ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/1225/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючої), Колос І.Б. і Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Груп АТГ": Тарасенка О.Г. - директор; Голубцова В.А. - адвокат (ордер від 24.12.2023 серія АХ №01241223),

відповідача - Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Бабченко Ю.Ю. (у порядку самопредставництва),

третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІПЛОК" - не з`яв.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Груп АТГ" (далі - ТОВ "Полі-Груп АТГ", Позивач)

на рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023

(суддя Жигалкін І.П.),

постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023

(головуючий - суддя Россолов В.В., судді Гетьман Р.А. і Склярук О.І.) та

додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023

(головуючий - суддя Россолов В.В., судді Гетьман Р.А. і Склярук О.І.)

у справі № 922/1225/23

за позовом ТОВ "Полі-Груп АТГ"

до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення АМК, Відповідач)

про зобов`язання вчинити певні дії,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІПЛОК" (далі - ТОВ "ЗІПЛОК", Третя особа).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Позов подано про визнання недійсним рішення територіального відділення АМК оформлене у вигляді листа від 23.01.2023 №70-02/4-268 про відмову у розгляді справи.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог законодавства у сфері захисту економічної конкуренції, зокрема, Позивач вказує, що Відповідачем належним чином не досліджено порушення з боку ТОВ "ЗІПЛОК", а саме дії, що містять ознаки порушення, передбаченого статтями 4 та 6 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді використання без дозволу (згоди) заявника фіолетової смуги, нанесеної на пакувальні пакети оснащені замком zір-lok, яке заявник раніше за Третю особу почав використовувати в господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю Позивача, а також інформація розміщена на сайті ТОВ "ЗІПЛОК" є такою, що вводить в оману, може вплинути на наміри щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.08.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023, у задоволенні позову відмовлено.

Оскаржувані судові рішення мотивовані обґрунтованістю висновків територіального відділення АМК про невиявлення в діях ТОВ "ЗІПЛОК" ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтями 4, 6, 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023: заяву ТОВ "ЗІПЛОК" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Позивача на користь Третьої особи 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ "Полі-Груп АТГ" просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023, постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023, та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити і здійснити перерозподіл судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування:

- статті 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" в частині зобов`язання надання "належного документу", який підтверджує факт використання позначення на стадії відкриття справи за заявою про порушення недобросовісної конкуренції, у той час як обов`язок зі збирання доказів, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" покладено на органи Антимонопольного комітету України шляхом вчинення процесуальних дій під час розгляду справи, тобто після прийняття розпорядження про початок розгляду справи;

- статті 6 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" та пункту 1 частини третьої статті 10 bis "Паризької конвенції про охорону промислової власності" в частині вимоги наявністі "доброї репутації" у той час як ні норма статті 6 названого Закону ані стаття 10 bis "Паризької конвенції про охорону промислової власності" не ставлять наявність або відсутність недобросовістної конкуренції в залежність наявності/відсутності "добросовісної репутації" у особи чиї права порушуються;

- статті 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" в частині обов`язку необхідності доведення впливу неправдивої інформації на наміри придбання продукції, у той час як відповідно до закону, порушенням вважається сам факт поширення неправдивої інформації.

Інші доводи учасників справи

Територіальне відділення АМК у відзиві на касаційну скаргу зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень та безпідставність доводів касаційної скарги, просить касаційну скаргу ТОВ "Полі-Груп АТГ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 - без змін.

Від ТОВ "ЗІПЛОК" відзив на касаційну скаргу не надходив.

ТОВ "Полі-Груп АТГ" подані письмові пояснення у справі в яких заперечує проти доводів відзиву територіального відділення АМК на касаційну скаргу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанції у розгляді справи з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.

ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" 10.01.2022 звернулося до територіального відділення АМК з заявою №1/291221 (вх. від 10.01.22 № 70 1/2-АМ) про порушення ТОВ "ЗІПЛОК" законодавства про недобросовісну конкуренцію (далі - Заява).

В Заяві Позивач посилається на порушення ТОВ "ЗІПЛОК" законодавства про недобросовісну конкуренцію, що полягає у вчиненні дій, які підпадають під ознаки встановлені статтями 4 (неправомірне використання позначень), 6 (копіювання зовнішнього вигляду виробу) та 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Позивачем 03.02.2023 разом з супровідним листом від 23.01.2023 № 70-02/3-252 отримано рішення про відмову у розгляді справи оформлене у вигляді листа від 23.01.2023 № 70-02/268 (далі - Рішення АМК). Рішення АМК прийняте Відповідачем в порядку, визначеному пунктом 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженими розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 №90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 №169-р; із змінами; далі - Правила розгляду заяв і справ).

Так, на думку Позивача, з боку територіального відділення АМК не здійснювалися заходи щодо розгляду справи, хоча останнім встановлено, що існує два суб`єкта господарської діяльності, які випускають однакову продукцію марковану схожими позначеннями (фіолетова смуга), що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання, при цьому один з суб`єктів зареєстрований та здійснює свою діяльність більш ніж на 10 років раніше іншого, що само по собі свідчить про наявність конкурентних відносин між цими суб`єктами. Крім того, Позивач не погоджується з твердженням відповідача, де останній посилаючись у своєму Рішення АМК на відсутність наданих особою фактичних даних, що підтверджують його ділову репутацію.

За результатами розгляду Заяви, територіальним відділенням АМК встановлено, що у розумінні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" та ТОВ "ЗІПЛОК" є суб`єктами господарювання та перебувають у конкурентних відносинах, оскільки здійснюють господарську діяльність на одному ринку, а саме на ринку виробництва пластмас у первинних формах.

ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" зазначає факт позначення продукції фіолетовою смугою, виходячи не з засвідчення документа, який підтверджує факт використання позначення у господарській діяльності, а з підтвердження за поданою угодою з ФОП Корнатовським O.M. Однак, Позивач не надав належного документу, який підтверджує факт використання позначення смуги фіолетового кольору на пакувальних пакетах оснащених замком zip-lok.

За таких обставин, територіальне відділення АМК зазначило про відсутність ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", в наведених у Заяві діях ТОВ "ЗІПЛОК".

Крім того, суди попередніх інстанцій прийшли висновку про обґрунтованість висновків територіального відділення АМК про невиявлення ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 6 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у наведених в Заяві діях ТОВ "ЗІПЛОК".

ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" не доведено належним чином, що інформація викладена у Заяві стосовно року реалізації ТОВ "ЗІПЛОК" підприємницької діяльності вплинула або може вплинути на наміри щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.

Висновок територіального відділення АМК про невиявлення у діях ТОВ "ЗІПЛОК" ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", є обґрунтованим.

У Заяві ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" зазначає, що виробляє та реалізує пакувальні пакети оснащені замком zip-lok зі смугою фіолетового кольору з 2009 року.

На підтвердження отримання ТОВ "ЗІПЛОК" переваг у конкуренції, шляхом використання ділової репутації Позивача, заявником листом від 11.02.2022 № 1411-2-22 була надана територіальному відділенню АМК відповідь, з якої вбачається, що обсяг продукції заявника: пакувальні пакети, які оснащені замком zip-lok та марковані смугою фіолетового кольору з моменту початку виробництва (2009 рік) і до теперішнього часу, зростають навіть в умовах пандемії та наявності конкуренції. Зазначене також, підтверджують обсяги податків, що сплатив Позивач за час виробництва та реалізації пакувальних пакетів, які оснащені замком zip-lok та марковані смугою фіолетового кольору.

Виходячи з матеріалів справи, Позивач не надав в своїй Заяві підтвердження того, що продукт, який він виробляє, може стати фактором, що спонукає клієнтів купувати відповідний товар саме у Позивача, тобто при наявності альтернативного вибору його обирають першим, з-поміж інших, суб`єктів господарювання, що надає заявнику конкурентну перевагу на відповідному ринку, а також, що його начебто добра репутація захищає заявника від конкурентів і зміцнює позиції щодо вибору споживачами поміж товарів-замінників, що існують на ринку. ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" не надано фактичних даних, які підтверджують вплив ТОВ "ЗІПЛОК" на ділову репутацію Позивача.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з недоведеності Позивачем порушень з боку Відповідача, як компетентного органу на вчинення відповідних дій щодо правильності застосування органами Антимонопольного комітету України відповідного законодавства.

До суду апеляційної інстанції ТОВ "ЗІПЛОК" подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в сумі 30 000 грн.

ТОВ "ЗІПЛОК" у порядку, передбаченому статтями 42, 46, 123, 126, 129 ГПК України, зроблено відповідну заяву про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Заява мотивована таким, 07.06.2023 між ТОВ "ЗІПЛОК" та адвокатським об`єднанням (далі - АО) "АРХОНТ" укладено договір №01/0706/2023 про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якого:

- АО "АРХОНТ" має право здійснювати представництво Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, а саме: забезпечувати реалізацію прав і обов`язків Третьої особи в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві (підпункт 2.1.3 пункту 2.1);

- обчислення гонорару за цим договором може відбуватися у таких формах: фіксований розмір (підпункт 5.2.1 пункту 5.2).

АО "АРХОНТ" та ТОВ "ЗІПЛОК" 02.10.2023 укладено додаткову угоду № 3 до даного договору, за умовами якого:

- Третя особа доручає АО "АРХОНТ" представництво інтересів, надання професійної правничої допомоги, вивчення та підготовку всіх необхідних процесуальних документів, у тому числі відзиву, пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, заперечень, заяв, клопотань тощо, належне оформлення відправлень та надсилання процесуальних документів засобами поштового зв`язку відповідно до вимог процесуального законодавства, участь у судових засіданнях в інтересах клієнта у судовій справі №922/1225/23, що розглядається Східним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" на рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023 № 922/1225/23;

- гонорар адвокатського об`єднання за ведення справи під час розгляду її судом другої інстанції, з урахуванням складності справи, встановлюється у фіксованому розмірі та становить 30 000 гривень. Гонорар Адвокатського об`єднання сплачується Третьою особою на підставі рахунку-фактури, але не пізніше 20 календарних днів після прийняття судом другої інстанції рішення у справі.

Третьою особою та АО "АРХОНТ" 22.11.2023 погоджено звіт №03/2023 до договору, згідно з яким АО "АРХОНТ" надало, а Третя особа прийняла таку професійну правничу допомогу:

- 16.10.2023 складення, оформлення та відправка засобами поштового зв`язку (позивачу та відповідачу) та електронного зв`язку до Східного апеляційного господарського суду відзиву Третьої особи на апеляційну скаргу ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" на рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023 №922/1225/23;

- 22.11.2023 участь представника ТОВ "ЗІПЛОК" в судовому засіданні з розгляду справи № 922/1225/23 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

22.11.2023 Третьою особою та АО "АРХОНТ" складено акт наданих послуг до даного договору. 22.11.2023 АО "АРХОНТ" склало та пред`явило Третій особі рахунок-фактуру на суму 30 000 грн.

ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" були подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу разом з клопотанням про зменшення відповідної суми.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з огляду на незмінність правової позиції у суді першої та апеляційної інстанції та обсяг проведених робіт, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ЗІПЛОК" та стягнення з ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним Рішення АМК, яке оформлене листом про відмову у розгляді справи, стосовно розгляду заяви Позивача про порушення Третьою особою законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Антимонопольний комітет України є державним органом зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, визначених розділом VII Закону України "Про захист економічної конкуренції", визначених главою 6 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Основним завданням Антимонопольного комітету України, відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом (частина перша, друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Так, частиною першою статті 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії в конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Статтею 27 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" визначено, що процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням Голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження.

Правилами розгляду заяв і справ встановлено, що вони визначають окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції органами АМК відповідно до законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про Антимонопольний комітет України" та встановлюють порядок перевірки та перегляду рішень органів Комітету в цих справах і діють до прийняття відповідних актів законодавства.

Відповідно до пункту 20 Правил розгляду заяв і справ у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений, голова відділення відмовляють у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявником є особа, яка подала заяву, подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Позивач звернувся до територіального відділення АМК із заявою про порушення, тобто є заявником у розумінні приписів статті 39 Закону "Про захист економічної конкуренції".

У Рішенні АМК зазначено про невиявлення територіальним відділення АМК ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтями 4, 6, 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені Главами 2 - 4 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Частиною першою статті 6 названого Закону передбачено, що копіюванням зовнішнього вигляду виробу є відтворення зовнішнього вигляду виробу іншого суб`єкта господарювання і введення його у господарський обіг без однозначного зазначення виробника копії, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання.

Відсутність доказів стосовно хоча б однієї складових ознак правопорушення, унеможливлює застосування статті 4, 6 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" до тих правовідносин, які виникають у зв`язку з використанням будь-якого позначення.

За приписами статті 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які: містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.

Відповідно до абзацу третього пункту 17 Правил розгляду заяв і справ особами, які мають право подавати заяву відповідно до абзацу другого частини першої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або частини першої статті 28 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", є суб`єкти господарювання - конкуренти, постачальники чи покупці відповідача та інші фізичні та юридичні особи, які можуть підтвердити, що дії чи бездіяльність відповідача, визначені зазначеними законами як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть безпосередньо і негативно вплинути на їхні права. Такі заяви мають відповідати вимогам, викладеним у пункті 18 цих Правил.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанції виходили з обґрунтованості Рішення АМК та його висновків щодо відсутності підстав для початку розгляду справи про захист від недобросовісної конкуренції за відсутності документального підтвердження обставин та фактів, викладених безпосередньо заявником у Заяві, не надання фактичних даних, які можуть підтвердити відповідну ділову репутацію заявника та використання ТОВ "ЗІПЛОК" його ділової репутації через позначення власної продукції фіолетовою смугою.

У контексті доводів касаційної скарги, у розгляді даної справи Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.07.2019 зі справи №910/23000/17, згідно з якою: "господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм".

Суд враховує, що у кожному конкретному випадку судом досліджуються обставини щодо наявності чи відсутності підстав в органу АМК для висновку про те, що заява про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не відповідає встановленим Комітетом вимогам і це перешкоджає її розгляду.

У постанові від 02.07.2019 зі справи №910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду також наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що орган Антимонопольного комітету України має враховувати при ухваленні рішень.

Перевіряючи дії АМК на відповідність законодавству України, Суд не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України, з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а тому доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання недійсним рішення АМК через призму/критерії, зокрема, неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильності застосування норм матеріального і процесуального права тощо. Саме таким чином суд і здійснює перевірку на відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і на узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи тощо.

Саме до повноважень органів АМК віднесено вирішення питання щодо початку розгляду справи, здійснення розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, встановлення та кваліфікації правопорушення, в тому числі й об`єктивної його сторони. А на суд покладено обов`язок перевірки дотримання органом АМК вимог законодавства та прийняття ним рішення на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України, та, за наявності/доведеності/обґрунтованості підстав, передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", - змінити, скасувати чи визнати недійсним рішення АМК, з урахуванням доводів та меж заявлених позивачем вимог (близька за змістом правова позиція суду є послідовною та викладена, зокрема і в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 зі справи №910/17929/19).

Суд касаційної інстанції відхиляє доводи касаційної скарги в частині необхідності формування висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" та пункту 1 частини третьої статті 10 bis "Паризької конвенції про охорону промислової власності", з огляду на те, що доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до вільного тлумачення скаржником положень Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" і ніяким чином не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій в частині недоведення Позивачем з боку Відповідача правильності застосування відповідного законодавства.

При цьому Верховний Суд також відзначає, що міра, до якої територіальне відділення АМК має виконати обов`язок щодо надання мотивованої відповіді про відмову в розгляді справи, може бути різною залежно від характеру рішення і, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Що ж до оскарження додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023, Суд зазначає таке.

Аналіз норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 ГПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до частини тринадцятої статті 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції ТОВ "ЗІПЛОК" надано:

-договір про надання правової (правничої) допомоги від 07.06.2023 № 01/0706/2023;

- додаткову угоду від 02.10.2023 № 3 до даного договору;

- акт наданих послуг від 22.11.2023;

- звіт до даного договору від 22.11.2023 № 03/2023, згідно з яким АО "АРХОНТ" надано такі послуги, як подання відзиву Третьої особи на апеляційну скаргу ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" на рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023 №922/1225/23 та участь представника ТОВ "ЗІПЛОК" в судовому засіданні з розгляду справи № 922/1225/23 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду;

- рахунок-фактуру від 22.11.2023 на суму 30 000 грн.

ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" були подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу разом з клопотанням про зменшення відповідної суми.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з огляду на незмінність правової позиції у суді першої та апеляційної інстанції та обсяг проведених робіт, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов заснованого на законі висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ЗІПЛОК" та стягнення з ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

Посилання ТОВ "ПОЛІ-ГРУП АТГ" на те, що ТОВ "ЗІПЛОК" не було подано попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, спростовуються матеріалами справи, оскільки у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ЗІПЛОК" було заявлено, що останнє понесе судові витрати на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 30 000 грн. (т.3, а.с. 42).

З урахуванням наведеного Судом приймаються доводи, наведені у відзиві територіального відділення АМК на касаційну скаргу, у частині, яка узгоджується з даною постановою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ "Полі-Груп АТГ" не спростувало висновків судів попередніх інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними рішень.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції Суд вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновку судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу ТОВ "Полі-Груп АТГ" слід залишити без задоволення.

Судові витрати

Відповідно до статті 129 ГПК України понесені ТОВ "Полі-Груп АТГ" у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на ТОВ "Полі-Груп АТГ", оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Груп АТГ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2023, постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 922/1225/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова