РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2024Справа № 910/18695/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергія"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Артбуд Холдинг"
простягнення 130625,93 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артбуд Холдинг" про стягнення 130625,93 грн, з яких 78356,40 грн основного боргу, 2524,95 грн 3% річних, 8383,08 грн інфляційних втрат та 41361,50 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки продукції №1345 П від 21.09.2022 в частині оплати поставленого позивачем товару у визначений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергія" було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 судом відкрито провадження у справі №910/18695/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на дату розгляду справи по суті до суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №621, відповідно до якого ухвала Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 була вручена відповідачу 22.12.2023.

Проте, відзиву на позов відповідач не надав.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергія" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артбуд Холдинг" (покупець) укладено договір поставки продукції №1345 П (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виготовити та поставити окремими партіями, а покупець прийняти та оплатити замовлену продукцію в порядку та на умовах, визначених цим договором. Асортимент та номенклатура продукції, що підлягає поставці за договором, визначаються в специфікації до договору (додаток №1). Кількість, асортимент та номенклатура кожної партії продукції визначаються в замовленнях, наданих покупцем за зразком, наведеним у додатку №2, в яких також вказується: адреса та орієнтовна дата поставки, а при необхідності - графік поставок (п.п.1.1, 1.2, 1.3 договору).

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору ціна продукції є договірною і узгоджується сторонами на кожну окрему партію поставки продукції в порядку, передбаченим договором. Покупець здійснює попередню оплату в 100% розмірі вартості замовленої продукції. Розрахунки між сторонами проводяться в безготівковій формі. Датою оплати є дата фактичного надходження коштів на поточний рахунок постачальника.

У п.5.3 договору зазначено, що за прострочення оплати понад один календарний день, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції за кожен день прострочення платежу.

Штрафні санкції за порушення договору нараховуються за весь період прострочки, тобто до моменту повного виконання стороною своїх зобов`язань за договором, з урахуванням п.7.2 договору (п.5.8 договору).

Цей договір складений українською мовою, у 2 (двох) примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу та набуває чинності з дня його підписання і діє до 21 вересня 2024 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.8.1 договору).

На виконання умов договору постачальником було поставлено, а покупцем прийнято товар на суму 131491,80 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0011743 від 30.09.2022 на суму 23135,40 грн, товарно-транспортною накладною №РН-00011743 від 30.09.2022, видатковою накладною №РН-0011763 від 13.10.2022 на суму 108356,40 грн, товарно-транспортною накладною №РН-0011763 від 13.10.2022, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

07.10.2022 відповідачем було повністю сплачено за отриманий за видатковою накладною №РН-0011743 від 30.09.2022 товар на суму 23135,40 грн, а 29.03.2023 сплачено 30000,00 грн в рахунок оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною №РН-0011763 від 13.10.2022.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору оплатив поставлений позивачем товар частково, у зв`язку з чим у відповідача виникла відповідна заборгованість.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1. 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

На підтвердження факту поставки товару позивачем долучено до матеріалів справи видаткові накладні на загальну суму 131491,80 грн.

Обставини щодо належного виконання позивачем зобов`язань з поставки товару на суму не були спростовані чи заперечені відповідачем, доказів не прийняття товару відповідачем чи висування останнім претензій щодо поставленого позивачем товару суду також не надані.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно умов п.3.2 договору сторонами погоджено, що покупець здійснює попередню оплату в 100% розмірі вартості замовленої продукції.

З урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та вищезазначеного пункту договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання по оплаті зазначеного товару належним чином та у строк, встановлений укладеним між сторонами договором не виконав. За поставлений позивачем товар відповідач розрахувався частково, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість загальну суму 78356,40 грн.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про стягнення зазначеної суми заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2524,95 грн, нарахованих за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з 04.10.2022 по 07.09.2023 та 8383,08 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з жовтня 2022 року по липень 2023 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, за відсутності жодних заперечень відповідача з приводу правильності такого розрахунку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 2524,95 грн та інфляційних втрат у розмірі 8383,08 грн є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати платежів за договором не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Щодо суми заявленої позивачем до стягнення пені, то суд погоджується із розрахунком позивача, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 41361,50 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артбуд Холдинг" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів вал, будинок 33Б, ідентифікаційний код 39579297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергія" (29006, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Хмельницький, вул.Довженка, будинок 4/8, ідентифікаційний код 35512202) 78356 (сімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят шість) грн 40 коп. основного боргу, 2524 (дві тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн 95 коп. 3% річних, 8383 (вісім тисяч триста вісімдесят три) грн 08 коп. інфляційних втрат, 41361 (сорок одна тисяча триста шістдесят одна) грн 50 коп. пені та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова