ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1393/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у справі №911/1393/22

за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», Хмельницька обл., м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс», Київська обл., Іванківський р-н, смт. Іванків,

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання: Д. Бабяк

представники:

від позивача (стягувача) - не з`явився

від відповідача (боржника) - не з`явився

від приватного виконавця - не з`явився

від ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО» - не з`явився

від ТОВ «Селищанський гранітний кар`єр» - Бараняк В.А.

від Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України - не з`явився

від Державної наукової установи «Український науково дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого» - Никоненко Л.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.10.2022 року у справі №911/1393/22 позовну заяву задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» на користь Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» 21974748,95 грн. заборгованості та 329621,23 грн. судового збору.

01.05.2023 року на виконання рішення господарського суду Київської області від 31.10.2022 року у справі № 911/1393/22 видано відповідний наказ.

05.02.2024 року до Господарського суду Київської області від Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича надійшла заява б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 року для розгляду вказаної заяви визначено суддю Зайця Д.Г.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року прийнято до розгляду заяву Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у справі №911/1393/22. Розгляд заяви призначено на 27.02.2024 року. Викликано в судове засідання уповноважених представників сторін та Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр», Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України та Державної наукової установи «Український науково дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого».

До суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» надійшло клопотання, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» просить суд заяву Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у справі №911/1393/22 залишити без розгляду в частині стягнення коштів з ТОВ «Селищанський гранітний кар`єр», як передчасну.

Стягувач, боржник, приватний виконавець, Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО» та Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 27.02.2024 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 27.02.2024 року представник Державної наукової установи «Український науково дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого» зазначив про неможливість сплати заборгованості перед відповідачем у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем, однак наголосив про готовність до співпраці з Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєнком Ігорем Романовичем з метою погашення заборгованості.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» у судовому засіданні 27.02.2024 року наголошував на передчасності поданої заяви в частині звернення стягнення на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» у зв`язку з тим, що сплата заборгованості перед відповідачем, яка стягнута рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.11.2023 року у справі №918/658/23, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.01.2024 року у справі №918/658/23 розстрочена, тому представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» просить суд заяву Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у справі №911/1393/22 в частині стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» залишити без розгляду.

У судовому засіданні 27.02.2024 року оголошено перерву до 12.03.2024 року.

До суду через систему «Електронний суд» 10.03.2024 від приватного виконавця надійшли письмові пояснення та клопотання, в якому приватний виконавець вимоги поданої заяви підтримує, просить суд її задовольнити в повному обсязі та здійснювати розгляд даної заяви без його участі.

До суду через систему «Електронний суд» 11.03.2024 від приватного виконавця та Державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого" надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди у справі №911/1393/22.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» у судовому засіданні 12.03.2024 року просив залишити без розгляду заяву приватного виконавця в частині звернення стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр».

Представник Державної наукової установи «Український науково дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого» у судовому засіданні 12.03.2024 року просив задовольнити спільну заяву державної установи та приватного виконавця про затвердження мирової угоди.

Інші особи, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засіданні 12.03.2024 року не з`явились.

Частиною 4 ст. 336 ГПК України визначено, що суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником без участі сторін.

Розглянувши у судовому засіданні 12.03.2024 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у справі №911/1393/22, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Ніколаєнко І.Р. звернувся до господарського суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у межах виконавчого провадження № 71933233 з примусового виконання наказу у справі №911/1393/22 за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» про стягнення коштів.

Приватним виконавцем визначено осіб, які мають заборгованість перед боржником, зокрема, Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО», Товариство з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр», Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, Державну наукову установу «Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого».

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ст. 336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів статей 53 Закону України "Про виконавче провадження" та 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому, за своєю правовою природою положення вказаних статей не є імперативними, судова дискреція, в даному випадку, передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстави відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням всіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до ст. 336 ГПК України, предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ щодо застосування положень ст. 336 ГПК України висловлена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 11.09.2019 у справі №902/1260/15, від 01.08.2019 у справі №927/313/18, від 06.02.2020 у справі №913/381/18.

Судом встановлено, що 01.06.2023 року приватним виконавцем за заявою АТ «Хмельницькобленерго» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП 71933233 на підставі наказу №911/1393/22, виданого 01.05.2023 Господарським судом Київської області.

Постановами приватного виконавця від 01.06.2023 з ТОВ «Біоенерджітранс» також стягнуто основну винагороду приватного виконавця в сумі 1730437,02 грн., а також, мінімальні витрати виконавчого провадження в сумі 750,00 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості ТОВ «Біоенерджітранс» за виконавчим провадженням №ВП71933233 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження складає 19035557,20 грн.

Приватний виконавець повідомив суд, що з аналізу інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається наявність заборгованості низки юридичних осіб перед боржником, встановлених судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Зокрема, приватним виконавцем зазначено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 21.11.2023 року у справі №914/2449/23, що набрало законної сили 11.12.2023 року, вирішено стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» 1190449,85 грн. боргу, 17856,75 грн. судового збору. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, зазначене рішення наданий час не виконане.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.11.2023 року у справі №918/658/23, що набрало законної сили 12.12.2023 року, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» 800000,00 грн. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, зазначене рішення на даний час не виконане.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.08.2023 року у справі №910/4365/23, що набрало законної сили 30.08.2023 року, вирішено стягнути з Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на користь Товариства « з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» 359459,95 грн. заборгованості та 5391,90 грн. судового збору. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, зазначене рішення на даний час не виконане.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.02.2023 року у справі №911/875/22, що набрало законної сили 01.08.2023 року, вирішено стягнути з Державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробовування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» 615582,04 грн. основної заборгованості та судові витрати 9233,73 грн. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, зазначене рішення на даний час не виконане.

Приватним виконавцем до заяви додано відомості з автоматизованої системи виконавчого провадження (закритий доступ), на підтвердження того, що ТОВ «Біоенерджітранс» не зверталося з заявою про стягнення грошових коштів, що присуджені рішеннями Господарського суду Львівської області від 21.11.2023 року у справі №914/2449/23, Господарського суду Рівненської області від 21.11.2023 року у справі №918/658/23, Господарського суду м. Києва від 09.08.2023 року у справі №910/4365/23, Господарського суду м. Києва від 15.02.2023 року у справі №911/875/22. Доказів на підтвердження протилежного іншими учасниками провадження до суду не подано. Також, заявником надано роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень України примірники судових наказів у зазначених справах. Суд перевірив відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень України та встановив, що наведені рішення, по яким видано відповідні накази, набрали законної сили.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Враховуючи викладене, оскільки, приватним виконавцем належними доказами доведено, що Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО» та Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України в дійсності мають заборгованість перед ТОВ «Біоенерджітранс», доказів про погашення такої заборгованості до суду не подано, суд дійшов висновку, що заява приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Державному підприємству «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО» та Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, які мають заборгованість перед боржником, є обґрунтованою і підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо вимог приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр», судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.11.2023 р. у справі № 918/658/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» 800000,00 грн. та 6000,00 грн. судового збору.

Як зазначено представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар`єр", після ухвалення рішення у справі № 918/658/23 товариством добровільно сплачено 100000,00 грн. в рахунок погашення боргу, що підтверджується платіжною інструкцією.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.01.2024 року у справі №918/658/23 розстрочено заборгованість у сумі 706000,00 грн. на 1 рік до 21.11.2024 року зі щомісячною сплатою по 64181,82 грн., згідно визначеного в ухвалі графіку. Вказана ухвала не оскаржена та набрала законної сили.

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У п. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. У цьому випадку, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення строку дії зазначених обставин.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.01.2024 року, якою розстрочено виконання рішення суду у справі №918/658/23, набрала законної сили 04.01.2024 року. Відомості про апеляційне оскарження цієї ухвали чи про її скасування в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Таким чином, ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.01.2024 року, якою розстрочено виконання рішення суду у справі №918/658/23, є обов`язковою на всій території України відповідно до вимог ч. 1 ст. 326 ГПК України. Отже, вказана ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.01.2024 року має враховуватися і при розгляді заяви у справі №911/1393/22.

При розгляді заяви, поданої на підставі ст. 336 ГПК України, суд встановлює наявність правових підстав для звернення стягнення на кошти іншої особи станом на дату розгляду цієї заяви.

У ч. 8 ст. 336 ГПК України зазначено, що у разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Натомість, розстрочення рішення суду унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Отже, за наявності судової ухвали про розстрочення виконання рішення у справі №918/658/23, не може бути проведено звернення стягнення на кошти іншої особи для виконання рішення у справі №911/1393/22 до закінчення строку розстрочення виконання цього рішення, тобто, до 21.11.2024 року. За таких обставин, суд зазначає, що право приватного виконавця на примусове стягнення таких коштів може виникнути в разі несплати ТОВ «Селищанський гранітний кар`єр» заборгованості після 21.11.2024 року.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні підстави для звернення стягнення на кошти іншої особи, що має заборгованість перед боржником, оскільки, право на їх стягнення у ТОВ "БІОНЕРДЖІТРАНС" згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 04.01.2024 року у справі №918/658/23 виникне після 24.11.2024 року, а тому, суд вважає вимоги заяви приватного виконавця про звернення стягнення на кошти іншої особи в цій частині передчасними.

Тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця в частині звернення стягнення на кошти ТОВ «Селищанський гранітний кар`єр» для виконання рішення у справі №911/1393/22.

Керуючись ст. 234, 235, 336 ГПК України та положеннями Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича б/н від 29.01.2024 року (вх. №1579/24 від 05.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником у справі №911/1393/22 задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на грошові кошти в загальній сумі 1208306,60 грн., що належать Державному підприємству «Санаторно-курортний лікувальний центр «ШКЛО» (81050, Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Шкло, вул. Курортна, 1, ), яке відповідно до рішення Господарського суду Львівської області №914/2449/23 від 21.11.2023 має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 86, ) в межах виконавчого провадження ВП №71933233 з виконання наказу №911/1393/22.

3. Звернути стягнення на грошові кошти в загальній сумі 364851,85 грн., що належать Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (вул. Васильківська, буд. 37, м. Київ, 03022, ), яке відповідно до рішення Господарського суду міста Києва №910/4365/23 від 09.08.2023 має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 86, ) в межах виконавчого провадження ВП №71933233 з виконання наказу № 911/1393/22.

4. У задоволенні вимог про звернення стягнення на грошові кошти в загальній сумі 800000,00 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар`єр» (вул. Заводська, буд.1, Селище, Сарненський район, Рівненська область, 34552, ) відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 18.03.2024 року.

Суддя Д.Г. Заєць