ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 Справа № 914/2482/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович розглянув матеріали справи

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг», м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», м. Пустомити Львівської області,

про: стягнення 71 636,00 грн,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», м. Пустомити Львівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг», м. Київ,

про: визнання дій, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, стягнення заборгованості в сумі 104 457,06 грн та стягнення збитків в сумі 887 962,00 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Стасишиної Тетяни Володимирівни;

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Довженка Дениса Сергійовича.

1. ПРОЦЕС

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» про стягнення 71 636,00 грн договірних санкцій за порушення договірних зобов`язань за договором № 10/11/21 про надання послуг баштового крану від 10.11.2021.

1.2. Ухвалою суду від 06.09.2023 (суддя Щигельська О.І.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін. Проте 25.09.2023 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява, яку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом 02.10.2023, внаслідок чого ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.10.2023.

1.3. Відповідно до розпорядження Господарського суду Львівської області від 17.10.2023 у зв`язку з наданням судді Щигельській О.І. відпустки з зв`язку з вагітністю та пологами з 14.10.2023 по 16.02.2024 та з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду справи № 914/2482/23 здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідками якого справу передано судді Ростиславу Матвіїву.

1.4. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.5. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема, в судовому засіданні 22.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, в судовому засіданні 21.02.2024 розпочато розгляд справи по суті.

1.6. У судовому засіданні 12.03.2024 за участю представників обох сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

2.1. Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконав свої договірні обов`язки, внаслідок чого позивач заявляє до стягнення 55 146,00 грн санкцій за порушення зобов`язання щодо здачі змонтованого баштового крану в експлуатацію органам Держпраці України (п. 4.3 договору), 9 090,00 грн за відсутність кранівника (п. 4.7 договору), 7 400,00 грн за недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (пп. 6.5.1 п 6.5 договору), що разом становить 71 636,00 грн.

2.2. Відповідач заперечує позовні вимоги, звертає увагу, що на позивача також покладені певні обов`язки (п. 4.1, п. 4.2 договору) і без їх виконання у виконавця не виникало б підстав для початку виконання своїх зобов`язань. Після встановлення обладнання виконавець подав документи та звернувся до органів Держпарці для отримання дозволу на експлуатацію такого обладнання, проте, позивач не дочекався таких документів та почав самостійно використовувати обладнання, користуватися послугами кранівника, підписував акти приймання передачі виконаних робіт без претензій, здійснював оплату та не висловлював претензій до 03.08.2023. Крім цього, відповідач зазначає, що умовами договору не передбачено конкретних строків встановлення баштового крану і строків, після пропущення яких, настає відповідальність.

2.3. Відповідач також зазначає про непідтвердженість та невідповідність дійсним обставинам справи твердження про незабезпечення виконавцем роботи крану кваліфікованим працівником в період дії договору.

2.4. Відповідач звертає увагу, що процес реєстрації податкової накладної не залежить від нього, а свій обов`язок про подання на реєстрацію відповідних накладних відповідач виконував. Відповідач також реалізував своє право на оскарження дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації його накладних, за наслідками чого податкові накладні від 31.03.2023 і від 30.04.2023 були зареєстровані і позивач відповідно реалізував своє право на податковий кредит.

3. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

3.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» як позивач за зустрічним позовом звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» з позовними вимогами, уточненими згідно з клопотанням від 16.10.2023 (вх. № 24976/23), про:

- визнання дій ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» щодо недопуску представників ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» до свого майна та розпорядження цим майном, а саме: Баштового крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, який змонтований на будівельному майданчику за адресою: Україна, місто Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 14 протиправними;

- усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном ТОВ «Будівельна техніка «Еталон», а саме: баштовим краном марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, шляхом зобов`язання ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» невідкладно надати доступ уповноваженим представникам ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» до баштового крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, який розташований за адресою місто Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 14, для вчинення дій направлених на його відключення, демонтаж та вивезення;

- стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» на користь ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» загальну суму боргу за договором № 10/11/21 про надання послуг баштового крану від 10.11.2021 в розмірі 104 457,06 грн (яка складається з суми основного боргу по договору 96 600,00 + сума подвійної облікової ставки НБУ до 27.07.2023 року 5 557,81 грн + сума подвійної облікової ставки НБУ з 28.07.2023 року 6 521,16 грн + 3 % річних - 778,09 грн);

- стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» на користь ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» збитки в загальній сумі 887 962,00 грн (які складаються з упущеної вигоди в сумі 473 600,00 грн, прямих збитків у сумі 314 712,00 грн і 99 650,00 грн).

3.2. Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що правомірно, відповідно до п. 6.4.1 договору, притримує баштовий кран на об`єкті замовника, оскільки у виконавця наявні невиконані господарські зобов`язання по сплаті договірних санкцій, про які сторона повідомляла претензією від 03.08.2023.

3.3. Замовник також вважає, що не перешкоджає виконавцю в демонтажі крану, оскільки позивач за зустрічним позовом не дотримався процедури, передбаченої п. 4.9 договору: не отримував повідомлення замовника про готовність площадки до демонтажу. До того ж, при закінченні строку дії договору 15.06.2023 не звертався з вимогою повернути кран, а дії по надісланню такого листа вчинив лише 01.08.2023, хоча отримання такого відповідач за зустрічним позовом заперечує. Крім того, 31.08.2023 працівник виконавця був допущений замовником на об`єкт, що також не свідчить про перешкоджання демонтажу.

3.4. Щодо заявлених збитків, то протиправна поведінка замовника відсутня. Договір оренди від 01.06.2023 стосовно баштового крана, який ще перебував в оренді в замовника, та виставлена на його підставі претензія на суму 314 712,00 грн не є належним доказом понесення збитків. Витрати в розмірі 99 650,00 грн не спричинені неправомірною поведінкою замовника та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку, так як сторона самостійно вирішила їх понести, не дотримавшись процедури, передбаченої п. 4.9 договору. Упущена вигода в розмірі 473 600,00 грн не підтверджена реальними доказами.

3.5. Розмір основного боргу по договору оренди, на який позивач за зустрічним позовом ще й нараховує пеню і 3 % річних, не становить 96 600,00 грн, а є різницею між 1 613 732,00 грн і 1 636 332,00 грн, тобто 22 600,00 грн. Тому просить відмовити в задоволенні первісного позову повністю.

4. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

4.1. Згідно з договором купівлі продажу баштового крану від 16.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» придбало в Товариства з обмеженою відповідальністю «А.М. Будівельна техніка» кран марки Simma, модель GT 118-1.5 R4, про що складено видаткову накладну і акт приймання передачі баштового крана.

4.2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» як замовник 10.11.2021 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» як з виконавцем договір № 10/11/21 про надання послуг баштового крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, на об`єкті будівництва в місті Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 14, зі строком дії до 15.06.2023 (згідно з договором про внесення змін до договору від 02.11.2022).

4.3. До складу послуг включено:

виконати доставку і монтаж технічно справного баштового крану марки на об?єкт замовника (пп. 1.1.1);

здача змонтованого баштового крану в експлуатацію органам Держпраці України (пп. 1.1.2);

виконання будівельних та суміжних робіт із використанням баштового крану на об?єкті, згідно з вказівками уповноваженої особи замовника (пп. 1.1.3);

технічне обслуговування баштового крану (пп. 1.1.4);

утримання у справному стані баштового крану, а саме: організація технічного нагляду, обслуговування, періодичного технічного огляду баштового крану (пп. 1.1.5);

демонтаж та вивезення баштового крану та необхідного супутнього обладнання за письмовим запитом замовника після закінчення виконання робіт за договором (пп. 1.1.6).

4.4. Щомісячна вартість надання послуг становить 148 000,00 грн, які сплачуються на підставі рахунків не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним.

4.5. Головним управлінням Держпраці у Львівській області 24.02.2022 на підставі заяви від 18.02.2022, висновку експертизи від 03.02.2022 видано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» експлуатувати вантажопідіймальні крани, у тому числі баштовий кран марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5.

4.6. Станом на 01.12.2022 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» існував штатний розклад у складі директора, бухгалтера і машиніста крана (кранівник). Зокрема, відповідно до наказу № 4-к про прийняття на роботу від 22.06.2020 прийнято ОСОБА_1 на посаду машиніста крана (кранівник) з 23.06.2020. Аналогічні відомості стосовно прийняття товариством такого наказу № 4к відображені в наказі (розпорядженні) відповідно до форми № П-1 від 22.06.2020, тільки стосовно ОСОБА_1 .

4.7. ОСОБА_1 звільнений з 13.10.2023 з посади машиніста крана відповідно до наказу № 4-к про припинення трудового договору від 13.10.2023.

4.8. Згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_2 по батькові ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 .

4.9. Сторонами підписано акт приймання передачі від 25.11.2021 про встановлення виконавцем крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, на об`єкті будівництва.

4.10. Сторонами підписано акти надання послуг у період листопада 2021 року травня 2023 року на загальну суму 1 636 332,00 грн:

від 25.11.2021 на суму 155 000,00 грн монтаж із допоміжною технікою та перебазування баштового крану,

від 30.11.2021 на суму 29 600,00 грн послуги баштового крану,

від 31.12.2021 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 31.01.2022 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 28.02.2022 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 30.11.2022 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 31.12.2022 на суму 119 732,00 грн послуги баштового крану,

від 31.01.2023 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 28.02.2023 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 31.03.2023 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 30.04.2023 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану,

від 31.05.2023 на суму 148 000,00 грн послуги баштового крану.

4.11. Виконавець долучив до зустрічної позовної заяви акти наданих послуг від 30.06.2023 і від 31.07.2023 на суми 148 000,00 грн за кожен місяць, однак, такі підписані лише зі сторони виконавця, замовником не підписані і отримання послуг у такі місяці заперечується.

4.12. На виконання умов договору замовник здійснив такі оплати: 16.11.2021 в сумі 606 000,00 грн, 15.12.2022 в сумі 148 000,00 грн, 16.01.2023 в сумі 119 732,00 грн, 07.02.2023, 08.03.2023, 21.04.2023, 10.05.2023, 21.06.2023 в сумі 148 000,00 грн щомісяця, тобто на загальну суму 1 613 732,00 грн, на підтвердження чого подано платіжні інструкції. Аналогічна сума оплат відображена також у картці рахунку ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» за червень 2021 липень 2023 років, яка, крім того, місить також відомості щодо вартості наданих послуг 1 636 332,00 грн та залишок неоплачених послуг 22 600,00 грн.

4.13. Сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 21.06.2023, тобто після закінчення строку дії договору (15.06.2023) на суму боргу замовника 22 600,00 грн.

4.14. Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» склав податкову накладну від 31.03.2023 на суму 148 000,00 грн, реєстрація якої зупинена, що відображено в квитанції про реєстрацію податкової накладної від 14.04.2023. Проте згідно з рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.05.20233 скаргу задоволено та скасовано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

4.15. Аналогічна ситуація склалась з реєстрацією податкової накладної від 30.04.2023 на суму 148 000,00 грн, яка була зупинена відповідно до квитанції від 08.05.2023, але надалі зареєстрована відповідно до рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.05.2023.

4.16. Відповідно до змісту листа від 01.08.2023 виконавець надіслав замовнику лист про скерування акта звірки станом на 31.07.2023, акта надання послуг за липень 2023 на суму 148 000,00 грн і повторно не оплачені попередні рахунки: від 30.06.2023 на суму 148 000,00 грн, від 31.01.2022 на суму 29 600,00 грн, від 28.02.2022 на суму 148 000,00 грн, а також повідомив, що оскільки після закінчення строку дії договору замовник продовжує користуватися краном, то виконавець має намір демонтувати і вивезти кран з об`єкта будівництва. На підтвердження факту надіслання такого листа замовнику подано опис вкладення в цінний лист, поштову накладну від 01.08.2023 і фіскальний чек від 01.08.2023. Позивач за первісним позовом заперечує факт отримання такого листа і стверджує про неналежні докази надіслання, оцінку чого суд здійснить в наступному розділі рішення.

4.17. Відповіді на лист від 01.08.2023 позивач за первісним позовом відповідачу не надав, натомість листом від 03.08.2023, надісланим виконавцю 08.08.2023, замовник повідомив про незабезпечення крану робочим персоналом на червень 2023, що унеможливило надання послуг у відповідному місяці; про наявність поточної заборгованості в сумі 22 600,00 грн; про порушення умов договору виконавцем, за що нараховано договірні санкції на суму 71 636,00 грн, а з урахуванням заборгованості в сумі 22 600,00 грн 49 036,00 грн. Позивач за первісним позовом просив сплатити 49 036,00 грн санкцій і повідомив, що до моменту їх сплати баштовий кран буде притримано. Відповідач за первісним позовом не заперечує факт отримання такого листа.

4.18. Відповідаючи на цей лист, виконавець скерував лист від 01.09.2023 про те, що відсутні підстави для притримання крана замовником, про необхідність сплати заборгованості в сумі 473 600,00 грн, з вимогою повернути майно з користування. Докази надіслання листа - копії опису вкладення в цінний лист від 07.09.2023, поштової накладної від 07.09.2023 і фіскального чеку від 07.09.2023 долучено до матеріалів справи.

4.19. ОСОБА_1 , машиністом крана, працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» (прийнятий на посаду машиніста крана з 23.06.2020 відповідно до наказу від 22.06.2020 і звільнений 13.10.2023), 08.08.2023 подано до Чернівецького районного управління поліції заяву про притягнення до відповідальності осіб будівельників, які перешкоджають вимкненню баштового крана на будівництві АДРЕСА_1 , який є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон». Чернівецьким районним управлінням поліції складено довідку від 10.08.2023 про відсутність ознак будь-якого правопорушення, рекомендовано заявнику звернутися до суду із цивільним позовом.

4.20. Надалі ОСОБА_1 15.08.2023 подано до Чернівецького районного управління поліції заяву про вчинення злочину, а саме перешкоджання у вимкненні та демонтажу баштового крана на будівництві у м. Чернівці, вул. Мізюна, 20, який є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», за результатами чого проведено перевірку і складено довідку від 17.08.2023 про відсутність ознак будь-якого правопорушення, рекомендовано заявнику звернутися до суду із цивільним позовом.

4.21. Після цього, 31.08.2023 директор відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 підписав розписку про те, що взяв на технічне обслуговування деталь модуля управління радіопульта до баштового крану і з цього моменту вона перебуватиме під його відповідальністю. Водночас висновком ліцензованої організації від 05.02.2024 підтверджується, що відсутність модуля управління пультом не впливає на коректну роботу баштового крана моделі GT 118-1.5 R4.

4.22. Підтверджуючи понесені збитки, виконавець (позивач за зустрічним позовом) зазначає про такі обставини.

4.23. Так, 03.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркрол» уклали договір по технічному обслуговуванню вантажопідіймальних кранів, на виконання якого складено акт надання послуг від 22.08.2023 (послуги стропальнкиків на завантаження баштових кранів у м. Чернівці) на суму 16 000,00 грн, складено рахунок № 67 на оплату 16 000,00 грн і здійснено оплату вказаного рахунка згідно з платіжними інструкціями від 13.09.2023 і від 22.09.2023.

4.24. Надалі, 20.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» уклало з Фізичною особою підприємцем Кавалець А.В. договір про надання послуг, на виконання якого оформлено акт надання послуг від 22.08.2023 (послуги автокрана Львів Чернівці Львів), вартістю 38 950,00 грн, та відповідно до платіжної інструкції № 193 від 06.09.2023 здійснено платіж в сумі 38 950,00 грн.

4.25. Крім того, 30.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерфрахт Дніпро» договори заявки на транспортно-експедиторське обслуговування № ЗЕ 172, № ЗЕ 174, № ПЕ 174, № ЗЕ 175, № ПЕ 175, № ПЕ 176, № ЗЕ 176 для виконання послуг по завантаженню і розвантаженню частини крана. За наслідками виконання договорів директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфрахт Дніпро» надіслав виконавцю листа від 01.09.2023 про те, що транспортні засоби на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» запущені не були.

4.26. Крім цього, 06.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» на підставі рахунку № 33 від 22.08.2023 здійснило платіж у сумі 45 000,00 грн Фізичній особі підприємцю Ваврику Р.С. за транспортні послуги: м. Чернівці, вул. Мізюна, 21, - м. Львів, вартістю 45 000,00 грн, оформлені актом здачі прийняття робіт від 22.08.2023. Водночас договору між сторонами усправі немає.

4.27. Із договору оренди обладнання від 01.06.2023 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» як орендодавець передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Вел Буд Інвест» як орендарю не пізніше 01.07.2023 баштовий кран марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4 за ціною 141 000,00 грн в місяць. Передача майна в оренду здійснюється на підставі акта приймання передачі. Орендодавцем згідно з вказаним договором отримано претензію від орендаря від 01.09.2023 про те, що станом на 01.08.2023 орендодавець затримав поставку і монтаж обладнання на 31 день, тому йому нараховано 314 712,00 грн пені. Водночас доказів сплати цих коштів немає.

4.28. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово економічної експертизи від 10.10.2023, наданого суду відповідачем за первісним позовом, документально обґрунтовується розмір упущеної вигоди щомісячно у зв?язку з неповерненням баштового крану Simma Potain GT1 18 по закінченні дії договору № 10/1/21 від 10.11.2021 року про надання послуг баштового крану на об?єкті будівництва ТОВ «БК «Інтер - Білдінг» в сумі 95 913,89 грн; розрахунок розміру втраченої (упущеної) вигоди станом на 21.09.2023 року, здійснений ТОВ «БТ «ЕТАЛОН» у зв?язку з неповерненням баштового крану Simma Potain GT118 по закінченні дії договору № 10//1/21 від 10.11.2021 року про надання послуг баштового крану на об?єкті будівництва ТОВ «БК «Інтер Білдінг» в сумі 473 600,00 грн не є документально обґрунтованим. Розмір документально обґрунтованої упущеної вигоди у зв?язку із вказаними обставинами станом та зазначену дату становить 258 967,50 грн. Водночас заяв про зміну предмету позову чи про зменшення ціни позову позивач за зустрічним позовом не подавав.

5. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

5.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає первісні позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

5.2. Як вбачається із описаних обставин справи, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг баштового крану.

5.3. Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

5.4. Так, позивач за первісним позовом правий, що п. 4.3 договору передбачено, що виконавець забезпечує введення баштового крану в експлуатацію органами Держпраці за умови у виконання вимог згідно п. 4.1 і пп. 4.2.1 та надання акту закінчення позамайданчикових та внутрішньомайданчикових підготовчих робіт і готовності об?єкта.

5.5. Як зазначено в п. 4.5 рішення суду, дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» експлуатувати вантажопідіймальні крани, у тому числі баштовий кран марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 видано Головним управлінням Держпраці у Львівській області 24.02.2022.

5.6. Проте замовник зі свого боку також не дотримався передбаченого договором порядку: не подав згаданих актів, які мали бути передумовою для вчинення виконавцем своїх зобов`язань. Більше того, замовник почав користування краном, оплачував такі послуги, і лише після закінчення споживання послуги фактично стверджує, що користування краном не могло відбуватися через невчасне введення відповідачем за первісним позовом баштового крану в експлуатацію органами Держпраці.

5.7. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначає, що добросовісність (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова).

5.8. За встановлених обставин дії позивача за первісним позовом про висловлення претензій за наслідками експлуатації крана і споживання послуги, за відсутності будь-яких негативних наслідків при користуванні краном, за відсутності будь-яких претензій під час дії договору, набувають ознак взаємосуперечливих у відносинах з контрагентом. Тому санкції за порушення зобов`язання щодо здачі змонтованого баштового крану в експлуатацію органам Держпраці України (п. 4.3 договору) видаються надуманими і не добросовісними, адже заявлені після фактичного споживання послуг.

5.9. Інша частина позовних вимог - санкції за відсутність кранівника (п. 4.7 договору). Так, вказаний пункт договору передбачає, що виконавець забезпечує обслуговування, ремонт баштового крану під час експлуатації та кваліфікований персонал по роботі на крані. За порушення вказаного пункту передбачено, що виконавець зобов`язаний сплатити договірну санкцію у розмірі 0,1 % від суми передоплати, вказаної в п. 3.4 договору, за кожен день прострочення.

5.10. Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

5.11. Відповідач за первісним позовом підтвердив, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду машиніста крана (кранівник) з 23.06.2020 і звільнений з посади машиніста крана з 13.10.2023. У наказі про звільнення і в наказі (розпорядженні) відповідно до форми № П-1 від 22.06.2020 по батькові кранівника вказано « ОСОБА_3 ». Згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_2 по батькові також ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 . Тому суд не ставить під сумнів, що мова йде про одну і ту ж особу.

5.12. Позивач за первісним позовом стверджував про відсутність кранівника з 01.06.2023, однак, жодних доказів на підтвердження такого не надав (претензій, звернень, актів у вказаний період). Крім того, не підтвердив і твердження про мобілізацію ОСОБА_1 навесні 2023 року. Крім цього, в серпні 2023 року машиніст звертався до поліції, тобто був на місці будівельних робіт. тому обставина відсутності кранівника з 01 по 15 червня 2023 року не підтверджена, а відповідно ді позовна вимога в цій частині також не обґрунтована.

5.13. Ще одна частина позовних вимог - санкція в сумі 7 400,00 грн за недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (пп. 6.5.1 п 6.5 договору).

5.14. Так, відповідно до п. 6.5.1 договору у випадку порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстр податкових накладних, виконавець на вимогу замовника, протягом 5 (п?яти) банківських днів, з дати отримання письмового повідомлення від замовника, сплачує наступну штрафну санкцію:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

5.15. Позивач вважає, що податкова накладна від 31.03.2023 протермінована в реєстрації на 29 днів, а від 30.04.2023 на 5 днів, тому нарахував 20 % від суми 24 666,67 грн і 10 % від 24 666,67 грн, та отримав 7 400,00 грн. Водночас відповідно до порядку, передбаченого п. 6.5.1 договору, при закінченні таких строків замовник не звертався до виконавця з письмовими повідомленнями про допущення такого прострочення і необхідність сплати санкцій.

5.16. Крім цього, відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України штрафні санкції застосовуються за наявності вини: особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

5.17. Враховуючи обставини, встановлені в п. п. 4.14, 4.15 рішення суду, свій обов`язок про подання на реєстрацію відповідних накладних відповідач виконував, а також реалізував своє право на оскарження дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації його накладних, за наслідками чого податкові накладні від 31.03.2023 і від 30.04.2023 були зареєстровані. Відповідно і позивач міг реалізовувати своє право на податковий кредит.

5.18. У визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі"). Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (постанова Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 910/21182/15 (910/16832/19).

5.19. Суд зауважує, що захисту підлягають не теоретичні або примарні права, а права практичні та ефективні. При цьому, відсутність порушеного права (інтересу) встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2023 року у справі № 906/402/22).

5.20. Аналізуючи встановлені обставини справи та фактичні правовідносин між сторонами, суд зазначає, що позивач за первісним позовом не довів порушення відповідачем прав позивача та не підтвердив обґрунтованості заявлених позовних вимог. Тому в задоволенні первісних позовних вимог суд відмовляє.

6. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

6.1. Позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) порушує його права як власника баштового крана, адже після закінчення строку дії договору замовник продовжує користуватися краном і не дозволяє демонтувати і вивезти кран з об`єкта будівництва. Тому позивач за зустрічним позовом просить визнати дій ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» щодо недопуску представників ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» до свого майна та розпорядження цим майном, а саме: Баштового крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, який змонтований на будівельному майданчику за адресою: Україна, місто Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 14 протиправними.

6.2. Так, до складу послуг, які надаються по договору, включено демонтаж та вивезення баштового крану та необхідного супутнього обладнання за письмовим запитом замовника після закінчення виконання робіт за договором. Відповідно до п. 3.5 договору мінімальний строк надання послуг баштового крану становить 11 календарних місяців, а відповідно до п. 10.3 договору у випадку необхідності за домовленістю сторін строк дії договору може бути продовжено, про що сторони складають відповідну додаткову угоду. Саме договором про внесення змін від 02.11.2022 сторони погодили, що строки виконання робіт визначаються до 15.06.2023. Інших додаткових угод сторони не укладали. Тобто жодного іншого строку для користування краном сторони не погодили. Тому користування краном для виконання робіт, які є предметом договору, з 16.06.2023 відбувається не на підставі договору, а в непогоджений сторонами спосіб.

6.3. Докази повернення крана після 15.06.2023, тобто після погодженого строку виконання робіт, відсутні. Відповідно до умов договору та додатку № 1 до договору ініціатором демонтажу після закінчення виконання робіт мав бути замовник. Однак відповідач за зустрічним позовом таких дій по поверненню крана не вчиняв.

6.4. Листом від 01.08.2023 виконавець звернувся до замовника, зокрема, повідомивши, що оскільки після закінчення строку дії договору замовник продовжує користуватися краном, то виконавець має намір демонтувати і вивезти кран з об`єкта будівництва. На підтвердження факту надіслання такого листа замовнику подано опис вкладення в цінний лист, поштову накладну від 01.08.2023 і фіскальний чек від 01.08.2023. Позивач за первісним позовом заперечує факт отримання такого листа і стверджує про неналежні докази його надіслання. Досліджуючи докази надіслання листа, суд зауважує, що дійсно є розбіжності в трек-кодах на описі вкладення в цінний лист і на поштовій накладній. Водночас на поштовій накладній і на фіскальному чеку від 01.08.2023 вказаний один і той самий код 250, згідно з відстеженням якого лист отримано адресатом у Києві 04.08.2023, про що зазначає також виконавець в листі від 01.09.2023.

6.5. Крім цього, відповідач подав повторно копію опису вкладення, на якій видно всі цифри і більш імовірно, що це той самий трек-код, тільки написаний вручну трек-код містить цифри, схожі по написанню: 5 і 8. Водночас після такої цифри є « 0», тобто більш імовірно, що це код 250. Крім цього, у судовому засіданні 12.03.2024 суд оглянув оригінали листа відповідача від 01.08.2023, опис вкладення в цінний лист від 01.08.2023, поштову накладну та фіскальний чек.

6.6. Незважаючи на зазначене, 01.08.2023 замовнику все-таки відправлено певну кореспонденцію і позивач надіслану йому кореспонденцію отримав. Заперечуючи отримання вказаною кореспонденцією саме листа від 01.08.2023, відповідач за зустрічним позовом не надав будь-якого іншого вмісту конверта, отриманого від відповідача. Одні лише усні заперечення про неотримання листа від 01.08.2023 не спростовують факту надіслання листа відповідачем.

6.7. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

6.8. Враховуючи зазначене, обставина надіслання листа від 01.08.2023 є більш вірогідною, ніж не бездоказові заперечення позивача за первісним позовом. Також суд не залишає поза увагою той факт, що позивач надіслав відповідачу претензію щодо санкцій, датовану 03.08.2023, лише 08.08.2023, що не виключає реальної можливості отримання до цього часу листа відповідача від 01.08.2023 та обізнаності про намір виконавця демонтувати кран.

6.9. Відповідно до п. 4.9 договору виконавець здійснює демонтаж та вивезення баштового крану упродовж п`яти робочих днів після отримання письмової заявки та готовності площадки для демонтажу, про що сторони оформляють акт демонтажу (повернення) крану.

6.10. Тобто після закінчення строку виконання робіт у замовника фактично виникає обов`язок підготувати все для демонтажу крана і письмове повідомлення виконавця про можливість демонтажу, тоді виконавець має п`ять днів, щоб демонтувати кран. Письмових заяв від позивача за первісним позовом не було, як і не було звернень від відповідача первісним позовом про виконання замовником свого обов`язку у період з 16.06.2023 по 01.08.2023 чи щодо узгодження дати проведення демонтажу крана. Актів, які б складалися на місці знаходження крану в дату прибуття працівників позивача за зустрічним позовом для демонтажу, також не було.

6.11. Замовник має право притримати баштовий кран (не дозволити проведення демонтажу та/або вивезення крана з об`єкта) у випадку наявності заборгованості виконавця перед замовником та/або невиконання господарських зобов`язань виконавця перед замовником за цим та/або іншим договором (п. 6.4.1 договору). Обов`язок по оплати послуг з користування краном мав позивач за первісним позовом, тобто у відповідача не виникало заборгованості, а нараховані по первісній позовній заяві санкції визнані судом не доведеними і безпідставними.

6.12. Водночас, позивач за зустрічним позовом не заявляє вимоги про визнання неправомірними дій ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» щодо неповернення крана, щодо витребування майна з чужого незаконного володіння чи зобов`язання повернути майно, а просить визнати неправомірними дії щодо недопуску представників ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» до свого майна та розпорядження цим майном. Підстави заявленої вимоги не є релевантними зі змістом позовної вимоги. Звернення машиніста в поліцію, довідки та пояснення не є допустимим доказами, адже обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України). Тому заявлена вимога фактично вимагає констатувати факт недопуску працівників виконавця до території замовника, але не спрямована на фактичне відновлення порушеного права власника крана, що не відповідає завданню господарського судочинства.

6.13. Як зазначає Верховний суд у постанові від 04.10.2023 у справі № 446/1/22, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект щодо відновлення відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Суду завжди необхідно враховувати, до яких наслідків призведе застосування того чи іншого способу захисту: чи призведе це до тієї кінцевої мети, яку прагне досягнути позивач, звертаючись до суду.

6.14. Аналізуючи порушене право власника крана на неповернення майна після закінчення строків виконання робіт, суд доходить висновку про невідповідність заявленої позовної вимоги із кінцевою метою та ефективним способом захисту такого права. Тому в задоволенні вимоги про визнання дій протиправними суд відмовляє.

6.15. Іншою позовною вимогою за зустрічним позовом є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном ТОВ «Будівельна техніка «Еталон», а саме: баштовим краном марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, шляхом зобов`язання ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» невідкладно надати доступ уповноваженим представникам ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» до баштового крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, який розташований за адресою місто Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 14, для вчинення дій направлених на його відключення, демонтаж та вивезення.

6.16. Вище суд дослідив, що обов`язок для підготовки крана до демонтажу покладається на замовника; підстав для притримання баштового крана після закінчення строку виконання робіт не було; строку дії договору чи терміну виконання робіт сторони не узгодили.

6.17. Беззаперечною та не оспорюваною є та обставина, що обладнання є власністю позивача за зустрічним позовом і саме він має повне право користуватися, володіти, розпоряджатися обладнанням на свій розсуд.

6.18. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

6.19. У постановах Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 924/820/21 та Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц підтримано позицію, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина 2 статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

6.20. Враховуючи зазначене, позивач за зустрічним позовом має право на володіння, користування і розпорядження своїм майном - баштовим краном марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, а коли таке порушується відповідачем за зустрічним позовом у спосіб притримання такого без правової підстави, то суд доходить висновку про обгрунтованість заявленої позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні краном.

6.21. Іншою позовною вимогою за зустрічним позовом є вимога про стягнення з ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» на користь ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» загальної суми боргу по договору № 10/11/21 про надання послуг баштового крану від 10.11.2021 в розмірі 104 457,06 грн (складається з суми основного боргу по договору 96 600,00 + сума подвійної облікової ставки НБУ до 27.07.2023 року в розмірі 5 557,81 грн + сума подвійної облікової ставки НБУ з 28.07.2023 року в розмірі 6 521,16 грн + 3 % річних у розмірі 778,09 грн).

6.22. Відповідно до п. 3.6 договору оплата наданих послуг здійснюється на підставі виставлених рахунків не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним. Роботи, пов`язані з послугами баштового крану, могли тривати до 15.06.2023.

6.23. Вартість одного місяця оренди крана 148 000,00 грн.

6.24. Підписання актів регламентовано п. 5.4 і п. 5.5 договору: акт повинен бути підписаний замовником, у разі відмови від підписання акта такий вважається підписаним і роботи підлягають оплаті. У випадку обґрунтованої відмови від підписання акта, виконавець повторно складає акт, який замовник приймає до розгляду тільки у разі усунення виконавцем вказаних зауважень.

6.25. У червні 2023 року було користування за неповний місяць, тому зазначена в акті повна сума 148 000,00 грн є безпідставною, обґрунтованою є сума, пропорційна 15-ти дням користування краном - 74 000,00 грн. Твердження відповідача за зустрічним позовом про неотримання послуг у червні через відсутність кранівника залишились не підтвердженими жодними доказами, що вже суд встановлював вище. Також позивачем виставлено акт за липень 2023 на 148 000,00 грн, але така дія також безпідставна так, як після 15.06.2023 було бездоговірне і неправомірне користування краном. Тому частково акти не підписані замовником правомірно.

6.26. У червні станом на 21.06.2023, тобто після закінчення строку виконання робіт, підписано акт звірки на суму боргу 22 600,00 грн. Крім цього, така сума виходить з математичної дії: 1 636 332,00 грн (сукупність підписаних актів) - 1 613 732,00 грн (загальна сума оплат). Акт за червень на суму 148 000,00 грн, з яких суд вище визнав обґрунтованими лише 74 000,00 грн, складений 30.06.2023, тобто після підписання акта звірки. Тому суд погоджується із твердження позивача за зустрічним позовом про те, що на останню дату тривалості періоду виконання робіт (15.06.2023) борг становив 96 600,00 грн, який утворився з вартості послуг за червень - 74 000,00 грн і боргу, визнаного в акті - 22 600,00 грн.

6.27. Відповідно до п. 6.3 договору у разі порушення замовником строків здійснення оплати за надані послуги орендар зобов`язаний сплатити виконавцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення.

6.28. Керуючись вказаним положенням, позивач нараховує на суму 96 600,00 грн пеню з 16.06.2023 по 21.09.2023. Однак суд звертає увагу, що строк оплати п`яте число місяця після звітного місяця. Тобто прострочення за червень 2023 року в сумі 74 000,00 грн настало 06.07.2023, а не 16.06.2023, як вказує позивач за зустрічним позовом. Тобто пеню потрібно нараховувати на вказану суму не з 16.06.2023, а з 06.07.2023, і упродовж шести місяців. Тому крайній період - 21.09.2023 визначено позивачем правильно. Пеня за вказаний період -06.07.2023 21.09.2023, відмінний від визначеного позивачем, на суму прострочення 74 000,00 грн становить 7 168,88 грн.

6.29. Пеня на прострочення в сумі 22 600,00 грн може нараховуватись за період з 16.06.2023 по 21.09.2023 і становить 2 808,59 грн. Тому згідно зі здійсненим судом розрахунком загальна сума пені становить 9 977,47 грн (2 808,59 грн + 7 168,88 грн), а не 12 078,97 грн, як пораховано позивачем. Відповідно в задоволенні вимоги про стягнення 2 101,50 грн пені суд відмовляє.

6.30. За аналогічний період - 16.06.2023 по 21.09.2023 позивач також нарахував 3 %. Однак суд повторно звертає увагу на виникнення прострочення в сумі 74 000,00 грн пізніше, ніж 16.06.2023. Тому 3 % річних також правильно нараховувати на суму боргу 22 600,00 грн за період 16.06.2023 21.09.2023, а на суму 74 000,00 грн за період 06.07.2023 21.09.2023. Здійснивши такий розрахунок, суд зазначає, що 3 % річних становлять 474,41 грн і 182,04 грн відповідно, що разом становить 656,45 грн, а не 778,09 грн, як пораховано позивачем. Відповідно в задоволенні вимоги про стягнення 121,64 грн 3 5 річних суд відмовляє.

6.31. Позивач за зустрічним договором просить також стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» на користь ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» збитки в загальній сумі 887 962,00 грн, які складаються з упущеної вигоди в сумі 473 600,00 грн, прямих збитків у сумі 314 712,00 грн і 99 650,00 грн.

6.32. Так, укладенням 01.06.2023 договору оренди з іншим контрагентом, відповідно до умов якого з 01.07.2023 зобов`язався передати баштовий кран в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Вел Буд Інвест», вартістю послуг 141 000,00 грн за один місяць, позивач доводить понесення реальних збитків. За невчасне передання в оренду крана позивач за зустрічним позовом отримав претензію від контрагента на суму 314 712,00 грн. Тому вважає суму 314 712,00 грн реальними збитки.

6.33. Суд звертає увагу на таке. Перше, 01.06.2023 ще діяв договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» і п. 10.3 договору передбачено можливість продовження дії договору, тобто була ймовірність продовження дії договору і був ризик неможливості вчасного виконання свого обов`язку стосовно передачі об`єкта, а умова договору про те, що на об`єкт оренди не встановлено обмеження і інші права третіх осіб, також включені товариством на його ризик так, як об`єкт 01.06.2023 ще перебував у фактичному користуванні іншої особи. Друге, доказів сплати 314 712,00 грн позивачем немає. Третє, жодних претензій, звернень до відповідача за зустрічним позовом стосовно того, що його дії заподіюють збитки і спричиняють невиконання зобов`язань перед іншими контрагентами, не було.

6.34. Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

6.35. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що реальності збитків в сумі 314 712,00 грн не підтверджено, тому така вимога є не обґрунтованою.

6.36. Збитки в сумі 99 650,00 грн позивач доводить тими обставинами, що 22.08.2023 він замовив три транспортні засоби для перевезення крану і оплатив їх послуги в сумі 45 000,00 грн. Також замовив на 22.08.2023 стропальників для того, щоб розібрати кран, і оплатив їм 16 000,00 грн; залучив інший кран, який буде знімати частини баштового крану та вантажити їх на вантажні машини, та оплатив 38 950,00 грн. Оплата не залежить від виконання чи невиконання послуг. Кран не розібрали і не забрали так, як охорона не впустила машини на територію.

6.37. Так, позивач сплатив 38 950,00 грн 06.09.2023 ФОПу Кавалець А.В. за послуги крана згідно з рахунком від 01.09.2023. Однак неможливо достовірно стверджувати, що така оплата здійснена за фактично надані послуги і що такі послуги надавалися саме для прибуття 22.08.2023 для розбирання спірного у цій справі баштового крана. Відсутні докази узгодження із замовником дати прибуття для демонтажу баштового крану. Поданий 16.10.2023 договір про надання послуг від 20.08.2023 має загальні умови і передбачає, що виконавець надає замовнику послуги спецтехніки на обєкті / об`єктах замовника (п. 2.1), проте, незрозуміло, які саме послуги надаються і тим більше такі надаються на об`єкті замовника, що суті послуги, про яку стверджує позивач, не достовірно підтверджує. Такий договір не визначає мети та періоду надання послуги, а також відсутній рахунок від 01.09.2023. Тому відсутні докази, що такий платіж перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з поведінкою відповідача за зустрічним позовом щодо безпідставного неповернення баштового крана.

6.38. Так, позивач сплатив 45 000,00 грн 06.09.2023 ФОПу Ваврик Р.С. за транспортні послуги згідно з рахунком № 33 від 22.08.2023. Вказаним перевізником і замовником підписано акт надання транспортних послуг, вартістю 45 000,00 грн, за маршрутом м. Чернівці м. Львів, 3 послуги; перевізником складено рахунок № 33 від 22.08.2023. Однак відсутній договір, з якого можна було б встановити мету і часові періоди надання таких послуг та основне зв`язок з демонтажем спірного у цій справі баштового крана.

6.39. Крім цього, долучено, не три, а чотири договори заявки на транспортно-експедиторське обслуговування від 30.08.2023 № ЗЕ-172, № ЗЕ-174, № ЗЕ-175, № ЗЕ-176, укладені між позивачем за зустрічним позовом і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерфрахт Дніпро» по маршруту Чернівці Львів щодо завантаження і перевезення частини крана, дата завантаження 31.08.2023 і 01.09.2023, з вартістю послуг 15 000,00 грн, 14 000,00 грн, 14 000,00 грн, 14 000,00 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерфрахт Дніпро» у свою чергу укладено договори з перевізником ФОП Мілінчук О.М., ФОП Петрів А.Я. договору не підписав. Натомість про перевізника ФОПа Ваврик Р.С. у цих договорах не згадується, а контрагентом для позивача було Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфрахт Дніпро», з яким позивач не підписав жодного акта і кошти не сплачував. Тобто оплата 45 000 грн перевізнику, з яким не укладено договору, не співвідноситься із укладеними договорами ні по часу, ні по суб`єктах.

6.40. Крім цього, ці укладені договори укладені вже після 22.08.2023 і стосувалися обставин завантаження 31.08.2023 і 01.09.2023, що вбачається із листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфрахт Дніпро» від 01.09.2023, а не обставин недопуску 22.08.2023, про що стверджує позивач за зустрічним позовом. Відповідно між такими доказами і неповерненням крана відповідачем за зустрічним позовом відсутній причинно-наслідковий зв`язок.

6.41. Так, позивач сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Укркрол» 22.09.2023 за послуги стропальників 13 000,00 грн і 3 000,00 грн 13.09.2023, тобто всього 16 000,00 грн, на підставі рахунку № 67 від 31.08.2023. У рахунку відображено тип послуг послуги стропальників на завантаження баштових кранів у м. Чернівці. Сторонами підписано акт надання послуг № 67 від 22.08.2023 на суму 16 000,00 грн. Однак сумнівність фактичного надання таких послуг саме для завантаження баштового крана Simma Potain, модель GT 118-1.5 R4 22.08.2023 підтверджується доказами, поданими позивачем за зустрічним позовом.

6.42. Так, позивачем долучено договір від 03.01.2022 по технічному обслуговуванню вантажопідіймальних кранів, укладений із вказаним товариством. Однак, найперше, вказаний договір не підтверджує твердження позивача про те, що оплата не залежить від виконання чи невиконання послуг. Друге, договір передбачає надання послуг з обслуговування кранів, в тому числі робіт, пов`язаних із монтажем та демонтажем кранів. Однак до договору укладено додаток № 1 з переліком кранів, і серед них немає крана марки Simma Potain, модель GT 118-1.5 R4, є схожий Simma Potain GT 118, що знаходиться на вул. Дзеджика, 21 у м. Чернівці. Суд зауважує, що на час укладення цього договору спірний у справі кран уже перебував в оренді ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» і на його території: м. Чернівці, вул. Мізюна, 20, корп. 14. Попри це у додаток № 1 до договору спірний кран все-таки не включений. Третє, складений акт № 67 не конкретизує місця надання послуг, а враховуючи погоджений договором комплексний і триваючий обсяг видів послуг, відсутні підстави для визнання, що саме ці послуги надані саме 22.08.2023 і саме стосовно спірного у цій справі крана. Четверте, рахунок виписаний Лиськом В.В., який є одночасно і керівником ТОВ «Будівельна техніка «Еталон».

6.43. Крім цього, суд зауважує, що договором від 10.11.2021 передбачено сплату авансу в розмірі 606 000,00 грн, що включає аванс за два календарні місця оренди баштового крана, монтаж, демонтаж, перебазування та вивезення баштового крана з об`єкта. Вказана сума коштів сплачена замовником 16.11.2021. Тобто вартість робіт по демонтажу і вивезення крана з великою вірогідністю була погоджена сторонами.

6.44. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що сплачені позивачем кошти в сумі 99 650,00 грн не перебувають в обґрунтованому причинно-наслідковому зв`язку зі спірними відносинами та поведінкою замовника.

6.45. Іншу частину зустрічного позову - упущену вигоду в сумі 473 600,00 грн позивач доводить неправомірним користуванням баштовим краном з 16.06.2023 (закінчення строку дії договору) по 21.09.2023 (день звернення з позовом до суду). Позивач додає 74 000,00 грн за 15 днів червня, 148 000,00 грн за липень і серпень, 103 600,00 грн за 21 день вересня, і отримує 473 600,00 грн.

6.46. Суд звертає увагу, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Зокрема, упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При цьому неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

6.47. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а могли б бути ним реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Тобто, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. Натомість наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення. Зазначені твердження є сталою правовою позицією в питанні критеріїв упущеної вигоди, що неодноразово та послідовно викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 13.12.2018 у справі № 923/700/17, від 11.11.2019 у справі № 904/7601/17, від 12.11.2019 у справі № 910/9278/18, 12.08.2020 у справі № 910/15883/14, від 27.08.2019 у справі № 910/9095/18, від 26.02.2020 у справі № 914/263/19.

6.48. Суд зауважує, що договір про надання послуг баштового крану від 10.11.2021, відповідно до якого вартість користування краном за один місяць становила 148 000,00 грн, діяв до 15.06.2023. Тому позивач за зустрічним позовом не міг і не мав підстав розраховувати на отримання цієї ж плати за повний місяць перебування крана в замовника чи за окрему кількість днів у червні та вересні після закінчення строку дії договору.

6.49. На підтвердження розміру упущеної вигоди позивач подав висновок експерта від 10.10.2023, відповідно до якого розмір документально обґрунтованої упущеної вигоди у зв`язку із вказаними обставинами на визначену дату становить 258 967,50 грн, а не 473 600,00 грн. Водночас позивач за зустрічним позовом заяв про зменшення ціни позову чи про зміну підстав позову не подавав.

6.50. Суд звертає увагу, що доведеність обставин щодо наявності чи відсутності упущеної вигоди, а також її розміру, визначеного із конкретних підстав зустрічного позову, є питанням розгляду справи по суті та потребують правової оцінки судом. Експертний висновок не може змінювати підстави позову та давати відповіді на правові питання. Тому суд не вважає поданий висновок належним доказом наявності у позивача упущеної вигоди в розмірі 258 967,50 грн.

7. СУДОВІ ВИТРАТИ

7.1. За наслідками вирішення первісного позову, відповідно до приписів ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача) судовий збір та інші витрати за первісним позовом залишаються за позивачем за первісним позовом.

7.2. За подання зустрічного позову підлягав сплаті судовий збір: 14 886,29 грн за вимоги майнового характеру (їх сума 992 419,06 грн) та 5 368,00 грн за дві вимоги немайнового характеру, що разом становить 20 254,29 грн. Позивачем сплачено 22 560,68 грн, що підтверджено двома платіжними інструкціями від 21 та від 22 вересня 2023. Тобто 2 306,39 грн є зайво сплаченими, які за заявою позивача за зустрічним позовом можуть бути повернуті платнику з бюджету.

7.3. Із суми 20 254,29 грн суд на відповідача за зустрічним позовом збір за одну вимогу майнового характеру 2 684,00 грн, і пропорційно задоволеній майновій вимозі, а саме 10,81 %, що від 14 886,29 грн становить 1 609,21 грн. Тобто на відповідача за зустрічним позовом покладається судовий збір у розмірі 4 293,21 грн.

7.4. Щодо заявлених позивачем за зустрічним позовом інших витрат, то позивач вказував витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн і витрати на експертизу в сумі 38 000,00 грн.

7.5. На підтвердження витрат на правову допомогу подано договір від 01.09.2023, укладений із адвокатом Довженком Денисом Сергійовичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката України, ордер на надання правової допомоги від 22.09.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 22.09.2023 на суму 25 000,00 грн, відповідно до якого адвокат вивчив матеріали позовної заяви у справі № 914/2482/23, підготував письмові заяви у справі, підготував зустрічну позовну заяву, відправив вказані документи позивачу та Господарському суду Львівської області.

7.6. Відповідач за зустрічним позовом подав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, відповідно до якого вказує, що позивач не подав детального опису робіт, що заявлена сума є не співмірною зі складністю справи, не обґрунтованою та явно завищеною. Тому просив відмовити в стягненні заявленої суми.

7.7. Розглядаючи клопотання позивача, суд враховує положення ч. ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

7.8. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

7.9. Як передбачено ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7.10. Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7.11. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

7.12. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

7.13. Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

7.14. Тобто суд не має підстав втручатися в договірні відносини між адвокатом і клієнтом, регулювати чи змінювати їхні домовленості. Натомість завдання суду - визначити обгрунтованість розміру витрат на правову допомогу і обсяг наданих адвокатом послуг, відшкодування яких покладається на іншу сторону спору.

7.15. Так, у справі немає деталізованого розрахунку витрат в розмірі 25 000,00 грн. Водночас сам факт надання адвокатом Довжнком Д.С. правової допомоги відповідачу за первісними позовом (позивачу за зустрічним позовом) не заперечується іншою стороною та не спростовується матеріалами справи, а перелік робіт, виконаних адвокатом і прийнятих клієнтом, відображений в акт приймання-передачі наданих послуг. Тобто за відсутності деталізованого розрахунку із наявних у справі документів і, зокрема, вказаного акта очевидно та зрозуміло, які роботи виконані адвокатом і прийняті клієнтом. Суть таких відповідає обставинам розгляду справи, обраній стратегії способу заперечення і захисту сторони, є реальними та фактичними, тому визнання їх не обґрунтованими лише через відсутність деталізованого розрахунку витрат є надмірним формалізмом та не відповідає принципам господарського судочинства.

7.16. Враховуючи обставини розгляду справи та виконану адвокатом роботу, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання іншої сторони та відмови в задоволенні стягнення таких.

7.17. Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17 акцентує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

7.18. Суд також враховує позицію Об`єднаної Палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 у справі № 922/445/19 про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Тому відсутність доказів оплати витрат на правову не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

7.19. Суд зауважує, що за загальним правилом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати покладаються пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи відмову в задоволенні первісного позову, а також поєднання в зустрічному позові майнових і немайнових вимог, часткове задоволення як майнових, так і немайнових вимог, то однозначно стверджувати про прийняття рішення за результатом вирішення спору у цій справі лише на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» суд не має підстав. Тому доцільним є покладення на іншу сторону половини витрат 12 500,00 грн.

7.20. Щодо заявлених витрат за проведення позивача за зустрічним позовом експертизи в розмірі 38 000,00 грн, на підтвердження чого стороною подано квитанцію від 21.09.2023 на суму 38 000,00 грн, договір на проведення експертизи в межах справи № 914/2482/23 від 18.09.2023, акт приймання передачі результатів наданих послуг від 10.10.2023, то суд зауважує таке.

7.21. Велика Палата Верховного Суду 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 вказала, що системний аналіз положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

7.22. Враховуючи зазначене та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог по стягненню упущеної вигоди, на підтвердження якої у процесі розгляду справи позивачем подано висновок судової експертизи, суд зазначає, що витрати за проведення такої не підлягають відшкодуванню відповідачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічні позовні вимоги задовольнити частково.

3. Усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» (ідентифікаційний код юридичної особи 43236382, 81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вулиця Д. Дяченко, будинок 12, квартира 7), а саме: баштовим краном марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, шляхом зобов`язання ТОВ «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» невідкладно надати доступ уповноваженим представникам ТОВ «Будівельна техніка «Еталон» до баштового крану марки «Simma Potain», модель GT 118-1.5 R4, який розташований за адресою місто Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 14, для вчинення дій щодо його відключення, демонтажу та вивезення.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер - Білдінг» (ідентифікаційний код юридичної особи 42353736, 01010, місто Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» (ідентифікаційний код юридичної особи 43236382, 81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вулиця Д. Дяченко, будинок 12, квартира 7) 96 600,00 грн основного боргу, 9 977,47 грн пені, 656,45 грн 3 % річних, 4 293,21 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 12 500,00 грн витрат на правову допомогу.

5. У задоволенні позовних вимог про стягнення 2 101,50 грн пені, 121,64 грн трьох відсотків річних, 473 600,00 грн упущеної вигоди, 414 362,00 грн прямих збитків і про визнання дій протиправними відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене18.03.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.