ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. Справа№ 910/4630/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Смаголь А.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 07.03.2024,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023

у справі №910/4630/23 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс»

до Державної податкової служби України

про стягнення 710 793,54 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі, відповідач або ДПС України) про стягнення 710 793,54 грн, з яких: 595 209,79 грн сума основної заборгованості, 98 859,30 грн інфляційних втрат та 16 724,45 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №151 від 29.12.2021 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену електричну енергію.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» основну заборгованість в розмірі 595 209,79 грн, інфляційні втрати в розмірі 18 024,05 грн, 3% річних у розмірі 4 011,55 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 9 258,68 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд встановив, що у спірний період з 01.02.2022 по 31.07.2022 постачальником було поставлено споживачеві 169 557 кВт/год на загальну суму 595 209,79 грн з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії, копії яких додані до позовної заяви, які були направлені відповідачу разом із претензією про сплату заборгованості 19.10.2022 та отримані останнім 20.10.2022. Висловлених споживачем конкретних заперечень чи відповідних зауважень до кожного окремого виставленого постачальником акта приймання-передачі електричної енергії або рахунку на оплати матеріали справи не містять. Отже, за відсутності висловлених споживачем у період спірних правовідносин обґрунтованих заперечень щодо обсягів споживання по кожному акту приймання-передачі електричної енергії, виставлених позивачем, а також зважаючи на факт додаткового підтвердження обсягів фактично поставленої постачальником електричної енергії суб`єктами, що здійснювали комерційний облік відпущеної та спожитої відповідачем електричної енергії у спірний період, суд визнав доведеним факт наявності непогашеної відповідачем заборгованості за договором на суму 595 209,79 грн за фактично поставлену на умовах договору електричну енергію обсягом 169 557 кВт/год.

Водночас суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що арифметично правильною, доведеною та такою, що відповідає приписам законодавства є сума інфляційних втрат у розмірі 18 024,05 грн та сума 3% річних у розмірі 4 011,55 грн, а тому позовні вимоги щодо стягнення фінансової відповідальності підлягають частковому задоволенню у вказаних розмірах.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 22 500,00 грн суд, враховуючи, що позовна заява та розрахунок позовних вимог містять помилки, кількість часу і, відповідно вартість послуг, зі складання адвокатських запитів і позовної заяви завищені, підготовка позову вже включає ознайомлення адвоката з документами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також з огляду на часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на позивачеві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів, зміст додаткових пояснень відповідача

Не погодившись із прийнятим рішенням, 10.10.2023 електронною поштою Державна податкова служба України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- при розгляді справи по суті суд належним чином не дослідив ту обставину, що хоча у договорі від 29.12.2021 №151 стороною вказана ДПС України, але фактичним споживачем послуг є ГУ ДПС у Донецькій області;

- суд першої інстанції не з`ясував, чи надходили кошти з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок ГУ ДПС у Донецькій області на оплату послуг по договору від 29.12.2021 №151 на зазначені цілі;

- з урахуванням наказів ДПС України від 24.02.2022 №243-о, від 19.05.2022 №238 підписання актів було неможливим внаслідок встановлення режиму простою для працівників споживача через військову агресію російської федерації проти України;

- із 24.02.2022 будь-які, належним чином оформлені акти виконаних робіт/наданих послуг як з постачальником електричної енергії, так і з оператором розподілу електричної енергії відсутні внаслідок, у тому числі, фактичної неможливості безпечної фіксації показників приладів обліку електричної енергії, та їх узгодження;

- суд проігнорував факт ведення активних бойових дій на території Донецької області, які почались 24.02.2024, та тимчасову окупацію її частини, погодившись із позицією позивача та стягнувши з відповідача плату за електричну енергію, надану на тимчасово окуповану територію, тобто надану агресору;

- до спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства про обставини форс-мажору.

Також у прохальній частині апеляційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

16.02.2023 відповідач через систему «Електронний суд» подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких додатково наголосив на обставинах, викладених в апеляційній скарзі.

04.03.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких щодо ЕІС-кодів точок комерційного обліку, що були зазначені в апеляційній скарзі без адресату, пояснив, що деякі адміністративні будівлі ГУ ДПС у Донецькій області, до яких подавалась електрична енергія, з метою зменшення навантаження на мережу, була підключена по двом вводам - на два ЕІС-коди, кожен із яких обладнаний окремим лічильником обліку електричної енергії.

07.03.2024 відповідач через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подав три ідентичні пояснення, в яких у табличному вигляді виклав інформацію щодо усіх ЕІС-кодів точок комерційного обліку. Також скаржником викладені пояснення щодо змісту понять «територія можливих бойових дій», «територія активних бойових дій» тощо.

Узагальнені доводи та заперечення позивача на апеляційну скаргу

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Колегією суддів встановлено, що апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4630/23, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

11.12.2023 матеріали справи №910/4630/23 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23, призначено справу до розгляду на 18.01.2024. Водночас, оскільки апеляційна скарга була подана скаржником у встановлений законом строк, клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку судом не розглядалося.

У зв`язку з раптовим погіршенням самопочуття головуючого судді Михальської Ю.Б. судове засідання за апеляційною скаргою Державної податкової служби України про стягнення 710 793,54 грн Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23, призначене на 18.01.2024, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 призначено до розгляду апеляційну скаргу Державної податкової служби України на 08.02.2024.

У судове засідання, призначене на 08.02.2024, з`явився представник Державної податкової служби України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 розгляд справи №910/4630/23 відкладено на 22.02.2024.

У судове засідання, призначене на 22.02.2024, з`явився представник Державної податкової служби України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 розгляд справи №910/4630/23 відкладено на 07.03.2024.

У судовому засіданні 07.03.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 07.03.2024 з`явився представник відповідача.

Представник позивача до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення позивача про розгляд апеляційної скарги (довідок про доставку копії ухвали до електронного кабінету позивача в системі «Електронний суд»), суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити його апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (постачальник, позивач) і Державною податковою службою України (споживач, відповідач), в особі в.о. начальника Головного управління ДПС у Донецькій області, укладено Договір №151 про постачання електричної енергії споживачу (далі, Договір) (ідентифікатор закупівлі UA-2021-10-29-011101-а).

Відповідно до пункту 1.1. Договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - НКРЕКП).

Згідно пунктів 2.1., 2.2. Договору за цим договором постачальник продає електричну енергію (електрична енергія за кодом ДК 021:2015: 09310000-5) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії в порядку та на умовах цього договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у сторін укладених в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договорів про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії, а постачальник отримує доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності ОСР.

Вартість електричної енергії за договором визначається як сума очікуваної вартості цього договору та становить 3 902 192,98724190 грн. Загальна сума договору становить 3 902 192,98724190 грн (пункт 2.3. Договору).

Початком постачання електричної енергії споживачу є 01.01.2022 (пункт 3.1. Договору).

Згідно пункту 3.4. Договору договірні обсяги споживання електричної енергії визначаються додатком №1 до договору.

Пунктом 5.9. Договору передбачено, що споживач здійснює плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії безпосередньо оператору системи, з яким споживач має діючий договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пункту 13.1. Договору він договір набирає чинності з 01.01.2022 та укладається на строк до 31 грудня 2022 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання взятих зобов`язань споживачем.

У Додатку №3 до Договору «Технічна специфікація» та Додатку №4 до Договору наведено, зокрема, адреси об`єктів, ЕІС-кодів точок комерційного обліку (29 точок).

У Додатку №1 до Договору «Договірні обсяги споживання електричної енергії на 2022 рік» наведено обсяги споживання по усім ЕІС-кодам точок комерційного обліку (29 точок).

У Додатку №4 також зазначено найменування оператора системи розподілу, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії:

АТ «ДТЕК «Донецькі Електромережі» - ;

ПрАТ «ПЕМ-Енерговугілля» - .

Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучена копія Договору №3987 від 11.02.2022 про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії за державні кошти, укладеного між Акціонерним товариством «ДТЕК «Донецькі Електромережі» (оператором системи розподілу) та Державною податковою службою України (споживач, замовник), в особі в.о. начальника Головного управління ДПС у Донецькій області, згідно якого оператор системи розподілу зобов`язався у 2022 році надати замовнику послуги з розподілу електричної енергії.

У додатку №1 до Договору №3987 від 11.02.2022 наведено перелік об`єктів споживача/замовника, за якими здійснюється закупівля послуг з розподілу електричної енергії.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за Договором в частині повної та своєчасної оплати використаної у період з 01.02.2022 по 31.07.2022 відповідачем електричної енергії обсягом 169 557 кВт/год, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 710 793,54 грн, з яких: 595 209,79 грн - сума основної заборгованості, 98 859,30 грн - інфляційних втрат та 16 724,45 грн - 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень до неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду скасуванню з наступних підстав.

Господарські взаємовідносини сторін врегульовано Договором №151 від 29.12.2021.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 2 статті 714 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, між сторонами у справі на підставі договору постачання електричної енергії виникли господарські зобов`язання, які згідно з приписами статей 193 Господарського кодексу України, 525, 526 Цивільного кодексу України мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначає позивач, у період з 01.02.2022 по 31.07.2022 на об`єкти відповідача, перелічені у Договорі, було поставлено електричну енергію обсягом 169 557 кВт/год на загальну суму 595 209,79 грн з ПДВ, що підтверджується наступними актами приймання-передачі електричної енергії:

- акт приймання-передачі електричної енергії від 28.02.2022, яким зафіксований обсяг використаної електричної енергії у лютому 2022 року - 100 819,00 кВт/год на суму 315 785,74 грн з ПДВ;

- акт приймання-передачі електричної енергії від 31.03.2022 (з урахуванням акта коригування від 22.02.2023), яким зафіксований обсяг використаної електричної енергії у березні 2022 року - 20 103 кВт/год на суму 81 402,73 грн з ПДВ;

- акт приймання-передачі електричної енергії від 30.04.2022, яким зафіксований обсяг використаної електричної енергії у квітні 2022 року - 43 191 кВт/год на суму 174 892,57 грн з ПДВ;

- акт приймання-передачі електричної енергії від 31.05.2022, яким зафіксований обсяг використаної електричної енергії у травні 2022 року - 2256 кВт/год на суму 9 135,18 грн з ПДВ;

- акт приймання-передачі електричної енергії від 30.06.2022, яким зафіксований обсяг використаної електричної енергії у червні 2022 року - 174 кВт/год на суму 704,58 грн з ПДВ;

- акт приймання-передачі електричної енергії від 30.07.2022, яким зафіксований обсяг використаної електричної енергії у липні 2022 року - 3014 кВт/год на суму 13 288,99 грн з ПДВ.

До кожного акта приймання-передачі електричної енергії позивачем сформовано відповідний рахунок на оплату.

Відповідно до пункту 5.6. Договору постачальник до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє споживачу рахунок за спожиту електричну енергію та акт купівлі-продажу електричної енергії. Оплата вартості обсягів споживання електроенергії здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в безготівковій формі на підставі акта купівлі-продажу електричної енергії протягом 10 (десяти) банківських днів з дати надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок споживача на зазначені цілі. Рахунок про сплату за споживання електроенергії формується постачальником з урахуванням отриманих від споживача фактичних оплат попередніх періодів.

Постачальник підписує акт купівлі-продажу електричної енергії (у двох примірниках) за відповідний розрахунковий період та направляє споживачу його оригінал. Споживач підписує зі свого боку акти купівлі-продажу електричної енергії та направляє один примірник акта купівлі-продажу електричної енергії постачальнику до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Матеріали справи не містять належних і достовірних доказів виконання обов`язку постачальника із щомісячного виставлення споживачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, рахунків за спожиту електричну енергію та актів купівлі-продажу електричної енергії протягом усього спірного періоду.

Вищеперелічені акти приймання-передачі електричної енергії, а також виставлені на їх підставі рахунки на оплату були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку лише 19.10.2022 разом із претензією, якою позивач вимагав оплатити заборгованість. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Вказаний лист отримано відповідачем 20.10.2022.

При цьому, акт приймання-передачі електричної енергії від 31.03.2022 та рахунок на оплату №1612 від 31.03.2022 містили некоректну інформацію щодо обсягу та вартості спожитої відповідачем електричної енергії, які були в подальшому відкориговані лише актом коригування від 22.02.2023, який був направлений відповідачу лише 10.03.2023. Сума основної заборгованості, зазначеної у претензії, так само була визначена позивачем некоректно.

Вказані акти не були підписані зі сторони споживача та на адресу постачальника повернуті не були.

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що з огляду на факт ведення активних бойових дій на території Донецької області, які почались з 24.02.2022, тимчасову окупацію її частини, простою та дистанційної роботи працівників ГУ ДПС Донецької області, споживання електричної енергії по об`єктам відповідача, переліченим у Договорі, було неможливим.

Оцінюючи вказані доводи скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №311 затверджено Кодекс комерційного обліку електричної енергії, який визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до пункту 2.1.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО та здійснюється ППКО відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Згідно пункту 65 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник послуг комерційного обліку - суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

За умовами пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі, ПРРЕЕ), дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пункту 4.13. ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з пунктом 4.14. ПРРЕЕ платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору. Датою отримання платіжного документа вважається: 1) дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи); 2) дата його отримання від кур`єра; 3) відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції; 4) дата його відкриття споживачем на персональній сторінці (особовому кабінеті) споживача на офіційному вебсайті електропостачальника, оператора системи, що може бути підтверджено програмною платформою, яка забезпечує роботу персональної сторінки з визначенням дати та часу його відкриття; 5) дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії; 6) третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом). Вимоги щодо порядку та форми надання інформації в платіжних документах (рахунках) електропостачальника встановлені розділом ІХ цих Правил.

Відповідно до абз. 3 п. 2.3.5. ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії, на підставі яких здійснювались нарахування у пред`явленому до оплати документі, споживач подає про це заяву оператору системи/постачальнику послуг комерційного обліку, а у разі виникнення сумніву у правильності суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії - учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Згідно із абз. 4-6 пункту 2.3.5. ПРРЕЕ учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначено у Додатку №4 до Договору, на території місцезнаходження об`єктів відповідача оператором системи розподілу електричної енергії та постачальником послуг комерційного обліку є АТ «ДТЕК «Донецькі Електромережі» - та ПрАТ «ПЕМ-Енерговугілля» - .

Факт споживання відповідачем електричної енергії в зазначених позивачем в актах прийому-передачі електричної енергії обсягах та періоді підтверджується, як зазначає позивач, даними операторів системи розподілу електричної енергії - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у листі від 20.02.2022 №83/2458-вих щодо фактично розподіленої відповідачу електричної енергії у період з 01.02.2022 по 25.07.2022 (168 232 кВт/год) за точками комерційного обліку, у сукупності з відомостями, наданими ПАТ «ДТЕК ПЕМ - ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» щодо фактично спожитої відповідачем електричної енергії за період лютий, березень 2022 року (1 325 кВт/год) у відповідь на адвокатські запити адвоката позивача Невструєва Леоніда.

Так, у листі від 20.02.2022 №83/2458-вих АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» зазначає, що за його даними за період з 01.02.2022 по 25.07.2022 загальний обсяг електричної енергії, який було розподілено непобутовому споживачу Державна податкова служба України складає 168 232 кВт/год.

Обсяги розподілу за точками комерційного обліку електричної енергії за період з 01.02.2022 по 25.07.2022 наступні:

1) 62Z718 - 1 591 кВт/г;

2) 62Z798 - 144 кВт/г;

3) 62Z650 - 15 161 кВт/г;

4) 62Z744 - 11 796 кВт/г;

5) 62Z149 - 6 422 кВт/г;

6) 62Z639 - 3 993 кВт/г;

7) 62Z548 - 776 кВт/г;

8) 62Z210 - 2 982 кВт/г;

9) 62Z922 - 12 210 кВт/г;

10) 62Z211 - 15 294 кВт/г;

11) 62Z947 - 2 861 кВт/г;

12) 62Z998 - 6 999 кВт/г;

13) 62Z368 - 13 225 кВт/г;

14) 62Z862 - 4 884 кВт/г;

15) 62Z401 - 5 241 кВт/г;

16) 62Z089 - 1 873 кВт/г;

17) 62Z699 - 4 374 кВт/г;

18) 62Z920 - 2 276 кВт/г;

19) 62Z675 - 7 530 кВт/г;

20) 62Z235 - 1 848 кВт/г;

21) 62Z552 - 5 616 кВт/г;

22) 62Z487 - 4 828 кВт/г;

23) 62Z607 - 518 кВт/г;

24) 62Z613 - 6 071 кВт/г;

25) 62Z702 - 4 173 кВт/г;

26) 62Z337 - 6 152 кВт/г;

27) 62Z628 - 14 460 кВт/г;

28) 62Z381 - 4 934 кВт/г.

Відповідно до наданої ПАТ «ДТЕК ПЕМ - ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» інформації щодо фактично спожитої відповідачем електричної енергії у лютому 2022 року відповідачем за точкою комерційного обліку 62Z3018 було спожито 961 кВт/год; у березні - 364 кВт/год.

Водночас у Додатках №3 та №4 до Договору перелічені адреси об`єктів, ЕІС-точок комерційного обліку, на які здійснюється постачання електричної енергії:

1) 62Z639 - м. Добропілля, пров. Європейський, 4;

2) 62Z718 - смт. Олександрівка, пл. Олександра Невського, буд. 3;

3) 62Z798 - смт. Олександрівка, пл. Олександра Невського, буд. 3;

4) 62Z548 - м. Дружківка, вул. Соборна, 26;

5) 62Z210 - м. Дружківка, вул. Соборна, 26;

6) 62Z211 - м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, 22;

7) 62Z149 - м. Волноваха, вул. Менделеєва, 4;

8) 62Z650 - м. Бахмут, вул. Василя Першина, 8;

9) 62Z744 - м. Бахмут, вул. Василя Першина, 8;

10) 62Z922 - м. Костянтинівка, просп. Ломоносова, 125;

11) 62Z381 - м. Торецьк, вул. Маяковського, 2а;

12) 62Z487 - м. Покровськ, вул. Європейська, 1;

13) 62Z607 - м. Покровськ, вул. Європейська, 1;

14) 62Z337 - м. Селідове, вул. Гоголя, 1;

15) 62Z368 - м. Маріуполь, вул. 130-Таганрозької, 114;

16) 62Z862 - м. Маріуполь, вул. Італійська, 59;

17) 62Z401 - м. Маріуполь, вул. А. Куїнджі, 93;

18) 62Z089 - м. Маріуполь, вул. А. Куїнджі, 93;

19) 62Z947 - м. Лиман, Пушкіна, 11а;

20) 62Z628 - м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3;

21) 62Z998 - смт. Мангуш, вул. Миру, 75;

22) 62Z675 - смт. Нікольське, пр. Свободи, 128;

23) 62Z235 - смт. Велика Новосілка, Центральна, 31;

24) 62Z552 - смт. Велика Новосілка, Центральна, 31;

25) 62Z3018 - м. Вугледар, вул. 30-річчя Перемоги, 16;

26) 62Z920 - м. Курахове, Пушкіна, 17;

27) 62Z613 - м. Покровськ, Прокофьєва, 113;

28) 62Z702 - м. Мирноград, в. Центральна, 19;

29) 62Z699 - м. Маріуполь, вул. Георгіївська, 2.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан, який наразі продовжений до 13.05.2024.

Згідно укладеного сторонами Договору, виставлених рахунків та актів приймання-передачі електричної енергії, споживачем за договором є Головне управління ДПС у Донецькій області, усі адреси об`єктів споживання (ЕІС-коди точок комерційного обліку) розташовані у межах Донецької області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

За змістом названої постанови територіями можливих бойових дій визначаються території, які межують з територіями активних бойових дій або з тимчасово окупованими російською федерацією територіями, межують з державним кордоном держави-агресора. До переліку включається тимчасово окупована російською федерацією територія України, визначена відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації російською федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими російською федерацією.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Проаналізувавши зміст затвердженого Переліку, колегія суддів зазначає таке.

Об`єкти споживання з точками комерційного обліку з ЕІС-кодами 62Z639 (м. Добропілля Покровського району Донецької області), 62Z548 та 62Z210 (м. Дружківка Краматорського району Донецької області), 62Z922 (м. Костянтинівка Бахмутського району Донецької області), 62Z211 (м. Краматорськ Краматорського району Донецької області), 62Z487 та 62Z607 (м. Покровськ Покровського району Донецької області), 62Z337 (м. Селідове Покровського району Донецької області), 62Z628 (м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області), 62Z920 (м. Курахове Покровського району Донецької області), 62Z613 (м. Покровськ Покровського району Донецької області), 62Z702 (м. Мирноград Покровського району Донецької області) розташовані у межах території можливих бойових дій з 24.02.2022.

Об`єкти споживання з точками комерційного обліку з ЕІС-кодами 62Z718 та 62Z798 (смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області) у період з 22.05.2020 по 16.09.2022; 62Z947 (м. Лиман Краматорського району Донецької області) з 25.05.2022 по 30.09.2022; 62Z149 (м. Волноваха Волноваського району Донецької області) з 10.03.2022; 62Z368, 62Z862 62Z401, 62Z089 та 62Z699 (м. Маріуполь Донецької області), 62Z998 (смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області), 62Z675 (смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області) з 05.03.2023 розташовані на тимчасово окупованій російською федерацією території України. З 24.02.2022 Краматорський район Донецької області - територія можливих бойових дій.

Об`єкти споживання з точками комерційного обліку з ЕІС-кодами 62Z650 та 62Z744 (м. Бахмут Донецької області), 62Z381 (м. Торецьк Бахмутського району Донецької області), 62Z235 та 62Z552 (смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області), 62Z3018 (м. Вугледар Волноваського району Донецької області) розташовані у межах території активних бойових дій з 24.02.2022.

Обставини щодо перебування відповідних територій України в тимчасовій окупації, в зоні активних бойових дій є загальновідомими.

Виходячи із зазначених обставин, у зв`язку з перебуванням певних об`єктів споживання, перелічених у Договорі, на тимчасово окупованій території, цілком зрозумілим є те, що оператор системи розподілу не контролює власні електромережі на час окупації, оператор системи розподілу не має можливості відстежувати обсяги надходження електроенергії до мереж розподілу, а також, оскільки неможливо визначити від чиїх мереж здійснюється розподіл та куди надходить вироблена електроенергія під час окупації території, покази по об`єктах споживача (у даному випадку фактичного споживача за Договором - ГУ ДПС у Донецькій області), розташованих на окупованих територіях, які зазначені АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ПАТ «ДТЕК ПЕМ - ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ», не можуть братися судом до уваги й підтверджувати факт споживання електричної енергії відповідачем.

Суд зазначає, що відсутні підстави для покладення на відповідача витрат з вартості електричної енергії, яку він не споживав, адже згідно пункту 2.1. Договору споживач зобов`язується оплатити постачальнику вартість саме використаної електричної енергії.

Водночас, у відповідача/ГУ ДПС у Донецькій області відсутня також можливість перевірити виставлені йому обсяги споживання на територіях активних бойових дій (враховуючи неможливість безпечної фіксації та перевірки показників приладів обліку електричної енергії для їх узгодження та підписання акту).

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що сам лист оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 20.02.2022 №83/2458-вих, не можна вважати належним, допустимими та достовірним доказом на підтвердження визначеного позивачем у період з 01.02.2022 по 31.07.2022 обсягу спожитої відповідачем електричної енергії по переліченим ЕІС-точкам комерційного обліку, так як даний лист, як зазначено в ньому самому, по-перше, був наданий у відповідь на адвокатський запит адвоката Невструєва Леоніда №61/22 від 29.11.2022, однак датований 20.02.2022, тобто більше ніж на 9 місяців раніше самого адвокатського запиту, а по-друге, в даному листі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» повідомляє, що у нього відсутні підстави надавати відповідь заявнику про обсяги постачання електричної енергії за період з 25.07.2022 по 31.07.2022, оскільки у цей період ТОВ «Укр Газ Ресурс» взагалі не здійснювало постачання електричної енергії відповідачу, таке постачання здійснювалось іншою особою.

Щодо наданої ПАТ «ДТЕК ПЕМ - ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» Інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території діяльності оператора системи розподілу (том 1, а.с. 46-47), то судом він також оцінюється критично з точки зору його достовірності. Так, позивач зазначає, що отримав таку інформацію у відповідь на запит його адвоката Невструєва Леоніда вих.№57/22 від 01.11.2022 (том 1, а.с. 40). Однак, такий адвокатський запит, як вбачається з матеріалів справи, стосувався ЕІС-коду точки комерційного обліку 62Z356 (м. Вугледар, вул. 30-річчя Перемоги, 16), у той час як наведені в Інформації показники стосуються ЕІС-коду точки комерційного обліку 62Z3018.

Поруч із цим, судом встановлено, що після початку російської агресії відповідачем було прийнято наказ від 24.02.2022 №243-о «Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах», зокрема, у роботі Головного управління ДПС у Донецькій області (з дня видання цього наказу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників Державної податкової служби України та її територіальних органів, наказ №238 від 19.05.2022 «Про припинення простою в роботі головних управлінь ДПС у Донецькій та Луганській областях», яким, зокрема, наказано керівникам територіальних органів ДПС, у роботі яких припинено простій відповідно до пункту 1 цього наказу, з метою забезпечення належної організації роботи, здійснення функціональних повноважень з урахуванням першочергового гарантування безпечних умов роботи, збереження життя і здоров`я підпорядкованих працівників із дотриманням вимог Кодексу законів про працю України за необхідності запроваджувати простій у роботі структурних підрозділів підпорядкованого територіального органу, дистанційну роботу для підпорядкованих працівників.

Наказом Головного управління ДПС у Донецькій області від 19.05.2022 №389-0 «Про встановлення простою в роботі структурних підрозділів Головного управління ДПС у Донецькій області та запровадження дистанційної роботи» встановлено простій у роботі працівників всіх структурних підрозділів ГУ ДПС, за виключенням працівників, зазначених у додатку до наказу (список працівників, яким запроваджено дистанцій роботу на період воєнного стану); визнано встановлений пунктом 1 цього наказу простій таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоров`ю; визначено строком дії простою період з 19 травня 2022 року до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників ГУ ДПС.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що у період з 24.02.2022 по 31.07.2022 робота Головного управління ДПС у Донецькій області, яке є фактичним споживачем електроенергії за Договором, на територіях можливих та активних бойових дій була відновлена не на дистанційній формі й за відповідними точками обліку дійсно здійснювалось споживання електричної енергії у визначеному позивачем розмірі.

Більш того, як уже зазначалося, у листі оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 20.02.2022 №83/2458-вих вказано, що позивач взагалі не був постачальником електричної енергії відповідачу у період з 25.07.2022 по 31.07.2022.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно пункту 3.5. Договору обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період визначається шляхом подання у періоді, що передує розрахунковому, споживачем постачальнику письмової заявки в строк до 15-го числа включно. Заявка має містити дані щодо обсягів споживання електроенергії споживачем у наступному розрахунковому періоді з розподілом за класами напруги.

Однак, у матеріалах справи відповідні заявки відсутні.

У судовому засіданні 07.03.2024 відповідач повідомив суду, що заявки у відповідності до пункту 3.5. Договору ним не оформлялись та постачальнику не направлялись, відповідно, споживач не виявляв наміру та бажання споживати електричну енергію у спірному періоді за вказаними у договорі адресами об`єктів.

Зазначена обставина позивачем не спростована.

Отже, на даний час показники електричної енергії по об`єктам, переліченим у Договорі, є спірними, розрахунки вартості та обсягу електричної енергії не доведені позивачем належними та допустимими доказами, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» до Державної податкової служби України (далі, відповідач або ДПС України) про стягнення 595 209,79 грн заборгованості.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, серед іншого, на відсутність висловлених відповідачем заперечень щодо виставлених йому позивачем актів та рахунків, не може бути підставою для задоволення позову в даній справі, оскільки, по-перше, належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджується обсяг та вартість електричної енергії, яка вказана у цих документах, а по-друге, Договір не містить умови про те, що не висловлення споживачем заперечень є підставою вважати такі акти погодженими та підписаними.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних (стаття 625 Цивільного кодексу України) є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу - відсутні підстави й для стягнення нарахованих на нього сум інфляційних втрат та 3% річних.

Зважаючи на встановлені судом обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача, які стосуються неправомірності заявлення до стягнення з нього заборгованості (з мотивів недоведеності факту споживання електричної енергії за об`єктами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, та недоведеності обсягу та вартості спожитої електричної енергії за об`єктами, розташованими в зонах можливих та активних бойових дій) знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Усі інші доводи учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог у даній справі, витрати позивача на професійну правничу допомогу згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишають за позивачем.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Державної податкової служби України такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у даній справі таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/4630/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 25, літ. Б, офіс 5; ) на користь Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) 12 794 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн 28 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва згідно вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/4630/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2024.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка