ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. Справа №909/948/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суду складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання Гілевич С.Р.,

представники: позивача адвокат Степаненко М.Ю., відповідача - адвокат Данилюк Г.Й.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (колегія суддів: Скапровська І. М., Малєєва О. В., Стефанів Т. В.) від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 за позовом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"; третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2023 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 закрив провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 5 140 154, 31 грн; задовольнив позовні вимоги про стягнення 305 570 705, 91 грн, з яких 276 081 758, 58 грн - заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів за березень 2021 р., 17 891 561, 31 грн - пеня, 3 654 986, 04 грн - 3% річних, 7 942 399, 98 грн - інфляційні втрати, а також 794 500 грн судового збору; стягнув з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (76010, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (01010, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, пов. 16, ) 305 570 705, 91 грн, з яких 276 081 758, 58 грн - заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів за березень 2021 р., 17 891 561, 31 грн - пеня, 3 654 986, 04 грн - 3% річних, 7 942 399,98 грн - інфляційні втрати, а також 794 500 грн судового збору.

В апеляційній скарзі АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" просить скасувати частково рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/948/20 та ухвалити нове рішення у відповідній частині, а саме: щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано- Франківськгаз» 3% річних на суму 2 028 689,16 грн; пені на суму - 10 045 331,53 грн; інфляційних втрат на суму 5 119 992,47 грн, а всього на загальну суму 17 194 013,16 грн неправомірно нарахованих позивачем на підставі п.п. 9.3, 13.1, 13.5 Договору, ст.536, ч.2 ст.625 ЦК України за період з 01.02.2021 року по 30.06.2021 року в зв`язку з несплатою відповідачем основного боргу за щодобові негативні небаланси, які виникли протягом звітних періодів: з 17 по 28 лютого та березня 2021 року, на підставі вимог, встановлених положенням постанови НКРЕКП №235 від 17 лютого 2021 року, якими на ТОВ «Оператор ГТС України» покладено обов`язок здійснювати балансування газотранспортної системи в період лютий-березень 2021 року з урахуванням таких особливостей: «визначити для операторів газорозподільних систем строк оплати рахунку за добовий небаланс 90 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення місяця надання послуги транспортування природного газу»; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін; стягнути з ТОВ «Оператор ГТС України» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» понесені судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі №909/948/20.

Західний апеляційний господарський суд (в складі колегії суддів Гриців В.М., Зварич О.В., Малех І.Б.) ухвалою від 17 квітня 2023 року відкрив провадження за апеляційною скаргою АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 та витребував матеріали справи №909/948/20.

26 квітня 2023 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 без змін, а апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" - без задоволення.

У зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Малех І.Б., за розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 14 вересня 2023 року проведено автоматизовану заміну - визначено колегію суддів: Гриців В.М. (доповідач) , Зварич О.В., Скрипчук О.С.

Суд неодноразово призначав і відкладав розгляд справи. З врахуванням складності справи та важливості предмета розгляду для учасників справи, суд застосував розумні строки необхідні для апеляційного розгляду цієї справи. Востаннє суд відклав розгляд справи на 08 лютого 2024 року в режимі відеоконференції за участі представників сторін поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників позивача і відповідача та вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз відсутні з огляду на таке.

За обставинами справи, 04 лютого 2020 року ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" уклали договір транспортування природного газу №, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2497.

У преамбулі Договору вказано нормативно-правову базу, якою керуються сторони при укладенні Договору, а саме: Закон України «Про ринок природного газу» та Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2493.

Відповідно до пункту 2 Договору, Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно із пунктом 3.2. Договору Оператор має право, зокрема, своєчасно отримувати від Замовника плату за надані послуги та стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності.

Розділом 9 Договору унормовано визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них.

Так, в пункті 9.1 Договору визначено, що Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

Відповідно до пункту 9.2 Договору у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХIV Кодексу.

Згідно із пунктом 9.3 Договору у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбачено чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Відповідно до пункту 13.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Положеннями пункту 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно із пунктом 17.1 Договору усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін.

Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через десять днів після настання таких змін.

Пунктом 17.3 Договору унормовано, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу Сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

Предметом розгляду справи у суді першої інстанції на момент підготовчого провадження було стягнення 443 600 842, 68 грн, з яких основний борг - 414 111 895, 35 грн, пеня - 17 891 561, 31 грн, 3% річних - 3 654 986, 04 грн, інфляційні втрати - 7 942 399, 98 грн. У зв`язку з систематичним виконанням зобов`язань відповідачем, на момент винесення рішення, предмет позову складав вимогу про стягнення 305 570 705, 91 грн, з яких 276 081 758, 58 грн - заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів за березень 2021 р., 17 891 561, 31 грн - пеня, 3 654 986, 04 грн - 3% річних, 7 942 399, 98 грн - інфляційні втрати.

Відповідач визнав факт існування зобов`язань в частині стягнення основного боргу.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" в апеляційній скарзі зазначає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2023 року в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Оператор ГТС України» про стягнення з АТ «Івано-Франківськгаз» 3% річних - на суму 2 028 689, 16 грн., пені - на суму 10 045 331,53 грн., інфляційних втрат - на суму 5 119 992,47 грн., а всього на загальну суму 17 194 013,16 грн. (сімнадцять мільйонів сто дев`яносто чотири тисячі тринадцять гривень 16 копійок) нарахованих на підставі п.п. 9.3, 13.1, 13.5 Договору, ст. 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 01.02.2021 року по 30.06.2021 року в зв`язку з несплатою відповідачем основного боргу за щодобові негативні небаланси, які виникли протягом звітних періодів з 17 по 28 лютого та березень 2021 року, є таким, що прийняте за неповного з`ясування судом всіх обставин, що мали значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору у даній справі та в свою чергу, відповідно до статті 311 ГПК України є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Апелянт вважав обґрунтованими та такими, що відповідають нормам матеріального права, відповідно визнав факт існування своїх зобов`язань в частині стягнення основного боргу за негативні щодобові небаланси за період з січня до березня 2021 року у сумі 395 837 981,99 грн. Проте, щодо стягнення судом 15 568 735, 46 грн пені, 3 165 331,90 грн 3% річних, 7 487 987,00 грн - інфляційних втрат, нарахованих позивачем за період з 23.02.2021 року по 30.06.2021 року на підставі п. п. 13.1, 13.5 Договору, ст. 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України, скаржник частково заперечує.

На думку скаржника, суд першої інстанції необґрунтовано відхилив доводи та не врахував його клопотання щодо застосування положень постанови НКРЕКП №235 від 17.02.2021 року, чинної на період спору, якими встановлено визначати для операторів газорозподільних систем строк оплати рахунку за добовий небаланс - 90 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення місяця надання послуги транспортування природного газу та щодо відмови позивачу стягненні 2 028 689,16 грн.- 3% річних; 10 045 331,53 грн.- пені; 5 119 992,47 грн. - інфляційних втрат, всього на загальну суму 17 194 013,16 за період з 23.02.2021 року по 30.06.2021 року, в зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за щодобові негативні небаланси, яка у нього виникла за звітні періоди з 17 по 28 лютого та березня 2021 року.

Скаржник посилається на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №924/862/21, а також на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 січня 2023 року у справі №904/7327/21.

Позивач вважає, що Господарський суд Івано-Франківської області надав вірну правову кваліфікацію спірним правовідносинам та просить залишити рішення від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 без змін. У відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Договір між Позивачем та Відповідачем укладено у типовій формі, як затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497 та саме умовами Договору чітко визначено строк (5 робочих днів з дати надіслання рахунку на оплату негативного небалансу, визначеного у акті врегулювання щодобових небалансів за відповідний газовий місяць) протягом якого Замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату рахунку за щодобові негативі небаланси. Також, вказує, що постановою НКРЕКП №235 від 17.02.2021 (чи будь-якою іншою) не приймалось рішення про затвердження змін до Типового договору транспортування природного газу щодо порядку виконання зобов`язань його сторонами, відповідно у Позивача та Відповідача були відсутні підстави для внесення таких змін до вже укладеного договору від 04.02.2020 №, з огляду на що не змінювались і строки виконання зобов`язання щодо оплати рахунку за щодобовий негативний небаланс за лютий-березень 2021 року. В підтвердження своєї позиції відповідач послався на висновки Верховного Суду, викладені у поставі від 18 лютого 2023 року у справі №914/450/20 та у постанові від 31 травня 2023 року у справі №918/450/20.

У суді апеляційної інстанції підлягає з`ясуванню питання правомірності застосування для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат положення постанови НКРЕП№235 від 17 лютого 2023 року у цій справі, зокрема, врахування 90-денного строку для оплати рахунків.

За положеннями частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1-3 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

За положеннями статті 525 ЦК України, яка кореспондується з частиною 7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Договори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу (постанова ОП КГС Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21).

Положеннями частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частинами 1 та 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

У пункті 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС зазначено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 235 від 17.02.2021 "Про заходи, спрямовані на безперебійний розподіл природного газу споживачам" постановлено товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" здійснювати балансування газотранспортної системи в період лютий-березень 2021 року з урахуванням таких особливостей:

- вчиняти балансуючі дії в частині врегулювання добових небалансів операторів газорозподільних систем за рахунок закупівлі природного газу на підставі договорів про закупівлю природного газу, укладених у відповідності до Закону України "Про публічні закупівлі" та відборів власного природного газу із газосховищ;

- для цілей розрахунку плати за добовий небаланс операторів газорозподільних систем застосовувати маржинальну ціну придбання/продажу природного газу на підставі договорів про закупівлю природного газу та ціни власного природного газу, відібраного із газосховищ з урахуванням витрат на зберігання (закачування, відбір) природного газу;

- визначити для операторів газорозподільних систем строк оплати рахунку за добовий небаланс 90 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення місяця надання послуги транспортування природного газу;

- не включати до розрахунку плати за нейтральність балансування будь-які витрати та доходи, сформовані внаслідок виконання цієї постанови.

Взаємовідносини, які виникають у процесі виконання договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497.

Сторони не вносили змін до Договору транспортування природного газу від 04 лютого 2020 року № в частині зміни порядку оплати рахунку за добовий небаланс відповідно до умов, визначених постановою НКРЕКП № 235 від 17 лютого 2021 року.

Відсутні докази звернення АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" з пропозиціями внесення змін в 9.3 вищезазначеного договору на період лютий-березень 2021 року.

Доказів оскарження відповідачем договору транспортування природного газу, визнання його недійсним чи визнання недійсним його окремих умов суду не надано.

Таким чином, уклавши з позивачем договір на вищезазначених умовах та не змінюючи їх, відповідач погодився його положеннями.

Підставою для проведення розрахунку послуг балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором ГТС відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор ГТС до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3- 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

Як встановив Господарський суд Івано-Франківської області, позивач через інформаційну платформу направив відповідачу для оплати за щодобові негативні баланси за січень - березень 2021 року, згідно п. п. 2.8, 9.3 Договору:

- акт №01-2021- та рахунок №01-2021- від 31.01.2021 року на суму 3 336 957,63 грн, з ПДВ;

- акт №02-2021- та рахунок №02-2021- від 28.02.2021 року на суму 113 595 291,09 грн, з ПДВ (за період з 01.02.2021 по 16.02.2021);

- акт №02-2021-/2 та рахунок №02-2021- від 28.02.2021 року на суму 74 609 165,66 грн, з ПДВ (за період з 17.02.2021 по 28.02.2021);

- акт №03-2021- та рахунок №02-2021- від 31.03.2021 року на суму 279 062 242,74 грн, з ПДВ.

Проте, АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" свої зобов`язання вчасно не виконало в повному обсязі, чим порушило умови викладені в пунктах 2.5, 9.3 Договору та пункт 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

На момент ухвалення оскарженого рішення, з врахуванням погашення відповідачем заборгованості, сума невиконаних зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів за березень 2021 року становила 276 081 758, 58 грн. Цей розмір заборгованості відповідачем не заперечувався.

Нормами частини 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на прострочення відповідачем строків оплати щодобових небалансів позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме:17 891 561, 31 грн - пеня, 3 654 986, 04 грн - 3% річних, 7 942 399,98 грн - інфляційні втрати.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із змісту статей 546, 548 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

За положеннями частини 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч.4 ст.231 ГК України).

Відповідно до пункту 13.5 договору №, пеня визначена в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла, в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пеня, відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Колегією суддів здійснено перевірку розрахунку пені,3% річних, інфляційних втрат та встановлено, що нараховані позивачем штрафні санкції у розмірі: пеня -17 891 561, 31 грн, 3% річних- 3 654 986, 04 грн, інфляційні втрати- 7 942 399,98 грн є правомірними та підлягають стягненню з відповідача.

Щодо посилань скаржника на постанову Верховного суду від 01 лютого 2023 року у справі №924/862/21 (якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2022 у справі № 924/862/21 - скасовано, а справу № 924/862/21 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції) то колегія суддів відхиляє такі з огляду на те, що її прийнято судом касаційної інстанції враховуючи іншу фактично-доказову базу, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених у цих справах, та за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення.

Ураховуючи наведені обставини і приписи закону суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник не спростував законних і обґрунтованих висновків суду першої інстанції, наведених в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20.

При розгляді цієї справи, колегією суддів враховано правові позиції наведені Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 листопада 2023 року у справі №918/686/21.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" відсутні.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2023 року у справі №909/948/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз".

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 12 березня 2024 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.С. Скрипчук