ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Справа № 915/1727/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Жиган А.О.,

представника позивача: Краснопивцева О.К. (в режимі ВКЗ),

представника відповідача: Шень С.І. (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Лідер Груп" (м.Київ, вул.Жмеринська, буд.22-Б, прим.201, ; e-mail: ; ел.пошта представника - адвоката Краснопивцева О.К.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до відповідача: Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ; e-mail: ; ел.пошта представника Шень С.І.: ІНФОРМАЦІЯ_2) особі Філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, код ЄДРПОУ ВП: 20915546; e-mail: ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 798000,0 грн, -

в с т а н о в и в:

13.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Лідер Груп" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 07.11.2022 (вх.№15010/23), в якій просить суд стягнути з Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 798000,0 грн заборгованості за поставлений товар по Договору на постачання товару №53-123-01-22-07718 від 19.09.2022.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору на постачання товару №53-123-01-22-07718 від 19.09.2022, відповідач не розрахувався за поставлений товар у повному обсязі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023, - справу №915/1727/23 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 20.11.2023 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.12.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви б/н від 29.11.2023 (вх.№16042/23), зазначених в ухвалі суду від 20.11.2023 разом із позовною заявою (уточненою) б/н від 29.11.2023 (вх.№16043/23), в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 798000,0 грн заборгованості за поставлений товар по Договору на постачання товару №53-123-01-22-07718 від 19.09.2022.

Ухвалою суду від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.01.2024.

21.12.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 21.12.2023 (вх.№16737/23) в електронному вигляді, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначив, що ним на адресу позивача було направлено листи за №23-2100/13817 від 02.08.2023 з пропозицією реструктуризації заборгованості за договором, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. За результатом розгляду направленого листа від позивача надійшла позовна заява від 29.11.2023. Відповідач зазначає, що заборгованість по Договору №53-123-01-22-07718 від 19.09.2022 виникла у зв`язку зі значним зростанням простроченої заборгованості ДП "Гарантований Покупець" перед ДП "НАЕК "Енергоатом" та суттєвим зменшенням обсягу відпуску електроенергії виникла фінансова криза не платежів.

Відповідач вказує, що ДП "НАЕК "Енергоатом" має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України. На сьогоднішній день ДП "НАЕК "Енергоатом" працює в кризових умовах та обмеженості ресурсів, на що вказує, зокрема, окупація Запорізької АЕС. Значене вище свідчить про відсутність вини відповідача у несвоєчасній оплаті поставленого товару, а отже і про відсутність підстав для покладання на відповідача за таке прострочення.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні запроваджений воєнний стан, строк дії якого продовжено. З моменту окупації, ВП ЗАЕС працює в екстремальних умовах. На початку захоплення атомна станція працювала на мінімальних потужностях, а з вересня 2022 року відпуск електричної енергії у мережу зі станції не здійснюється. Разом з цим, для підтримання життєздатності атомних блоків живлення станції відбувається за рахунок виробленої електричної енергії іншими атомними станціями України.

В структурі електроенергії, виробленої відокремленими підрозділами ДП "НАЕК "Енергоатом", до моменту окупації військовими РФ найбільшу частку складала електроенергія, вироблена саме ВП ЗАЕС, оскільки з 15 діючих атомних енергоблоків енергосистеми України - 6 енергоблоків - ВП ЗАЕС. Таким чином, на теперішній час відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії.

Відповідач вказує, ДП "НАЕК "Енергоатом" продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу ВП ЗАЕС, не одержуючи від діяльності цього відокремленого підрозділу жодного доходу. Зокрема, зазначені втрати виробничих потужностей вкрай негативно вплинули на фінансовий стан відповідача. Так, за період 2022 року ДП "НАЕК "Енергоатом" отримані збиток у розмірі 6,75 млрд. грн. За таких обставин, у період втрати відповідачем значної частини своїх виробничих потужностей, що об`єктивно розбалансувало фінансовий стан державного підприємства.

Посилаючись на ч.2 ст.219 ГК України відповідач зазначив, що надзвичайними обставинами у даному випадку є сукупність наведених вище обставин, які вплинули на здатність відповідача своєчасно розрахуватись перед позивачем. Вина, як підстава для відповідальності відповідача, відсутня. Відповідач не ухилявся від сплати заборгованості, а став заручником обставин викликаних вище.

17.01.2024 суд ухвалив призначити підготовче засідання на 12.02.2024.

17.01.2024 від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду надійшло клопотання б/н від 17.01.2024 (вх.№608/24) в електронному вигляді, в якому повідомив суд, що у зв`язку з реорганізацією підприємства відповідача, просить долучити до матеріалів справи копії виписки з ЄДРПОУ та витягу з ЄДРПОУ стосовно відповідача.

12.02.2024 від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів б/н від 07.02.2024 (вх.№1715/24) в електронному вигляді.

12.02.2024 суд ухвалив клопотання Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" б/н від 17.01.2024 (вх.№608/24 від 17.01.2024), - задовольнити та замінити у справі №915/1727/24 відповідача - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Ухвалою суду від 12.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2024.

06.03.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 12.03.2024.

У судовому засіданні 12.03.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

19.09.2022 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - покупець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Лідер Груп" (надалі - постачальник, позивач у справі) було укладено Договір на постачання товару №53-123-01-22-07718 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець зобов`язався прийняти і сплатити товар - CPV 44110000-4 по ДК 021:2015 - Конструкційні матеріали (Бітум), (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2022. Загальна вартість товару є твердою та складає 798000,0 грн з ПДВ (п.п.1.1, 2.1 Договору).

Відповідно до п.2.2 Договору, за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації №1 та виконання постачальником умов п.п.3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, складену належним чином та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України; документ, що підтверджує якість товару (паспорт або сертифікат, тощо).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Згідно п.6.1 Договору, приймання товару за якістю та кількістю здійснюється згідно з вимогами нормативних та виробничих документів ДП "НАЕК "Енергоатом", зокрема Стандарту ДП "НАЕК "Енергоатом" - "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" СОУ НАЕК 038:2021 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" за адресою: http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standards-82).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Того ж дня, між сторонами Договору складено та підписано Специфікацію №1 до такого договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач відвантажив відповідачу визначений спірним договором та специфікацією товар на загальну суму 798000,0 грн, що підтверджується видатковими накладними:

№393 від 27.09.2022 на суму 171600,0 грн з відміткою про отримання відповідачем 28.09.2022;

№398 від 30.09.2022 на суму 171600,0 грн з відміткою про отримання відповідачем 03.10.2022;

№405 від 06.10.2022 на суму 171600,0 грн з відміткою про отримання відповідачем 07.10.2022;

№437 від 26.10.2022 на суму 93600,0 грн з відміткою про отримання відповідачем 27.10.2022;

№439 від 26.10.2022 на суму 18000,0 грн з відміткою про отримання відповідачем 27.10.2022;

№447 від 01.11.2022 на суму 171600,0 грн з відміткою про отримання відповідачем 02.11.2022.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій Ярликів на придатну продукцію, відповідачем було прийнято товар за якістю та кількістю (вхідний контроль продукції) у такі терміни: товар отриманий за видатковою накладною №393 від 27.09.2022 прийнято 30.09.2022, товар поставлений за видатковою накладною №398 від 30.09.2022 прийнято 05.10.2022, товар поставлений за видатковою накладною №405 від 06.10.2022 прийнято 11.10.2022, товар поставлений за видатковими накладними №437 та №439 від 26.10.2022 прийнято 04.11.2022, товар поставлений за видатковою накладною №447 від 01.11.2022 прийнято 04.11.2022.

Квитанціями про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН підтверджується, що реєстрація в ЄРПН податкових накладних відбулась в такі терміни: по видатковій накладній №393 від 27.09.2022 реєстрація податкової накладної відбулась 13.02.2023, по видатковій накладній №398 від 30.09.2022 реєстрація податкової накладної відбулась 22.02.2023, по видатковій накладній №405 від 06.10.2022 реєстрація податкової накладної відбулась 01.03.2023. У судовому засіданні 12.03.2024 представником відповідача підтверджено та не заперечено позивачем, що по видатковим накладним №437 та №439 від 26.10.2022 реєстрація податкових накладних відбулась 15.11.2022, а по видатковій накладній №447 від 01.11.2022 реєстрація податкової накладної відбулась 07.12.2022.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.1 ст.251 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.253 ЦК України).

Враховуючи умови п.2.2 Договору та встановлені судом обставини реєстрації позивачем податкових накладних, суд дійшов висновку, що за товар отриманий по видатковим накладним №437 та №439 від 26.10.2022 кінцевим строком оплати є 17.01.2023, по видатковій накладній №447 від 01.11.2022 кінцевий строк оплати - 08.02.2023, по видатковій накладній №393 від 27.09.2022 кінцевий строк оплати - 17.04.2023, по видатковій накладній №398 від 30.09.2022 кінцевий строк оплати - 26.04.2023, а по видатковій накладній №405 від 06.10.2022 кінцевий строк оплати - 03.05.2023.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з 04.05.2023 у відповідача виникло прострочення виконання грошового зобов`язання на всю суму основного боргу 798000,0 грн.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останній, всупереч умовам Договору та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 798000,0 грн.

Позивач вказує, що вартість поставленого за Договором товару в загальній сумі 798000,0 грн відповідачем не оплачена, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору поставки ст.712 ЦК України.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами ст.193 ГК України, ст.ст.526, 629 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.180 ГК України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що позивачем умови Договору щодо поставки товару виконані в повному обсязі, в той час як відповідач, всупереч умовам Договору та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 798000,0 грн.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів оплати заборгованості за поставлений товар на загальну суму 798000,0 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, код ЄДРПОУ ВП: 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Лідер Груп" (м.Київ, вул.Жмеринська, буд.22-Б, прим.201, ) 798000,0 грн основного боргу та 11970,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20.03.2024 року.

Суддя М.В. Мавродієва