредитним договором № 12 від 22.02.2007. Ухвалою від 03.01.2024 Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1600/14 призначено заяву директора ТОВ "Інвіктос" Георгієвої Світлани про заміну сторони у виконавчому провадженні в судове засідання на 12:30 01.02.2024. Відтак, для можливості надання ухвали Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1600/14, якою буде встановлено що ТОВ "Інвіктос" є єдиним та належним кредитором ТОВ "БМБ Маргарин" за Кредитним договором № 12 від 22.02.2007 та всіма договорами застави в тому числі і договором застави №38, ТОВ "Інвіктос" вважає необхідним перенести розгляд справи.

22.01.2024 ТОВ "БМБ Маргарин" подало заяву про долучення до справи доказів надсилання заяви про визнання позову третій особі. Також у заяві ТОВ "БМБ Маргарин" заявило клопотання про розгляд справи без участі його представника.

26.01.2024 за допомогою системи "Електронний суд" ТОВ "Інвіктос" подало клопотання про перенесення розгляду справи. Дослідивши подане клопотання, суд встановив, що за своїм змістом воно відповідає заяві, поданій ТОВ "Інвіктос" 18.01.2024 засобами поштового зв`язку.

Ухвалою від 01.02.2024 господарський суд клопотання ТОВ "Інвіктос" про перенесення розгляду справи задовольнив. Підготовче засідання відклав до 15.02.2024 о 12:30.

05.02.2024 ТОВ "БМБ Маргарин" подало заяву про визнання позову.

14.02.2024 ТОВ "Інвіктос" за допомогою системи "Електронний суд" подало заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій зазначило, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.

Ухвалою від 15.02.2024 господарський суд заяву ТОВ "БМБ Маргарин" про визнання позову залишив без розгляду. Закрив підготовче провадження по справі № 911/2854/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.02.2024 о 12:00. Визначив наступну дату судового засідання 11.03.2024 о 14:00.

Протокольною ухвалою від 19.02.2024 господарський суд відклав судове засідання до заздалегідь визначеної дати - 11.03.2024 о 14:00.

У судовому засіданні 11.03.2024 представники учасників справи участі не брали.

Позивач належно повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 19.02.2024) до його електронного кабінету.

ТОВ "БМБ Маргарин" та ТОВ "Група Беарс" належно повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (копій ухвал суду від 19.02.2024).

Копії ухвал від 19.02.2024, що направлялись на відомі суду адреси, в тому числі на адресу місця проживання ОСОБА_1 , повернуті органом поштового зв`язку із відмітками "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

На підставі такої норми ОСОБА_1 вважається таким, що належно повідомлений про час і місце судового засідання.

Також суд враховує заяви усіх учасників справи про розгляд справи без їх участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. (ч. 1 ст. 202 ГПК України)

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи.

22.07.2007 Відкрите акціонерне товариство "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства" (Банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" підписали кредитний договір № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) (далі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого, Банк на умовах, передбачених цим Договором, відкриває Позичальнику відновлювану відкличну мультивалютну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі - 11 160 500,00 (одинадцять мільйонів сто шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, в тому числі з можливістю кредитування в іноземній валюті (доларах США, ЄВРО) в сумі, еквівалент якої в національній валюті України за курсом НБУ на день фактичної видачі не може перевищувати 11 160 500,00 (одинадцять мільйонів сто шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, в межах якої надає Позичальнику в користування грошові кошти, (надалі - Кредит), діяльності на поповнення обігових коштів, зі сплатою - 19,0% (дев`ятнадцять) відсотків річних, за користування сумою Кредиту, отриманого Позичальником в національній валюті України, та 14,0% (чотирнадцять) відсотків річних за користування сумою Кредиту, отриманого Позичальником в іноземній валюті, (надалі - Відсотки).

Строк повернення Кредиту - "22" лютого 2010 року або строк, встановлений у відповідності з п. 2.7, 2.8. цього Договору, (надалі - Строк погашення). (п. 1.3. Кредитного договору)

Сторони домовились, що Позичальник зобов`язується в термін до "28" лютого 2007 року забезпечити передачу в заставу Банку, в забезпечення виконання в повному розмірі власних зобов`язань за цим Договором, основні засоби, що належать Позичальнику на праві власності, оціночною вартістю - не менше 6 600 000,00 гривень (Шість мільйонів шістсот тисяч гривень 00 коп.), та власне нерухоме майно, а саме: нежитлової будівлі, загальною площею - 1334,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1.

При цьому всі витрати по укладанню договору іпотеки у нотаріуса нестиме Позичальник. (п. 1.6. Кредитного договору)

Сторони домовились, що Позичальник зобов`язується в термін до "28" лютого 2007 року забезпечити передачу в заставу Банку, в забезпечення виконання в повному розмірі зобов`язань Позичальника за цим Договором, фінансові поруки ДП "Беарс-Центр" та ЗАТ "Беарс", та зобов`язується в термін до "07" березня 2007 року (включно) забезпечити передачу в заставу Банку, в забезпечення виконання в повному розмірі зобов`язань Позичальника за цим Договором, майновим поручителем - ТОВ "БМБ Компаунд" - основних засобів, оціночною вартістю - не менше 1 170 000,00 гривень (один мільйон сто сімдесят тисяч гривень 00 коп). (п. 1.7. Кредитного договору)

Сторони домовились, що Позичальник зобов`язується в термін до "20" вересня 2007 року забезпечити передачу в заставу Банку, в забезпечення виконання в повному розмірі зобов`язань Позичальника за цим Договором, майновим поручителем - ДП "Беарс-Центр" - нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель. загальною площею - 2056,0 кв.м., що розташовані за адресою:м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1. (п. 1.8. Кредитного договору)

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. (п. 7.2. Кредитного договору)

Зміни та доповнення до цього Договору вносяться за домовленістю Сторін та оформляються Сторонами в письмовій формі як у вигляді одного документа - договору про внесення змін та доповнень до цього Договору. так і шляхом обміну листами, якщо інше не передбачено цим Договором. (п. 7.3. Кредитного договору)

28.02.2007 Відкрите акціонерне товариство "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства" (далі - Заставодержатель) та Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" (далі - Заставодавець) підписали Договір № 38 застави обладнання. (далі - Договір застави)

Відповідно до п. 1.1. Договору застави, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає в заставу обладнання в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором № 12 від "22" лютого 2007 р., зі всіма змінами та доповненнями до нього, що можуть бути внесені протягом його дії, (далі - Кредитний договір), укладеного між Заставодержателем та Заставодавцем, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у Заставодержателя в зв`язку з укладенням та виконанням Кредитного договору та цього Договору.

В порядку та на умовах, передбачених цим Договором, заставою забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з Кредитного договору, зокрема зобов`язання Заставодавця:

а) повернути до "22" лютого 2010 року кредит у розмірі - 11 160 500,00 (Одинадцять мільйонів сто шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, в порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором (далі - Кредит), безготівковим шляхом на рахунок № НОМЕР_2 в ВАТ "УБРП" Код банку 320995 Код - при кредитуванні в доларах США, безготівковим шляхом на рахунок № НОМЕР_2 в ВАТ "УБРП" Код банку 320995 Код - при кредитуванні в ЄВРО;

б) сплачувати щомісячно відсотки за користування Кредитом у розмірі - 19,0 % (Дев`ятнадцять) відсотків річних - при кредитуванні в національній валюті України, та 14,0 % (чотирнадцять) відсотків річних - при кредитуванні в іноземній валюті;

в) використати грошові кошти для поповнення обігових коштів;

г) у разі порушення умов Кредитного договору сплатити неустойку, штраф, пеню в строки. у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором;

д) відшкодувати збитки та витрати, іншу заборгованість, що можуть виникнути у Заставодержателя в зв`язку з укладенням та виконанням Кредитного договору;

е) інші права та обов`язки які випливають з Кредитного договору. (п. 2.1. Договору застави)

Предметом застави згідно цього договору є обладнання, а саме: обладнання, згідно Додатку № 1 (далі - Предмет застави). (п. 3.1. Договору застави)

Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується: накладною № 46 від 30.06.2005р., накладною № 28 від 11.04.2005р., договором № 05-05/ю/ват поставки обладнання від 10.09.2005р., накладною № 57 від 12.09.2005р., накладною № 48 від 30.06.2005р., накладною № РН-0000133 від 19.07.2006р., накладною № 5 від 31.01.2005р., накладною № 22 від 23.03.2005р., накладною № 9 від 1.01.2005р., витягом з відомостей бухгалтерського обліку основних засобів станом на "21" лютого 2007 р. (п. 3.2. Договору застави)

Згідно експертного висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки, складеного Ґудзь О.В. станом на "30" листопада 2006 р. вартість Предмету застави становить - 622 760,40 (Шість мільйонів шістсот двадцять дві тисячі сімсот шістдесят) гривень 40 копійок.

За згодою Сторін вартість Предмету застави становить - 6 622 760,40 (Шість мільйонів шістсот двадцять дві тисячі сімсот шістдесят) гривень 40 копійок (далі - заставна вартість).

Зазначена в цьому пункті сума відображає вартість Предмету застави на момент укладення цього Договору і не може бути розцінена як обмеження розміру відповідальності Заставодавця. Сторони дійшли згоди, що Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в обсязі, передбаченому цим Договором та означеному на момент звернення стягнення, за рахунок всієї суми, що буде виручена від розпорядження предметом застави (в тому числі, але не обмежуючись цим, реалізації (або прийняття у власність) Предмету застави в передбаченому законодавством України порядку. (п. 3.3. Договору застави)

Застава здійснюється без передачі Предмету застави заставодержателю. Предмет застави залишається у володінні та користуванні Заставодавця та знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1. (п. 3.7. Договору застави)

Заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати Предмет застави, для задоволення своїх вимог в повному обсязі у випадках невиконання Заставодавцем забезпечених згідно цього Договору зобов`язань та в інших випадках, передбачених цим Договором та Кредитним договором. При цьому заставодержатель отримує задоволення за рахунок Предмету застави в тому розмірі, яка є достатньою для повного задоволення вимог, забезпечених згідно цього Договору. (п. 7.1. Договору застави)

Заставодержатель до початку процедури звернення стягнення на Предмет застави реєструє відомості про звернення стягнення у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, визначеному законодавством України. (п. 7.2. Договору застави)

Заставодержатель розпочинає звернення стягнення на Предмет застави, якщо протягом тридцяти календарних днів Заставодавцем не буде виконана вимога про усунення порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та/або виконання умов Кредитного договору та/або умов цього Договору, яка надсилається Заставодавцю відповідно до п. 6.2.2. цього Договору. (п. 7.3. Договору застави)

Відповідно до п. 7.4. Договору застави заставодержатель має право на свій розсуд:

- застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог Заставодержателя (п. 7.6. цього Договору), шляхом продажу Предмету застави третім особам або прийняти у власність Предмет застави в рахунок виконання зобов`язань забезпечених згідно цього Договору;

- звернути стягнення на Предмет застави на підставі рішення суду.

Згідно з п. 7.5. Договору застави звернення стягнення на Предмет застави відбувається за вибором Заставодержателя будь-яким способом, який не протирічить законодавству України і зазначається Заставодержателем у письмовому повідомленні (вимозі), що надсилається Заставодавцю у відповідності з п. 6.2.2. цього Договору (надалі - вимога).

При цьому надсилання Заставодержателем зазначеного повідомлення не може розглядатись як обмеження його права застосувати інші способи звернення стягнення за своїм вибором.

У п. 7.6. Договору застави сторони передбачили застереження про задоволення вимог Заставодержателя:

7.6.1. Продаж Предмету застави Заставодержателем:

7.6.1.1. Заставодержатель набуває право на продаж Предмету застави, якщо протягом тридцяти календарних днів Заставодавець не задовольнить Вимогу Заставодержателя про усунення порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та/або виконання умов Кредитного договору та/або умов цього Договору, в якій зазначається про звернення стягнення шляхом продажу Предмету застави.

7.6.1.2. Заставодержатель зобов`язаний за тридцять календарних днів до укладення договору купівлі-продажу Предмету застави письмово повідомити інших осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на Предмет застави, про свій намір укласти договір купівлі-продажу Предмету застави із зазначенням способу, місця та часу проведення процедури продажу.

7.6.1.3. Заставодавець після закінчення тридцятиденного терміну зобов`язаний Предмет застави, який знаходиться у його володінні, негайно передати у володіння Заставодержателю.

7.6.1.4. Продаж Предмету застави проводиться Заставодержателем від імені Заставодавця будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах (на власний розсуд), якщо протягом тридцяти днів з моменту надіслання Заставодавцю Вимоги (п. 7.6.1.2. цього Договору) не надійде повідомлення про намір придбати Предмет застави від осіб, які мають переважне право на придбання Предмету застави.

7.6.1.5. Умови договору купівлі-продажу Предмету застави визначаються Заставодержателем самостійно з урахуванням обмежень встановлених законодавством України.

7.6.1.6. При цьому вартість Предмету застави для договору купівлі-продажу визначається Заставодержателем на власний розсуд у повному розмірі заборгованості Заставодавця перед Заставодержателем за зобов`язаннями, зазначеними у п. 2.1. та п. 2.2. цього Договору або в розмірі згідно абзацу 1 п. 3.3. цього Договору або на підставі звіту про оцінку майна, що складається суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з законодавством України.

7.6.1.7. Заставодавець зобов`язаний негайно після одержання Вимоги Заставодержателя передати або убезпечити фізичний доступ до Предмету застави представникам Заставодержателя, суб`єкту оціночної діяльності та особам, що мають намір придбати Предмет застави.

7.6.1.8. Грошові кошти, виручені від продажу Предмету застави, направляються в рахунок погашення заборгованості Заставодавця перед Заставодержателем, що визначається на момент надходження грошових коштів та становить суму заборгованості в повному обсязі, який визначається згідно з п. 2.1. та п. 2.2. цього Договору. Решта коштів перераховується на задоволення вимог осіб, що мають зареєстровані права чи вимоги на Предмет застави, відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих вимог. Залишок вирученої від продажу суми протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання Заставодержателем грошових коштів від реалізації Предмету застави повертається Заставодавцю на його поточний рахунок за умови отримання від Заставодавця відповідного письмового повідомлення щодо спрямування таких коштів.

7.6.1.9. У разі недостатності грошових коштів, що виручені від продажу Предмету застави для повного вдоволення вимог Заставодержателя, Заставодавець зобов`язується погасити залишок заборгованості.

7.6.1.10. Протягом десяти календарних днів з дня укладення договору купівлі-продажу Предмету застави Заставодержатель зобов`язаний надіслати на адресу Заставодавця та осіб, які мали зареєстроване у встановленому порядку обтяження на Предмет застави, письмовий звіт про результати продажу.

У п. 7.6.2. Договору застави сторони узгодили порядок передачі Заставодержателю права власності на Предмет застави:

7.6.2.1. Право власності на Предмет застави переходить від Заставодавця до Заставодержателя, якщо протягом тридцяти календарних днів Заставодавець не задовольнить Вимогу Заставодержателя про усунення порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та/або виконання умов Кредитного договору та/або умов цього Договору, в якій зазначається про звернення стягнення шляхом передачі від Заставодавця до Заставодержателя права власності на Предмет застави.

7.6.2.2. Заставодержатель зобов`язаний за тридцять календарних днів письмово повідомити інших осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на Предмет застави, про свій намір набути право власності на Предмет застави.

7.6.2.3. Заставодавець після закінчення тридцятиденного терміну зобов`язаний негайно передати Предмет застави, який знаходяться у його володінні, у володіння Заставодержателя.

7.6.2.4. Днем передачі Предмету застави у власність Заставодержателя є день передачі Предмету застави від Заставодавця до Заставодержателя згідно п. 7.6.2.3. цього Договору.

7.6.2.5. В день переходу права власності на Предмет застави від Заставодавця до Заставодержателя всі зобов`язання Заставодавця, забезпечені згідно цього Договору вважаються виконаними і Заставодержатель не має права пред`являти Заставодавцю інші вимоги щодо виконання зобов`язань.

7.6.2.6. При цьому вартість Предмету застави визначається Заставодержателем на власний розсуд у повному розмірі заборгованості Заставодавця перед Заставодержателем за зобов`язаннями, зазначеними у п. 1. та п. 2.2. цього Договору або в розмірі згідно абзацу 1 п. 3.3. цього Договору або на підставі звіту про оцінку майна, що складається суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з законодавством України.

7.6.2.7. Перехід права власності на Предмет застави від Заставодавця до Заставодержателя не потребує додаткового оформлення, а цей Договір є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності Заставодержателя на Предмет застави.

Згідно з п. 7.7. Договору застави, Заставодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет застави незалежно від настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором у випадку отримання від третьої особи повідомлення, передбаченого законодавством України про набуття такою особою права стягнення на Предмет застави.

Договір вступає в дію з моменту його укладання Сторонами та діє до повного виконання Заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором та/або цим Договором. (п. 9.1. Договору застави)

Доповнення до цього Договору та зміна окремих його положень здійснюється за письмово оформленою згодою Сторін, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. (п. 9.3. Договору застави)

Сторонам роз`яснено зміст ст. 27 Закону України "Про заставу", згідно якої застава зберігає силу, якщо Предмет застави переходять у власність іншій особі або якщо Заставодержатель уступає забезпечене заставою право вимоги іншій особі. Заставодавець не має права передавати будь-яким чином права та зобов`язання за цим Договором третім особам без письмової згоди на це Заставодержателя. (п. 9.9. Договору застави)

Договір зберігає чинність для правонаступників Сторін. (п. 9.10. Договору)

Згідно з Додатком № 1 до Договору № 38 застави обладнання від 28.02.2007 р. - витягом з відомостей бухгалтерського обліку ТОВ "БМБ Маргарин" найменувань, кількості та вартості майна по рахунку № 10.4 станом на 21/02/2007 року, яке передається в заставу Відкритому акціонерному товариству "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства" (далі - Витяг), загальна вартість майна становить 6 622 760,40 грн.

Так, зокрема, у п. 26 Витягу сторони погодили передачу майна:

повне найменування майна - трансформатор;

марка (артикул, модель тощо) - Запоріжський з-д трансформаторівТМГ-400;

рік випуску - 1993;

дата придбання - 16.05.05;

купівельна ціна за один. майна, грн - 10 000,00;

кількість одиниць - 1;

залишкова балансова вартість, грн - 9 466;

ринкова вартість, грн - 11 359,2;

заставна вартість, грн - 11 359,2.

Сторони уклали такі Договори про внесення змін та доповнень до Договору № 38 застави обладнання від "28" лютого 2007 року:

- від 20.07.2007 № 1;

- від 29.08.2007 № 2;

- від 27.08.2009 № 4;

- від 15.02.2010 № 5;

- від 19.08.2010 № 6;

- від 29.08.2011 № 7;

- від 17.08.2012 № 8;

- від 28.12.2012 № 9;

- від 28.03.2013 № 10;

- від 27.03.2014 № 11.

Так у п. 1 Договору № 11 сторони погодили викласти абзац а) пункту 2.1. Договору № 38 Застави обладнання від 28.02.2007 (далі - Договір) в наступній редакції:

"а) повернути до 06 лютого 2015 року заборгованість по мультивалютній кредитній лінії з загальним лімітом у розмірі 26 000 000,00 грн. (двадцять шість мільйонів гривень 00 копійок), в порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором із змінами та доповненнями, передбаченими всіма договорами про внесення змін та доповнень, в т.ч. такими, що можуть бути укладені в майбутньому (далі - Кредит), безготівковим шляхом на рахунки:

- при кредитуванні в національній валюті України - № НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Перший", код банку 320995, код за ;

- при кредитуванні в доларах США - № НОМЕР_4 в ПАТ "Банк Перший", код банку 320995, код за ;

- при кредитуванні в ЄВРО - №427;"

Також у Договорі № 11 сторони погодились викласти Додаток № 1 до Договору № 38 застави обладнання від 28.02.2007 р. в новій редакції.

Так п. 26 Витягу викладено у такій редакції:

повне найменування майна - Трансформаторна підстанція (вузол електропостачання) ТП-61 із засобами комерційного обліку електроенергії та все внутрішнє електрообладнання, розташоване в будівлі трансформаторної підстанції ТП-61 за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 173/1;

марка (артикул, модель тощо) - Трансформаторна підстанція (вузол електропостачання) ТП-61, включаючи: - Трансформатор ТМ 400/10-8141 (заводський № 424649), - Трансформатор ТМГ-400/10 У1 (заводський № 1207118), - засоби комерційного обліку електроенергії - 2 шт., - шафи для встановлення електроприладів - 16 шт., - внутрішні поєднувальні мережі, - запобіжники, - трансформатори струму, - арматура підключення електромережі, - інша внутрішня електропроводка. Кабельна лінія КЛ-10кВ ААШВ- 3х120 довжиною 500 м, яка під`єднує РП-46 з ТП-61 від місця врізки КЛ-10кВ д-265-107 до ТП-61. Кабельна лінія КЛ-0.38/0.22 кВ від ТП-61 до виробничого цеху та все внутрішнє електрогосподарство виробничого цеху 0.4/0.23 кВ;

рік випуску - 1993;

дата придбання - 16.05.05;

купівельна ціна за один. майна, грн - 518 326,00;

кількість одиниць - 1;

залишкова балансова вартість, грн - 414 660,80;

ринкова вартість, грн - 497 592,96;

заставна вартість, грн - 497 592,96.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 у справі № 910/7157/22 за позовом Приватного підприємства "Максі Паритет" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Беарс", Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" про дострокове припинення дії свідоцтв України на торговельні марки та зобов`язання вчинити дії, суд встановив:

"29.12.2011 між ТОВ "Група Беарс" та ПАТ "Банк Перший" було укладено договір №246 про заставу майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності відповідно до якого ТОВ "Група Беарс" передала, а ПАТ "Банк Перший" прийняв на умовах застави майнові права на об`єкт інтелектуальної власності (знаки для товарів та послуг), в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" (ідентифікаційний код юридичної особи 32606706) за Кредитним договором №12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007.

Відповідно до п. 2.1. в редакції договору №4 про внесення змін та доповнень до Договору №246 про заставу майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності від 29.12.2012 сторони погодили, що заставою забезпечуються вимоги ПАТ "Банк Перший", що випливають з кредитного договору, зокрема повернути до 06.02.2015 заборгованість по мультивалютній кредитній лінії з загальним лімітом у розмірі, еквівалентному 26 000 000 (двадцять шість мільйонів) грн в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором із змінами та доповненнями, передбаченими всіма договорами про внесення змін та доповнень, в т.ч. такими, що можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно пункту 3.1. договору №246 про заставу майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності від 29.12.2012 ТОВ "Група Беарс" передало, а ПАТ "Банк Перший" прийняв майнові права на об`єкти інтелектуальної власності (знаки для товарів та послуг): "SIASH", який належав відповідачу як власнику згідно Свідоцтва на знак для товарів і послуг №71241 від 15.01.2007, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності при Міністерстві освіти і науки України; "FLAMIX", який належав відповідачу як власнику згідно Свідоцтва на знак для товарів і послуг №41072 від 15.06.2004 виданого Державним департаментом інтелектуальної власності при Міністерстві освіти і науки України.

Згідно п. 3.3. сторони погодили, що вартість майнового права складає 39 259 000 (тридцять дев`ять щільнів двісті п`ятдесят дев`ять тисяч) грн.

В п. 5.2.10 договору №246 про заставу майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності від 29.12.2012 сторони погодили, що протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення (вимоги) заставодержателя про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання передбаченого п. 6.2.1 даного договору, задовольнити вимогу заставодержателя про усунення порушення або виконання умов кредитного договору та/або цього договору.

07.04.2014 ТОВ "Група Беарс" було отримано від ПАТ "Банк Перший" вимогу про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання в якій було зазначено що 02.04.2014 з офіційного сайту інформаційно-ресурсного центру України (irc.gov.ua) стало відомо, що ТОВ "БМБ Маргарин", який є позичальником за вищевказаним вказаним кредитним договором, з 31.03.2014 знаходиться в стані припинення. Відповідно до ст. 91 ГК України, припинення господарського товариства відбувається шляхом його ліквідації або реорганізації.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Тому ПАТ "Банк Перший" має правові підстави для дострокового стягнення кредитних коштів та вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги погасити заборгованість за кредитом в розмірі 20 680 924 грн 95 коп. заборгованість за кредитом, 2 624 494 грн 37 коп. заборгованість за процентами, а всього 23 305 419 грн 30 коп., шляхом укладення договору про передачу (відчуження) виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки.

Статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтею 23 Закону України "Про заставу" визначено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права, або в інший спосіб, не заборонений законом, у тому числі шляхом продажу права вимоги третій особі.

07.05.2014 ПАТ "Банк Перший" та ТОВ "Група Беарс" на виконання вимоги ПАТ "Банк Перший" від 07.04.2014 було укладено договір про передачу (відчуження) виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки. Відповідно до укладеного договору ТОВ "Група Беарс" передав (відчужив) у власність ПАТ "Банк Перший" майнові права на об`єкти інтелектуальної власності (знаки для товарів та послуг): "SIASH", який належав відповідачу як власнику згідно Свідоцтва на знак для товарів і послуг №71241 від 15.01.2007, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності при Міністерстві освіти і науки України та знак "FLAMIX", який належав Відповідачу 1 як власнику згідно Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 41072 від 15.06.2004 виданого Державним департаментом інтелектуальної власності при Міністерстві освіти і науки України.

Відповідно до п. 3.1.1. договору про передачу (відчуження) виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки відповідач 1 передав виключні майнові права інтелектуальної власності на торговельні марки, як заставодавець згідно договору №246 про заставу майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності від 29.12.2011 в погашення заборгованості за кредитним договором №12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007 за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" (ідентифікаційний код юридичної особи 32606706) в розмірі 20 680 924 грн 95 коп. заборгованість за кредитом, 2 624 494 грн 37 коп. заборгованість за процентами, а всього 23 305 419 грн 30 коп.

Сторони в п. 3.3.1 договору про передачу (відчуження) виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки погодили, що обов`язок із підготовки всіх документів для державної реєстрації переходу прав покладається на набувача. Оплата всіх державних податків і зборів, пов`язаних з державною реєстрацією Договору, покладається на набувача.

Отже, як встановлено судом, ПАТ "Банк Перший" отримав в погашення заборгованості за кредитним договором №12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02. 2007 в розмірі 20 680 924 грн 95 коп. заборгованість за кредитом, 2 624 494 грн 37 коп. заборгованість за процентами, а всього 23 305 419 грн 30 коп., від заставодавця ТОВ "Група Беарс" згідно договору №246 про заставу майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності від 29.12.2011, належні на праві власності ТОВ "Група Беарс" майнові права на об`єкти інтелектуальної власності (знаки для товарів та послуг) "SIASH" та "FLAMIX", чим ТОВ "Група Беарс" здійснило погашення кредитної заборгованості за ТОВ "БМБ Маргарин" за кредитним договором №12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007 в розмірі 23 305 419 грн 30 коп., таким чином ТОВ "Група Беарс" став новим кредитором за кредитним договором, а ПАТ "Банк Перший" став новим власником майнових прав на об`єкти інтелектуальної власності (знаки для товарів та послуг) "SIASH" та "FLAMIX". Тобто ТОВ "Група Беарс" втратила право власності на дані об`єкти інтелектуальної власності з моменту укладення договору про передачу (відчуження) виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки від 07.05.2014. Але, як встановлено судом, новий власник, ПАТ "Банк Перший", обов`язок щодо реєстрації переходу права власності на об`єкти інтелектуальної власності (знаки для товарів та послуг) не виконав, а саме не перереєстрував вищевказані торгові марки, в зв`язку з чим в державному реєстрі міститься інформація про право власності на торгові марки за відповідачем."

Такі обставини враховані Господарським судом Черкаської області при розгляді заяви про заміну сторони правонаступником у справі № 925/1600/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" про стягнення 23305419,32 грн за Кредитнимдоговоромм.

Ухвалою від 23.02.2023 у справі № 925/1600/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" про стягнення 23305419,32 грн, Господарський суд Черкаської області заяву про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату наказу та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47160985 задовольнив частково та замінив сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року у справі № 925/1600/14, а саме: стягувача - Публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Беарс".

Ухвалою від 01.02.2024 у справі № 925/1600/14 Господарський суд Черкаської області замінив сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення від 02 березня 2015 року Господарського суду Черкаської області у справі №925/1600/14, а саме: стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю Група Беарс на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Інвіктос.

При постановленні ухвали від 01.02.2024 суд встановив таке:

"27 грудня 2023 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю Інвіктос ГЕОРГІЄВА Світлана звернулася до господарського суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки 27 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Інвіктос та Товариством з обмеженою відповідальністю Група Беарс було укладено договір №02/2023-04 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Група Беарс відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю Інвіктос зокрема по:

1.Кредитному договору №12 від 22.02.2007 р., укладений між ВАТ Універсальний Банк Розвитку та Партнерства (правонаступником якого є ПАТ БГ Банк ) та ТОВ БМБ Маргарин.

2.Договору №38 застави обладнання від 28.02.2007 р.;

3.Та іншим договором відповідно до додатку.

Таким чином, ТОВ ІНВІКТОС є новим кредитором та правонаступником всіх прав та обов`язків за Кредитним договором №12 від 22.02.2007 р., укладеному між ВАТ Універсальний Банк Розвитку та Партнерства (правонаступником якого є ПАТ БГ Банк) та ТОВ БМБ Маргарин, укладеного між ВАТ Універсальний Банк Розвитку та Партнерства (правонаступником якого є ПАТ БГ Банк) та ТОВ БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР."

При розгляді справи № 911/2854/23 суд враховує, що ні в справі № 910/7157/22 ні в справі № 925/1600/14 не розглядалось питання стосовно набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Група Беарс" і, як наслідок, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" прав та обов`язків заставодержателя за Договором застави обладнання № 38 від 28.02.2007.

Паралельно до досліджених обставин, 28.11.2019 ПАТ "БГ Банк" (Банк) та ТОВ "Мані Флоу" (Новий кредитор) підписали Договір № 11/2019-24 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до п. 2.1. якого, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до Позичальника та Заставодавців та/або Іпотекодавців, Поручителів зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитним договором та договорами іпотеки, застави, поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру, Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - "Основні договори", надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим Договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з Додатком № 1 до Договору № 11/2019-24 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 28.11.2019 р., у Реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами зазначено, зокрема, ТОВ "БМБ Маргарин" - кредитний договір № 12 від 22.02.2007 р. та ТОВ "БМБ Маргарин" - договір № 38 застави обладнання від 28.02.2007.

У подальшому, 27.04.2023, ТОВ "Мані Флоу" (Первісний кредитор) та ТОВ "Інвіктос" (Новий кредитор) підписали Договір № 01/2023-04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - Договір № 01/2023-04), відповідно до п. 2.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає, шляхом продажу Новому кредитору належного йому права вимоги, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених даним Договором, прав вимоги Первісного кредитора до Позичальника та Заставодавців та/або Іпотекодавців, Поручителів зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або, які зобов`язані виконати обов`язки Боржника, за кредитним договором та договорами іпотеки, застави, поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - "Основний договір", надалі за текстом "Права вимоги". Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Сторони домовились, що відступлення Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Основним договором та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно з укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

За цим Договором Новий кредитор в День укладення цього Договору, але в будь - якому випадку не раніше моменту отримання Первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усіх прав кредитора за Основним договором, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основним договором, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, визначених договорами (документами, що мають силу договору), сплати інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права Первісного кредитора за Основним договором переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. (п. 2.2. Договору № 01/2023-04)

Відповідно до п. 3.3. Договору № 01/2023-04, Первісний кредитор повідомляє, а Новий кредитор погоджується з тим, що йому відомо, серед іншого, про наступне:

- в провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа № 910/23592/14 за позовом ПАТ "БГ Банк" до ТОВ "Беарс Логістик Центр", треті особи: ТОВ "БМБ Маргарин", ТОВ "Фінансова компанія Марко Поло" про звернення стягнення на предмет іпотеки;

- в провадженні Господарського суду Черкаської області перебуває справа № 925/1691/17 про визнання іпотекодержателем нерухомого майна;

- в провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа № 712/5656/20 про визнання недійсним договору.

28.04.2023 ТОВ "Мані Флоу" (Первісний кредитор) та ТОВ "Інвіктос" (Новий кредитор) підписали Додаток № 1 до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 01/2023-04 від 27.04.2023 року, відповідно до п. 1 якого, сторони домовились, що за Договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Мані Флоу" відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвіктос" по наступним договорам:

1. Кредитний договір № 12 від 22.02.2007 р., укладений між ВАТ "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства" (правонаступником якого є ПАТ "БГ Банк") та ТОВ "БМБ Маргарин".

2. Договір іпотеки від 29 серпня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом київського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі № 1730 (з усіма змінами та доповненнями).

3. Договори забезпечення кредитного договору № 12:

а. Договір № 38 від 28.02.2007 року;

b. Договір № 170 від 20.07.2007 року;

с. Договір № 246 від 29.12.2011 року.

4. Договір № 11/2019-24 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 28 листопада 2119 року, укладений між ПАТ "БГ Банк" та ТОВ "Мані Флоу";

5. Договір про відступлення права вимоги за договором Іпотеки (з усіма змінами та доповненнями) від 28.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., зареєстрованим в реєстрі за № 3310.

Доказів визнання недійсними договорів відступлення права вимоги від 28.11.2019 та від 27.04.2023 суду не надано.

29.06.2023 ТОВ "Інвіктос" звернулось до ТОВ "БМБ Маргарин" з вимогою про усунення порушення забезпеченого заставою з вимогою до 30.07.2023 погасити заборгованість перед ТОВ "Інвіктос" в розмірі 23 305 419,30 грн на відповідні реквізити.

ТОВ "БМБ Маргарин" вимогу ТОВ "Інвіктос" не виконав, у зв`язку з чим ТОВ "Інвіктос звернувся до суду із даним позовом - в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 23 305 419,30 грн звернути стягнення на Трансформаторну підстанцію шляхом визнання права власності на вказану трансформаторну підстанцію.

Розглядаючи спір суд враховує таке.

Як установлено в ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.1. Договору застави заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати Предмет застави, для задоволення своїх вимог в повному обсязі у випадках невиконання Заставодавцем забезпечених згідно цього Договору зобов`язань та в інших випадках, передбачених цим Договором та Кредитним договором. При цьому заставодержатель отримує задоволення за рахунок Предмету застави в тому розмірі, яка є достатньою для повного задоволення вимог, забезпечених згідно цього Договору.

Згідно з п. 7.2. Договору застави заставодержатель до початку процедури звернення стягнення на Предмет застави реєструє відомості про звернення стягнення у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до п. 7.3. Договору застави заставодержатель розпочинає звернення стягнення на Предмет застави, якщо протягом тридцяти календарних днів Заставодавцем не буде виконана вимога про усунення порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та/або виконання умов Кредитного договору та/або умов цього Договору, яка надсилається Заставодавцю відповідно до п. 6.2.2. цього Договору.

Відповідно до п. 7.4. Договору застави заставодержатель має право на свій розсуд:

- застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог Заставодержателя (п. 7.6. цього Договору), шляхом продажу Предмету застави третім особам або прийняти у власність Предмет застави в рахунок виконання зобов`язань забезпечених згідно цього Договору;

- звернути стягнення на Предмет застави на підставі рішення суду.

Тобто у вказаному договорі сторони досягли згоди щодо способів звернення стягнення на предмет застави як на підставі рішення суду так і шляхом позасудового врегулювання, а також передбачили можливість прийняття у власність предмету застави.

У ч. 7 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

З метою звернення стягнення на предмет застави обтяжувач (заставодержатель, стягувач) повинен неухильно дотримуватись порядку дій, передбаченого спеціальним для цього виду правовідносин Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі - Закон № 1255-IV).

Згідно із ч. 1, 4 ст. 23 Закону № 1255-IV відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Якщо предметом забезпечувального обтяження є два або більше об`єктів, обтяжувач отримує задоволення за рахунок такої їх кількості, яка достатня для повного задоволення забезпеченої обтяженням вимоги. У цьому разі обтяжувач самостійно визначає рухоме майно, на яке звертається стягнення.

Згідно з ч. 1-3 ст. 24 Закону № 1255-IV звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною 4 ст. 43 Закону № 1255-IV визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок реалізації предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду визначений в ст. 25 Закону № 1255-IV. У частині першій цієї статті вказано, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У п. 7.2. Договору застави сторони також передбачили, що заставодержатель до початку процедури звернення стягнення на Предмет застави реєструє відомості про звернення стягнення у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, визначеному законодавством України.

Тобто Законом № 1255-IV встановлені певні зобов`язання заставодержателя на виконання дій до звернення з позовом до суду. Однак не передбачено жодних негативних наслідків невиконання такого зобов`язання при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

У п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону № 1255-IV передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

А в частині третій вказаної статті зазначено, що якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

При цьому в статті 26 Закону № 1255-IV визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до частини першої цієї статті обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

З системного аналізу п. 4 ч. 2 ст. 25 і ст. 26 Закону № 1255-IV випливає, що суд з урахуванням специфіки застави може застосувати такий спосіб звернення стягнення як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання.

І таке рішення суду є підставою для реєстрації рухомого майна за заставодержателем чи особою, яка набула права власності на предмет забезпечувального обтяження.

Разом з тим, ТОВ "Інвіктос" у своєму позові просить звернути стягнення шляхом визнання за ним права власності на предмет застави.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правову позицію щодо застосування статті 392 ЦК України і звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачається у статті 16 ЦК України.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі 344/16879/15-ц.

Разом з тим, спірні правовідносини врегульовані Законом № 1255-IV, який передбачає можливість звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом передачі рухомого майна у власність обтяжувача, а не шляхом визнання права власності обтяжувача на нього.

Позивач подав позов про звернення стягнення на заставлене майно шляхом визнання за ним права власності на нього, що не відповідає приписам щодо неможливості в судовому порядку звертати стягнення на заставлене рухоме майно шляхом визнання права власності на нього.

Необхідно враховувати, що суд на підставі п. 4 ч. 2 ст. 25 і ст. 26 Закону № 1255-IV може звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом передачі рухомого майна у власність обтяжувача, що буде належним та ефективним способом захисту прав позивача у цій справі та відповідає специфіці рухомого майна.

Разом з тим в матеріалах справи, що переглядається, відсутній витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підтвердження реєстрації в цьому реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження для перевірки виконання вимог, передбачених частиною 3 ст. 24 Закону № 1255-IV. Жодних згадувань про виконання таких вимог Закону № 1255-IV як і вимог п. 7.2. Договору застави ТОВ "Інвіктос" у своєму позові не зазначає.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У матеріалах справи також і докази про повідомлення позивачем інших обтяжувачів про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет застави, як того вимагає ч. 1 ст. 25 Закону № 1255-IV.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/29241/13-ц (провадження № 14-118цс18) за позовом про звернення стягнення на предмет застави, стягнення грошових коштів вказано, що оскільки позивач не виконав вимог, передбачених статтею 24 Закону № 1255-ІV та не надав витягу з Державного реєстру обтяжень на підтвердження наявності чи відсутності інших обтяжувачів для перевірки виконання вимог, передбачених статтею 25 зазначеного Закону, суди зробили правильний висновок про відмову в задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Також у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18) за позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

Отже невстановлення судом факту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, а також факту надіслання іншим обтяжувачам повідомлення про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет застави свідчить про недотримання позивачем процедури звернення стягнення на заставлене майно та є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на заставлене майно саме з цих підстав, оскільки у протилежному випадку можуть бути порушені права інших заставодержателів і такі порушення можуть бути невідновними.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд, на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України, врахував висновки щодо застосування норм права, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 645/6151/15-ц, від яких на час розгляду справи № 911/2854/23 Велика Палата Верховного Суду не відступала.

З огляду на викладене, господарський суд відмовляє у задоволенні позову ТОВ "Інвіктос".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу за допомогою системи "Електронний суд", іншим учасникам справи - поштою.

Повне рішення складено та підписано 18.03.2024.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА