ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" березня 2024 р. м ХарківСправа № 922/793/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного підприємства "ЕЛПРОФІТ", місто Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод підйомно-транспортного устаткування", місто Харків,
провизнання недійсним договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "ЕЛПРОФІТ", звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод підйомно-транспортного устаткування", про визнання недійсним договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10/24 від 12.02.2024 року та укладеного в його забезпечення іпотечного договору від 12.02.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною В.Б. за реєстровим № 178.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

ВІДНОСНО СУДОВОГО ЗБОРУ

Частиною 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111). Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчить прохальна частина позову, позивачем сформовані 2 (дві) немайнові вимоги, а саме:

1) про визнання недійсним договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10/24 від 12.02.2024 року;

та

2) про визнання недійсним іпотечного договору від 12.02.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною В.Б. за реєстровим № 178.

За означені вимоги позивач мав сплатити 4 844,80 грн. (3 028 * 2 * 0.8). Однак, до суду надано копію платіжної інструкції № 3210 від 13 березня 2024 року на суму 2 422,40 грн.

Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

ВІДНОСНО ДОКАЗІВ

До ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, в тому числі перелік документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно із ч. 4 ст. 164 ГПК України до заяви про визнання договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного договору або засвідчений витяг з нього.

Як вбачається із додатків до позову, позивачем не представлено до суду договори, вимоги про визнання яких недійсними містяться у позові, а саме: 1) договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10/24 від 12.02.2024 року; та 2) іпотечний договір від 12.02.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною В.Б. за реєстровим № 178.

За таких обставин, подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України). Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати: 1) документ, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.; 2) належним чином засвідчену копію або оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10/24 від 12.02.2024 року; 3) належним чином засвідчену копію або оригінал іпотечного договору від 12.02.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною В.Б. за реєстровим № 178.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 161, 162, 164, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Приватного підприємства "ЕЛПРОФІТ" без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

1) документу, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.;

2) належним чином засвідчену копію або оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10/24 від 12.02.2024 року;

3) належним чином засвідчену копію або оригінал іпотечного договору від 12.02.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною В.Б. за реєстровим № 178.

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 15 березня 2024 року.

Суддя Н.В. Калініченко