ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5497/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження матеріали (вх. №6080/23)

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, )

до відповідача Фiзичної особи-пiдприємця Моцмана Владислава Сергiи?овича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 10 287,92 грн., -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 Державна служба України з безпеки на транспортi звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фiзичної особи-пiдприємця Моцмана Владислава Сергiйовича, в якій просить суд стягнути з відповідача плату за проїзд автомобiльними дорогами транспортних засобiв та iнших самохiдних машин i механiзмiв, ваговi або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi, у сумi 10 287, 92 грн. а також суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що внаслідок здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача, було виявлено перевищення нормативу вагових параметрів та складено відповідний акт та здійснено нарахування плати за проїзд, що складає ціну позову у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2023 позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспортi (вх.№6080/23 від 10.12.2023) залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

28.12.2023 до суду від Державної служби України з безпеки на транспорті, надійшла заява про усунення недоліків (вх.№47407/23), згідно якої позивач усунув недоліки позовної заяви. Аналогічну заяву позивач також надіслав до суду засобами поштового зв`язку (вх. № 175/24).

Листом від 29.12.2023 № 916/5497/23/8126/2023 позивача було повідомлено про перебування судді Мостепаненко Ю. І. у відпустці з 25.12.2023.

05.01.2024 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (вх№650/24), які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5497/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 15.01.2024 була надіслана позивачу до його електронного кабінету, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документа вих.№916/5497/23/2832/24 від 18.01.2024.

Відповідачу - Фізичній особі-підприємцю Моцману Владиславу Сергiи?овичу ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2024 була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу: 65009, мiсто Одеса, вулиця Генуезська, 1-В, квартира 58 А, яка зазначена у відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №374323 від 21.12.2023, сформованої судом.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою на адресу суду з відбитком календарного штемпелю на конверті та відміткою "адресант відсутній за вказаною адресою", про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення від 25.01.2021.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Також, з метою додаткового повідомлення відповідача ухвала суду від 15.01.2024, була направлена судом на його електрону пошту: , яка міститься у відповіді №374323 від 21.12.2023 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

10.03.2021 на підставі затвердженого щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 05.03.2021 (від 07.03.2021 по 13.03.2021) та направлення на рейдову перевірку від 05.03.2021 №026470 посадовими особами Укртрансбезпеки (місце проведення перевірки: 452 км +811 м а/д М-05 "Київ-Одеса") - проведено габаритно-ваговий контроль марки - DAF/SCHWARZMUELLER, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є Моцман Владислав Сергійович згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Транспортний засіб перебував під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами проведення габаритно-вагового контролю складено довідку №036892 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.03.2021 та акт №0057048 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 10.03.2021, згідно якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме: навантаження на строєну вісь склало 23,24 тон при допустимих 22 тон, що підтверджується копією талона про зважування від 10.03.2021. Акт №0057048 підписано водієм ОСОБА_2 .

Уповноваженою особою Управління складено розрахунок б/н від 10.03.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що є додатком до акту №00574048 від 10.03.2021. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів, згідно якого плата за проїзд великовагового транспортного засобу склала 312 євро, що еквівалентно 10 287 грн. 92 коп. (курс НБУ станом на 10.03.2021 за 1 євро = 32,9741 грн).

Розрахунок здійснено з урахуванням параметрів, на які нараховується плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування відповідно до формули за наступними параметрами: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де Рзм - 0 євро/км (перевищення загальної маси); Рнв - 0,20 євро/км (перевищення осьових навантажень, п.31 Порядку №879); Рг - 0 євро/км (перевищення габаритних параметрів); В - пройдена відстань 780 км; К - від 5% до 10% - (коефіцієнт 2).

Окрім цього, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки акт №271250 від 10.03.2021, яким зафіксовано правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Водій ОСОБА_2 з актом ознайомлений, що засвідчено підписом останнього.

05.04.2021 постановою Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 242235 було накладено на відповідача адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500 грн., який відповідачем був сплачений в повному обсязі, що підтверджується повідомленням про сплату штрафу від 14.05.2021р та доданою до нього платіжного доручення № 227 від 14.05.2021.

Листом №91299/5.4.1/24-23 від 21.11.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області повідомлено відповідача про необхідність внесення розрахованої плати протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання листа. Лист разом із копією акту №0057048 від 10.03.2021 та розрахунку направлено на адресу відповідача 22.11.2023.

Отже, невиконання ФОП Моцманом В.С. обов`язку зі сплати розрахованої плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, і стало підставою для звернення Державної служби України з безпеки на транспорті до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 10 287,92 грн.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено на перевізників.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007р. (далі - Порядок), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Відповідно до п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з пунктом 21 Порядку, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 %, подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно п. 28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Окрім цього, п. 32 Порядку встановлено, що саме перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів, плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру, плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням транспортним засобом нормативних вагових параметрів, про що 10.03.2021 під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу працівниками Управління Укртрансбезпеки складено усі передбачені Порядком, затвердженим постановою КМУ № 879, документи.

Так, матеріали справи містять: акти №№0057048, 271250, довідку №036892 та розрахунок плати за проїзд від 10.03.2021.

Перевіривши здійснений посадовими особами Управління Укртрансбезпеки розрахунок згідно положень п. 30, 31-1 Порядку, судом встановлено вірне визначення розміру плати за проїзд із застосуванням подвійного коефіцієнту згідно п.31-1 Порядку за встановленою формулою: П = (0+0+0,20) х 780 (відстань) * 2 (коефіцієнт) = 312 євро.

При цьому, жодних інших зауважень щодо здійсненого розрахунку розміру плати за проїзд чи власного контррозрахунку відповідачем не надано.

Згідно відомостей НБУ щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, станом на день здійснення розрахунку (10.03.2021) курс гривні до євро складав 32,9741 грн/євро. Таким чином, розмір плати за проїзд складає 10 287,92 грн.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо сплати відповідачем визначеної позивачем суми протягом встановленого строку.

Пунктами 37, 41 Порядку визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває у його власності, чи оскарження дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що викладені обставини та заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фiзичної особи-пiдприємця Моцмана Владислава Сергiи?овича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України(отримувач коштів: Дачненська сільська ТГ ГУК в Од.обл./с.Дачне/22160100, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA 0015654, код класифікації доходів бюджету: 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 10 287 (десять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 92 коп.

3. Стягнути з Фiзичної особи-пiдприємця Моцмана Владислава Сергiи?овича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко

20 березня 2024 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко