ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року
м. Черкаси
Справа № 925/927/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотвор"
до Жашківської міської ради,
до Комунального некомерційного підприємства "Жашківська багатопрофільна лікарня" Жашківської міської ради,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівський котлобудівельний завод"
Представники учасників справи:
Позивач не з`явився;
Відповідач: ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" не з`явився;
Відповідач: КНП "Жашківська багатопрофільна лікарня Жашківської міської ради": не з`явився;
Відповідач: Жашківська міська рада не з`явився.

Секретар судового засідання ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
1.1. 10.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплотвор"звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Жашківської міської ради, до Комунального некомерційного підприємства "Жашківська багатопрофільна лікарня Жашківської міської ради".
1.2. 05.10.2023 суд ухвалив залучити до участі ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" у якості співвідповідача.
1.3. Змістом позову з урахуванням заяви про зміну предмету позову є чотири немайнові вимоги:
- визнати за ТОВ "Теплотвор" переважне право на продовження договору оренди нежитлового приміщення площею 159,1 кв. м за адресою: Черкаська область, місто Жашків, вулиця Лікарняна, 19 від 01.09.2015 №33 (в редакції додаткової угоди №3 від 08.08.2018);
- визнати недійсним Рішення Жашківської міської ради №25-209/VIII від 25.05.2023 про оренду частини нерухомого майна, що обліковується на балансі КНП "Жашківська БПЛ" шляхом проведення аукціону;
- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна №41 від 28.07.2023, укладений між ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод", Жашківською міською радою та КНП "Жашківська багатопрофільна лікарня" Жашківської міської ради.
1.4. 28.02.2024 Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №925/927/23, яким у позові відмовив.
1.7. 05.03.2024 суд ухвалив призначити заяву відповідача ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу до розгляду у судовому засіданні на 12.03.2024 о 11 год. 00 хв.
1.10. 12.03.2024 ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" подало до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Заявлені вимоги підтримало повністю та просило їх задовольнити (а.с. 46 том 3).
1.11. У судове засідання 12.03.2024 представники позивача та відповідачів не з`явилися.
1.12. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
1.13. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).
1.14. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.
1.15. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 202 ГПК України).
1.16. Суд ухвалив розглянути заяву ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" про ухвалення додаткового рішення без участі представників позивача та відповідачів.
1.17. Розглянувши заяву ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов наступних висновків.
1.18. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).
1.19. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
1.20. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
1.21. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
1.22. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
1.23. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
1.24. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.
1.25. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
1.26. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
1.28. 05.03.2024 у строк визначений у статті 129 Господарського процесуального кодексу України відповідач ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу.
1.29. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
1.30. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
1.31. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
1.32. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
1.33. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
1.34. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
1.35. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
1.36. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
1.37. Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
1.38. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" подав: договір про надання правової допомоги №14-09 від 14.09.2023 (а.с. 12-14 том 3), акти про прийняття-передачі наданих послуг від 16.10.2023 №1, від 15.11.2023 №2, від 15.01.2024 №4, від 15.02.2024 №5, від 29.02.2024 №6 (а.с. 17-21 том 3), копію свідоцтва ОСОБА_3 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 6 на звороті том 3), ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" від 15.09.2023 (а.с. 6 том 3), платіжні інструкції №1146 від 17.10.2023, №1175 від 21.11.2023, №1236 від 15.01.2024 (а.с. 7-8 том 3), довіреність від 10.11.2023 (а.с. 16 том 3), дослідивши які, суд встановив.
1.39. 14.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дзензелівський котлобудівельний завод" (клієнт) та ОСОБА_3 (адвокат) уклали договір про надання правової допомоги №14-09, згідно з п. 1.1 якого адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору (а.с. 12-14 том 3).
Відповідно до п. 4.1 договору гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту.
Згідно з п. 4.2 договору розмір гонорару адвоката визначається, виходячи з фактично адвокатом наданих послуг, на підставі узгоджених сторонами розцінок:
- консультація клієнта, узгодження правової позиції, вартість 1500,00 грн;
- вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи, вартість 3000,00 грн;
- підготовка позовної заяви, посвідчення копій документів, що додаються до позовної заяви, консультації клієнта щодо порядку подання позовної заяви, вартість 5000,00 грн;
- підготовка відзиву на позовну заяву, вартість 4000,00 грн;
- підготовка та подання адвокатського запиту, вартість 500,00 грн;
- підготовка клопотання у справі (окрім відкладення справи, про участь у судовому засіданні у режимі за допомогою ВКЗ) вартість 1500,00 грн;
- аналіз відзиву та підготовка відповіді на відзив, вартість 3000,00 грн;
- участь в одному судовому засіданні 1000,00 грн;
- підготовка апеляційної скарги, вартість 5000,00 грн;
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу, вартість 4000,00 грн;
- підготовка касаційної скарги, вартість 6000,00 грн;
- підготовка відзиву на касаційну скаргу, вартість 5000,00 грн.
Відповідно до п. 4.3 договору підставою для сплати адвокату гонорару є підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг, у якому сторони вказують фактично наданий адвокатом та прийнятий клієнтом обсяг послуг із зазначенням конкретних послуг та їх вартості, а також наявності чи відсутності зауважень щодо їх якості. Сторони мають право підписувати проміжні акти приймання-передачі наданих послуг стосовно частини наданих послуг.
Згідно з п. 4.4 договору сплата гонорару адвокату здійснюється клієнтом шляхом готівкового або безготівкового розрахунку не пізніше 30 днів із моменту підписання акта приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг надається адвокатом щомісячно із 15 по 20 число за фактично надані послуги.
Для оплати даного гонорару клієнт надає окремо акт приймання-передачі наданих послуг із відповідним рішенням суду. Термін оплати - 30 днів із моменту підписання.
1.40. 16.10.2023 сторони склали та підписали акт прийняття-передачі наданих послуг №1 , згідно з п.1 якого виконавець з 15.09.2023 по 16.10.2023 надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги №14-09 від 14.09.2023, а клієнт прийняв надані послуги:
1) консультація клієнта, узгодження правової позиції щодо участі у справі №925/927/23 із метою захисту прав ТОВ "ДКЗ" вартістю 1500,00 грн;
2) підготовка клопотання про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, справа №925/927/23, клопотання від 15.09.2023 вартістю 1500,00 грн;
3) участь у судовому засіданні у справі №925/927/23, яке відбулося 05 жовтня 2023 р. вартістю 1000,00 грн;
4) вивчення позовної заяви із додатками, які надійшли від позивача, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи №925/927/23 вартістю 3000,00 грн;
5) надання правової допомоги, яка не стосується справи №925/927/23 вартістю 3000,00 грн.
1.42. 15.11.2023 сторони склали та підписали акт прийняття-передачі наданих послуг №2, згідно з п.1 якого виконавець з 16.10.2023 по 15.11.2023 надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги №14-09 від 14.09.2023, а клієнт прийняв надані послуги:
1) підготовка відзиву на позовну заяву у господарській справі №925/927/23 вартістю 4000,00 грн;
2) участь у судовому засіданні у справі №925/927/23, яке відбулося 31 жовтня 2023 р., вартістю 1000,00 грн.
3) надання правової допомоги, яка не стосується справи №925/927/23 вартістю 5000,00 грн.
1.44. 15.01.2024 сторони склали та підписали акт прийняття-передачі наданих послуг №4, згідно з п.1 якого виконавець з 15.12.2023 по 15.01.2024 надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги №14-09 від 14.09.2023, а клієнт прийняв надані послуги:
1) юридичний супровід ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод", який передбачає вирішення правових питань, що виникають у процесі підприємницької діяльності підприємства вартістю 9000,00 грн;
2) участь у судовому засіданні у справі № 925/927/23, яке відбулося 19 грудня 2023 р., вартістю 1000,00 грн.
1.46. 15.02.2024 сторони склали та підписали акт прийняття-передачі наданих послуг №5 згідно з п.1 якого виконавець з 15.01.2024 по 15.02.2024 надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги №14-09 від 14.09.2023, а клієнт прийняв надані послуги:
1) юридичний супровід ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод", який передбачає вирішення правових питань, що виникають у процесі підприємницької діяльності підприємства вартістю 9000,00 грн;
2) участь у судовому засіданні у справі № 925/927/23, яке відбулося 14 лютого 2024 р., вартістю 1000,00 грн.
1.47. 29.02.2024 сторони склали та підписали акт прийняття-передачі наданих послуг №6, згідно з п.1 якого виконавець з 15.09.2023 по 28.02.2024 надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги №14-09 від 14.09.2023, а клієнт прийняв надані послуги:
1) представництво інтересів ТОВ "ДКЗ" спочатку як третьої особи, а потім відповідача у справі №925/927/23. Наслідком даної справи є відмова позивачу у задоволенні позову, що є позитивним рішенням для ТОВ "ДКЗ" як співвідповідача. Копія рішення по даній справі додається.
1.48. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
1.49. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
1.50. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
1.52. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
1.53. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.
1.54. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
1.55. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
1.56. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
1.57. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
1.58. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
1.59. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
1.60. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
1.61. Позивач у запереченні просив відмовити у стягненні з нього на користь ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" витрат на оплату правничу допомогу адвоката.
1.62. Витрати ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" на професійну правничу допомогу вартістю 9500,00 грн (1500,00 грн на підготовку клопотання від 15.09.2023 про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, 4000,00 грн - за участь у чотирьох судових засіданнях у справі, які відбулися: 05.10.2023, 31.10.2023, 19.12.2023 та 19.02.2024 вартістю 1000,00 кожне та 4000,00 грн на підготовку відзиву на позовну заяву) суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним та обґрунтованим, з урахуванням предмету спору та значення справи для відповідача.
1.63. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу у формі консультації клієнта, узгодження правової позиції щодо участі у справі №925/927/23 із метою захисту прав ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" вартістю 1500,00 грн, вивчення позовної заяви із додатками, які надійшли від позивача, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи №925/927/23 вартістю 3000,00 грн, суд не визнає фактичними та необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Такий вид правової допомоги та понесені відповідачем витрати охоплюються іншим видом правової допомоги, наданою адвокатом відповідачу, зокрема підготовкою відзиву на позову заяву, які заявлені відповідачем до відшкодування окремо.
1.64. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що зазначення окремо у акті прийому-передачі наданих послуг таких послуг, як надання усних/письмових юридичних консультацій, вивчення судової практики та складання, оформлення позовної заяви з додатками охоплюються послугою зі здійснення підготовки позовної заяви. Вказаний перелік по суті є складовою підготовкою та поданням позову у справі до суду.
1.67. Відмові у позові, що є позитивним рішенням для ТОВ "Дзензелівський котлобудівельний завод" як відповідача.
1.70. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
1.71. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
1.72. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
1.73. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
1.74. Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
1.75. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
1.76. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
1.77. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
1.78. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
1.79. Враховуючи викладене вище, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд не присуджує відповідачу- стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
1.80 Керуючись частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, не розподіляє такі витрати повністю на позивача, не на користь якого ухвалено рішення, а покладає їх частково на відповідача, на користь якого ухвалено рішення.
Керуючись статтями 14, 126, 129, 233-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.
Повне додаткове рішення складене 19.03.2024.
Суддя ОСОБА_2