РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2024Справа № 910/20126/23

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест лізинг»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі»

4. Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича

про солідарне стягнення 291 231,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест лізинг» (надалі - ТОВ «Бест лізинг») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (надалі - ТОВ «Оазіс Парк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (надалі - ТОВ «Оксі Рент»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (надалі - ТОВ «Оксі Таксі») та Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича (надалі - ФОП Вовк О.М.) про солідарне стягнення 291 231,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 зобов`язання за договором фінансового лізингу №211213-6/ФЛ-Ю-А від 13.12.2021, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості з лізингових платежів у розмірі 55 970,94 грн., а також заявляє про стягнення пені у розмірі 25 614,76 грн., 24% річних у розмірі 22 774,78 грн., неустойки за несвоєчасне повернення об`єкта лізингу у розмірі 171 918,60 грн. та штрафу за неповідомлення про стан і адресу базування об`єкта лізингу у розмірі 14 952,24 грн. При цьому, позивач заявляє про солідарне стягнення заявленої суми грошових коштів з відповідачів з огляду на укладені між позивачем та відповідачем 2, відповідачем 3, відповідачем 4 договорів поруки №211213-12/П, №211213-13/П та №211213-14/П від 13.12.2021, відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, відповідачам визначено строк для подання відзиву на позов та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані), позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Копії вказаної ухвали доставлені до електронних кабінетів відповідачів 12.01.2024, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, проте відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися, свої пояснення стосовно позову до суду не подали.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

13.12.2021 між ТОВ «Бест Лізинг» (лізингодавець) та ТОВ «Оазіс Парк» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №211213-6/ФЛ-Ю-А (надалі - «Договір»), відповідно до пункту 1.1 якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку «Специфікація», а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на об`єкт лізингу згідно умов цього договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку «Графік сплати лізингових платежів» до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (пункт 1.2 Договору).

Згідно умов Договору об`єктом лізингу є - автомобіль Peugeot 301 загальною вартістю - 373 806,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до положень пункту 2.2 Договору усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до графіку та загальних умов, а також інших положень цього договору (зокрема, з врахування коригування згідно п. 2.2.1 загальних умов) та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості об`єкта лізингу; винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий у лізинг об`єкт лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.2.1, 2.7-2.9, 3.5 загальних умов.

Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі відповідно до пункту 2.1.7, згідно з яким число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.1.7.1 загальних умов договору.

Відповідно до пункту 2.1.7.1 Договору числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту (Наприклад: дата підписання Сторонами Акту - 04 лютого 2021 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 24 лютого 2021 року. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 24 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Згідно з пунктом 2.4 Договору якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню.

Відповідно до пункту 2.1.6 Договору акт - це акт приймання-передачі об`єкту лізингу в лізинг.

Відповідно до пункту 2.1.8 Договору період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту.

Пунктом 2.7 Договору закріплено, що у випадку прострочення лізингоодержувачем сплати лізингових платежів, лізингодавець має право на підставі статті 625 ЦК України нараховувати, а лізингоодержувач відповідно сплачувати 24% річних від простроченої суми протягом всього періоду заборгованості.

Згідно пункту 5.2.1 Договору лізингоодержувач зобов`язаний щомісяця (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення попереднього місяця) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування Предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком «Довідка» до договору та фото спидометра та всіх чотирьох сторін (а у разі повідомлення/направлення інформації про пошкодження додатково надавати фото пошкоджень з декількох ракурсів та фото після усунення таких пошкоджень). В разі настання з об`єктом лізингу пошкоджень та/або викрадення, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком «Довідка» до Договору. У разі недотримання умов цього пункту лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен випадок. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості об`єкта лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 10 (десять) відсотків від розміру остаточної загальної вартості об`єкта лізингу.

Відповідно до пункту 5.3 Договору лізингоодержувач протягом п`яти днів з дати отримання об`єкта лізингу, встановлює та надає лізингодавцю доступ до пристрою спостереження за рухомими об`єктами системи стільникового зв`язку GSM-900/1800 (в т.ч. з радіомодулем, з GPS-приймачем тощо) в т.ч. за типом навігаційної системи GPS+LBS - надалі обладнання, та не має право його скасовувати до моменту отримання права власності на об`єкт лізингу. У разі припинення доступу лізингодавця до обладнання до моменту переходу права власності на об`єкт лізингу, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1% від остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен випадок такого порушення).

Сторони дійшли згоди, що скріншот екрану комп`ютера, з відмовою в доступі лізингодавцю є достатнім підтвердженням порушення даного пункту та надає лізингодавцю вважати, що лізингоодержувач порушив умови п. 5.3 загальних умов та скасував доступ до обладнання лізингодавця.

Пунктом 7.1.1 Договору закріплено обов`язок лізингоодержувача сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі яка діяла в період прострочення, за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів протягом всього періоду прострочення від простроченої заборгованості за платежами за кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 7.1.2 Договору лізингоодержувач та/або інші особи, який об`єкт лізингу може бути надано лізингоодержувачем у тимчасове користування не повернули Об`єкт лізингу або повернули його невчасно, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодавця: неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обов`язку по поверненню об`єкта лізингу в розрахунку за кожен день такого невиконання за весь час невиконання або договірну санкцію у розмірі 1% остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен день прострочення повернення об`єкта лізингу.

Пунктом 7.1.3 Договору закріплено, що лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію штраф у розмірі 1% остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен та будь-який випадок порушення умов пунктів 6.2 Договору, 4 та 5 особливих умов договору, а також пунктів 2.15, 2.16, 3.6, 4.1.2, 4.1.7, 4.8, 5.2, 5.3., 10.2 загальних умов. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору.

На виконання умов Договору, позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування лізингоодержувачу предмет лізингу на підставі підписаного 16.12.2021 сторонами акту прийому-передачі об`єкта лізингу в користування.

Отже, відповідно до пункту 2.1.7.1 Договору лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати чергові лізингові платежі 05 числа кожного місяця (наприклад: 05.01.2022, 05.02.2022 і т.д.) в розмірі, визначеному в графіку сплати лізингових платежів (з врахування коригування згідно п. 2.2.1 Загальних умов Договору лізингу), тобто: періоди лізингу 1 - 05.01.2022; 2 - 05.02.2022, 3 - 05.03.2022, 4 - 05.04.2022 і т.д.).

За твердженням позивача, що також не заперечується відповідачами, відповідачем 1 не виконано зобов`язання щодо сплати лізингових платежів в загальному розмірі 55 970,94 грн., а саме: з 04.03.2022 (3 період лізингу) виникла заборгованість в розмірі - 18 921,36 грн.; з 05.04.2022 (4 період лізингу) виникла заборгованість у розмірі - 18 419,79 грн.; з 05.05.2022 (5 період лізингу) виникла заборгованість у розмірі - 18 629,79 грн.

При цьому, нарахування лізингових платежів здійснюється з наступним коригуванням на зміну курсу гривні до долару США відповідно до вимог пункту 2.2.1 Договору.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем 1 існуючої у нього заборгованості в розмірі 55 970,94 грн., а також Відповідач-1, порушуючи умови пункту 5.2.1 Договору, не здійснив інформування позивача про стан та адресу базування об`єкту лізингу.

Позивач листом №1327 від 02.05.2022 повідомив відповідача 1 відповідно до пункту 6.1 Договору про розірвання договору лізингу, у зв`язку з чим відповідач 1 належним чином повідомлений про відмову від вказаного договору та його розірвання, а також зазначив про необхідність повернути до 11.05.2022 об`єкт лізингу.

Згідно акту прийому-передачі предмета лізингу від 29.09.2022 позивачем прийнято предмет лізингу, а саме - автомобіль Peugeot 301, д. н. з. НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного акту відповідач 1 в особі представника - директора Вовка Олександра Михайловича від підписання акту відмовився.

Крім того, з метою забезпечення зобов`язань відповідача 1 за Договором, 13.12.2021 між позивачем, відповідачем 1 та відповідачами 2, 3 та 4 укладено договори поруки №211213-13/П, №211213-12/П та №211213-14/П.

Згідно умов пункту 2 вказаних договорів поруки відповідачі 2, 3 та 4 зобов`язались відповідати перед позивачем за виконання відповідачем 1 усіх грошових зобов`язань за Договором в повному обсязі, а саме:

- сплату позивачу лізингових платежів у встановлені строки;

- сплату позивачу санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на відповідача 1 відповідно до умов Договору та/або чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 Господарського кодексу України кореспондуються зі статтею 628 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

У статті 553 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та сукупність наданих доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 порушено умови Договору, а тому позивачем правомірно заявлено вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 55 970,94 грн., у зв`язку з чим позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, за неналежне виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором позивачем здійснено нарахування 24% річних у розмірі 22 774,78 грн., пені у розмірі 25 614,76 грн., штрафу за неповідомлення про стан та адресу базування об`єкта лізингу у розмірі 14 952,24 грн. та неустойку в розмірі 171 918,60 грн. за невчасне повернення об`єкту лізингу.

Судом встановлено відсутність у матеріалах справи доказів повернення об`єкта лізингу у визначений строк відповідно до п. 6.6.2 Договору та повідомлення позивача про стан та адресу базування Об`єкту лізингу. Також, відсутні докази вжиття відповідачем 1 будь-яких заходів щодо повернення об`єкту лізингу в період з 11.05.2022 по 29.09.2022.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем 1 договірних зобов`язань за Договором, умови якого сторонами погоджені під час його підписання, враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем 1 або ж поручителями простроченої заборгованості за лізинговими платежами, а також доказів повернення об`єкта лізингу у визначений строк та неповідомлення позивача про стан та адресу базування об`єкту лізингу, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено нарахування 24% річних, пені, штрафу за неповідомлення про стан та адресу базування об`єкта лізингу та неустойки за невчасне повернення об`єкту лізингу, а тому вимога про солідарне стягнення з відповідачів зазначених сум визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд погоджується із розрахунком позивача, вважає його правильним та арифметично вірним, а відтак з відповідачів, солідарно, підлягають стягненню пеня у розмірі 25 614,76 грн., 24% річних у розмірі 22 774,78 грн., неустойка за несвоєчасне повернення об`єкта лізингу у розмірі 171 918,60 грн. та штраф за неповідомлення про стан і адресу базування об`єкта лізингу у розмірі 14 952,24 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 55 970,94 грн., пені у розмірі 25 614,76 грн., 24% річних у розмірі 22 774,78 грн., неустойки за несвоєчасне повернення об`єкта лізингу у розмірі 171 918,60 грн. та штрафу за неповідомлення про стан і адресу базування об`єкта лізингу у розмірі 14 952,24 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів порівну, проте оскільки сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання даного позову, не ділиться порівну, то суд дійшов висновку про покладення на ТОВ «Оазіс Парк» більшої суми, як на боржника за основним зобов`язанням.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест лізинг» задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, місто Київ, вулиця Ізюмська, будинок 5-Б, ідентифікаційний код 44369067), Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (03110, місто Київ, вулиця Пироговського, будинок 19, корпус 4, ідентифікаційний код 43400158), Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (03110, місто Київ, вулиця Пироговського, будинок 19, корпус 4, ідентифікаційний код 40300986) та Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) заборгованість у розмірі 55 970 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 94 коп., пеню у розмірі 25 614 (двадцять п`ять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 76 коп., 24% річних у розмірі 22 774 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят чотири) грн. 78 коп., штраф за неповідомлення про стан та адресу базування об`єкта лізингу у розмірі 14 952 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 24 коп. та неустойку за невчасне повернення об`єкта лізингу у розмірі 171 918 (сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) грн. 60 коп. Видати накази.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, місто Київ, вулиця Ізюмська, будинок 5-Б, ідентифікаційний код 44369067) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) судовий збір у розмірі 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 71 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (03110, місто Київ, вулиця Пироговського, будинок 19, корпус 4, ідентифікаційний код 43400158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) судовий збір у розмірі 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 69 коп. Видати наказ.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (03110, місто Київ, вулиця Пироговського, будинок 19, корпус 4, ідентифікаційний код 40300986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) судовий збір у розмірі 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 69 коп. Видати наказ.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) судовий збір у розмірі 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 69 коп. Видати наказ.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий