ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6471/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі
про стягнення 210 560 грн. 44 коп.
Без повідомлення (виклику) представників сторін
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" (49000, м. Дніпро, вул. Осетинська, буд. 1А, офіс 1; ідентифікаційний код 40726032) до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3; ідентифікаційний код 36716128) в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (51700, м. Вільногірськ Дніпропетровської обл., вул. Степова, буд. 1; ідентифікаційний код 39389830) про стягнення 210 560 грн. 44 коп. - задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3; ідентифікаційний код 36716128) в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (51700, м. Вільногірськ Дніпропетровської обл., вул. Степова, буд. 1; ідентифікаційний код 39389830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" (49000, м. Дніпро, вул. Осетинська, буд. 1А, офіс 1; ідентифікаційний код 40726032) 181 335 (сто вісімдесят одна тисяча триста тридцять п`ять) грн. 60 коп. - заборгованості, 1 117 (одна тисяча сто сімнадцять) грн. 82 коп. - 3% річних, 1 813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 36 коп. - інфляційних нарахувань та 2 211 (дві тисячі двісті одинадцять) грн. 21 коп. - витрат на сплату судового збору.

Позивач у заяві (вх.№7334/24 від 13.02.2024) про ухвалення додаткового рішення просить ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на правничу допомогу у загальній сумі 41 056 грн. 04 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" (вх.№7334/24 від 13.02.2024) про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, постановлено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №904/6471/23 здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач у запереченні (вх.№9433/24 від 26.02.2024) на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення в цій частині просить в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що: - до позовної заяви позивачем надавалася лише копія договору №11/12-2023 про надання правової допомоги, укладеного 11.12.2023 між ТОВ "Вуд Компані" та адвокатським бюро "Донець С.О." та копія платіжної інструкції №5872 від 11.12.2023 про сплату винагороди в розмірі 20 000 грн. 00 коп.; інші документи, розрахунки до позовної заяви не надавалися; - даний договір не містить детального опису робіт (наданих послуг) та не передбачає вартість почасової роботи адвоката, або будь-якої тарифікації , також відсутні посилання на таку тарифікацію чи вартість; - відповідач вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката значно завищений; - справа №904/6471/23 є такою, що відноситься до справ незначної складності з огляду на те, що предметом спірного договору була поставка товару двома партіями, позовна заява не містила складних розрахунків, час на її підготовку був незначним, відповідь на відзив та інші процесуальні документи адвокатом не складались, судова справа містить мінімальний обсяг документів; - крім того, цим же адвокатом було подано аналогічний позов про стягнення заборгованості за договором №401-2 від 03.06.2022 по справі №904/6465/23, що свідчить про те, що часу на підготовку кожного позову адвокатом було витрачено вдвічі менше; - розгляд справи здійснювався за правилами спрощеними провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та не потребував представництва клієнта в господарському суді; - таким чином, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за супровід спору є занадто завищеними та не можуть братися до уваги, оскільки не містять достовірної та конкретної інформації; - вимога адвоката про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 41 056 грн. 04 коп. є необґрунтованою, значно завищеною, непропорційною до предмета спору та неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та не підтверджена належними доказами.

Як вбачається, у рішенні судом не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" (вх.№7334/24 від 13.02.2024) про ухвалення додаткового рішення суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із статтею 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви; додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається, у позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, з якого вбачається, що судові витрати складаються з судового збору в розмірі 2 526 грн. 73 коп. та витрат на правничу допомогу: - аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; - надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; - складання, оформлення і надсилання позовної заяви; - складання інших процесуальних документів, в т.ч. але не зокрема: відповіді на відзив, пояснень, клопотань тощо; - представництво позивача в господарському суді всіх інстанцій, в т.ч. і за допомогою відеоконференції; - фактично сплачена винагорода за надання правничої допомоги 20 000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №5872 від 11.12.2023 року та гонорар успіху у розмірі 10% від суми досягнутого позитивного економічного ефекту для позивача (від суми задоволення позовних вимог; суми мирової угоди; суми заявлених позовних вимог у разі відмови від позову або залишення позову без розгляду; суми добровільного погашення боргу відповідачем до ухвалення рішення по справі); - загальна сума витрат на правничу допомогу складає: 20 000грн + 21 056,04грн = 41 056,04 гривень. У випадку понесення додаткових судових витрат про їх розмір та докази їх понесення, буде заявлено у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Рішення суду у цій справі було ухвалено - 09.02.2024.

Отже, заяву про ухвалення додаткового рішення позивачем подано з дотриманням строку, встановленого нормами процесуального закону.

Згідно з частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, частинами 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, надано:

- копію договору від 11.12.2023 №11/12-2023 про надання правової допомоги (а.с. 9-10);

- копію свідоцтва від 07.10.2023 №1177 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 7);

- копію ордеру від 11.12.2023 серії АЕ №1246456 на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 8);

- копію платіжної інструкції від 11.12.2023 №5872 (а.с. 11).

Як вбачається, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна", як клієнтом, та адвокатським бюро "Донець С.О." було укладено договір від 11.12.2023 №11/12-2023 про надання правової допомоги (надалі - Договір (а.с. 9-10).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору адвокатське бюро, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта в господарських судах всіх інстанцій з приводу стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" суми основного боргу, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат згідно договору поставки №751-2 від 01 грудня 2022 року, укладеного між вищезазначеними сторонами.

Для надання юридичної допомоги клієнту, адвокатське бюро призначає: адвоката Донця Сергія Олександровича, який має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право заняття адвокатського діяльністю №1177 видане згідно рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 07 жовтня 2003 року (пункт 2.6 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору юридичну допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу коштів на поточний рахунок адвокатського бюро.

Сторони дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення клієнта адвокатське бюро надає наступні послуги в рамках договору: - аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; - надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; - складання, оформлення і надсилання позовної заяви; - складання інших процесуальних документів, в т.ч., але не зокрема: відповіді на відзив, пояснень, клопотань, відзиву (у разі подання зустрічного позову), скарг тощо; - представництво клієнта в господарському суді всіх інстанцій, в т.ч. і за допомогою відеоконференції (пункт 4.2 Договору).

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку (пункт 4.3 Договору).

Сума винагороди адвокатського бюро за цим договором, становить 20 000 (двадцять тисяч) гривень та сплачується клієнтом наперед у відповідності до п. 4.3 Договору. Сума винагороди є незмінною і не залежить від результату розгляду справи судом (пункт 4.4 Договору).

У разі досягнення адвокатським бюро позитивного результату по справі, як то: - задоволення позову клієнта (позивача) про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" пені, штрафу, інфляційних втрат, 3% річних тощо; - добровільного погашення суми позовних вимог відповідачем по справі до набрання судовим рішення законної сили; - укладенням учасниками процесу мирової угоди по справі; - відмова клієнта (позивача) від заявлених позовних вимог або ж залишення позову без розгляду. Адвокатське бюро вважається таким, що виконало свої зобов`язання за цим договором, а клієнт зобов`язується сплати адвокатському бюро гонорар успіху у розмірі 10% від суми досягнутого позитивного економічного ефекту для клієнта (від суми задоволення позовних вимог; суми мирової угоди; суми заявлених позовних вимог у разі відмови від позову або залишення позову без розгляду; суми добровільного погашення боргу відповідачем до ухвалення рішення по справі) (пункт 4.5 Договору).

Відповідно до пункту 4.6 Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро електронною поштою.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом клієнта згідно предмету договору, яким закінчується судове провадження. В частині грошових зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за умовами договору (пункт 7.1 Договору).

Як вбачається, позивачем не надано, матеріали справи не містять акту, складання якого передбачено пунктом 4.6 Договору.

Проте, наявні в матеріалах справи Договір (з якого вбачається, що допомога за ним надається адвокатом Донець С.О.), платіжна інструкція, ордер, виданий Адвокатським бюро "Донець С.О.", свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Донець С.О., а також попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, що міститься в позовній заяві, яка підписана та подана представником позивача - адвокатом Донець С.О. на думку суду є належними та допустимими доказами надання професійної правничої допомоги позивачу.

Таким чином, позивачем надані докази, що свідчать про підстави та предмет правової допомоги, наданої Адвокатським бюро позивачу.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007).

Господарський суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих Адвокатським бюро послуг, перелік який наведений в позовній заяві та у Договорі та встановлено, що включення до переліку таких послуг як аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики не містить будь-якого правового підґрунтя, оскільки вказані послуги мають включатися до робіт зі складання позовної заяви.

Крім того, включення до переліку таких послуг як оформлення і надсилання позовної заяви не є наданням професійної правничої допомоги.

Також суд звертає увагу, що не всі послуги, включені до переліку, були надані адвокатським об`єднанням позивачу, зокрема, такі послуги, як: складання інших процесуальних документів, в т.ч. але не зокрема: відповіді на відзив, пояснень, клопотань, відзиву (у разі подання зустрічного позову), скарг тощо; представництво клієнта в господарському суді всіх інстанцій, в т.ч. і за допомогою відеоконференції позивачу не надавалися.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 41 056 грн. 04 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі було стягнення заборгованості товар, поставлений за договором поставки від 01.12.2022 №751-2, а також нарахованих пені, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань у загальному розмірі 210 560 грн. 44 коп., судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- справа є малозначною та не є складною по своїй суті та за обсягом документів; справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, який призначений для розгляду справ незначної складності;

- предметом спору була заборгованість за загальний період з 29.08.2023 по 11.12.2023, отже, обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до умов Договору, у разі досягнення адвокатським бюро позитивного результату по справі, як то: - задоволення позову клієнта (позивача) про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" пені, штрафу, інфляційних втрат, 3% річних тощо; - добровільного погашення суми позовних вимог відповідачем по справі до набрання судовим рішення законної сили; - укладенням учасниками процесу мирової угоди по справі; - відмова клієнта (позивача) від заявлених позовних вимог або ж залишення позову без розгляду, - Адвокатське бюро вважається таким, що виконало свої зобов`язання за цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро гонорар успіху у розмірі 10% від суми досягнутого позитивного економічного ефекту для клієнта (від суми задоволення позовних вимог; суми мирової угоди; суми заявлених позовних вимог у разі відмови від позову або залишення позову без розгляду; суми добровільного погашення боргу відповідачем до ухвалення рішення по справі).

Як вбачається, позивач у позовній заяві зазначає, що фактично сплачена винагорода за надання правової допомоги складає 20 000 грн. 00 коп. та гонорар успіху у розмірі 10% від суми досягнутого позитивного результату.

Суд звертає увагу, що на день складання позовної заяви жодний позитивний результат досягнутий не був, проте позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 41 056 грн. 04 коп., що включає в себе 21 056 грн. 04 коп. - гонорар успіху (10% від ціни позову).

Проте, оскільки рішенням суду позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 184 266 грн. 78 коп. розмір гонорару успіху мав би складати 18 426 грн. 68 коп. (184 266 грн. 78 коп. х 10%).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про ухвалення додаткового та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу; для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура; забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом; витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" унормовано види адвокатської діяльності, а саме серед іншого: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Таким чином, з урахуванням того, що справа не є складною, судові засідання у справі не призначалися, суд вважає, що обґрунтованою та співмірною вартістю витрат позивача на професійну правничу допомогу є сума 9 500 грн. 00 коп., у тому числі 4 500 грн. 00 коп. - гонорар успіху, яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія".

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" (вх.№7334/24 від 13.02.2024) про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3; ідентифікаційний код 36716128 в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (51700, м. Вільногірськ Дніпропетровської обл., вул. Степова, буд. 1; ідентифікаційний код 39389830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Компані Україна" (49000, м. Дніпро, вул. Осетинська, буд. 1А, офіс 1; ідентифікаційний код 40726032) 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог за заявою - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання додаткового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Т.В. Загинайко
Дата підписання додаткового рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

18.03.2024