РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2024Справа № 910/16033/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» (вул. Юрія Іллєнка, 2/10, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 14307699)

до Київського квартирно-експлуатаційного управління (пр.-т. Повітрофлотський, 30, м. Київ, 03168; ідентифікаційний код 22991617)

про стягнення 1 483 046, 69 грн,

Представники сторін:

від позивача: Поліщук А.М.

від відповідача: Лагуна А.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» (далі за текстом - АТ «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування», Позивач, Позичкодавець) з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління (далі за текстом - Київське КЕУ, Відповідач, Користувач) про стягнення заборгованості з відшкодування понесених Позивачем витрат за оплату спожитої електричної енергії за період серпень 2022 - серпень 2023 в розмірі 865 120, 94 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що між ним та Відповідачем укладено договір позички від 02.11.2022 № 094-366/2022 (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Відповідачу надано у безоплатне тимчасове користування нежитлові приміщення, якими Позивач станом на дату подання позову не користується однак сплачує рахунки енергопостачальних організацій за спожиту Користувачем електричну енергію.

Як вбачається з доводів Позивача, з Відповідачем так і не було досягнуто згоди щодо укладання договорів про відшкодування витрат Позивача на утримання об`єкту позички, а станом на 01.09.2023 заборгованість Відповідача за відшкодування понесених Позивачем витрат за оплату спожитої електричної енергії за період серпень 2022 - серпень 2023 становить 865 120, 94 грн.

У поданій відповіді на відзив Позивач посилається на пункт 5.2 Договору та зазначає, що саме на Користувача покладено обов`язок укласти договір про відшкодування витрат Позичкодавця на утримання Об`єкта позички та надання комунальних послуг.

Так, Позивач стверджує, що необґрунтована відмова Відповідача від укладання договору не може бути підставою для не сплати вартості спожитої електричної енергії, а Відповідач згідно Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України здійснює забезпечення військових частин.

На підтвердження факту понесення витрат Позивачем за споживання електричної енергії на Об`єкті позички надано акти прийняття - передавання електричної енергії та наданих послуг з перетікання реактивної електричної енергії, які згідно доводів сторони є достатніми доказами надання та отримання Відповідачем відповідної послуги, а відсутність бюджетного фінансування не є виправданням бездіяльності Відповідача.

В подальшому Позивачем збільшено розмір позовних вимог до суми 1 483 046, 69 грн шляхом подачі відповідної заяви.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого відзиву вбачається, що Відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог оскільки Київське КЕУ не є фактичним споживачем послуг з постачання електричної енергії.

Так, Відповідач стверджує, що Позивачем невірно визначено Відповідача оскільки споживачем таких послуг є визначена договором військова частина, а відсутність укладеного договору про відшкодування витрати з електричної енергії не породжує між сторонами жодних зобов`язань.

Крім того, Відповідач звертає увагу суду на те, що його фінансування відбувається з державного бюджету в межах бюджетного періоду, що фактично унеможливлює відшкодування Позивачу заборгованості за 2022 та 2023 роки.

Із поданих заперечень на відповідь на відзив вбачається, що Відповідачем повторно викладено аргументи, що і у відзиві на позовну заяву.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

01.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

08.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій Позивач, зокрема, просить суд здійснювати розгляд справи з повідомленням та участю сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання АТ «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» про розгляд справи з повідомленням та участю сторін у справі № 910/16033/23.

15.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.01.2024.

15.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог до суми 1 483 046, 69 грн., яка відповідає вимогам законодавства, а тому подальший розгляд справи здійснюється з її урахуванням.

У підготовчому засіданні 15.01.2024 судом оголошено перерву до 05.02.2024.

Підготовче засідання 05.02.2024 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 підготовче засідання призначено на 19.02.2024.

19.02.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 19.02.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.03.2024.

23.02.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про долучення додаткових доказів до справи.

У судовому засіданні 18.03.2024 Представник Позивача надав пояснення по суті позову, просив суд його задовольнити.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову та просив суд відмовити у його задоволенні.

Також у судовому засіданні судом оголошено сторонам, що позовна заява розглядається судом з урахуванням поданої Позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 18.03.2024 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок переговорів між Державною акціонерною холдинговою компанією «Артем» (в подальшому змінено найменування на АТ Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування») та Відповідачем 02.11.2022 укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Позичкодавець передає, а Користувач приймає в безоплатне тимчасове користування (позичку) на вказаний у Договорі строк нерухоме майно Бази відпочинку «Сокіл» ДАХК «Артем», перелік якого зазначений у Додатку № 1 до Договору (далі Об`єкт позички), розташоване за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня.

Додатком № 1 від 02.11.2022 до Договору закріплено перелік нерухомого майна бази відпочинку «Сокіл», яке передається у позичку.

Із вказаного переліку вбачається, що таке нерухоме майно знаходяться у Пірново, яке фактично розташоване за адресою Київська обл., Вишгородский район, с. Вища Дубечня.

Згідно пункту 1.2 Договору балансова вартість Об`єкта позички на момент передачі Користувачу становить 3 707 044, 06 грн.

Згідно пункту 1.4 Договору межа відповідальності за стан та обслуговування встановлюється Сторонами згідно з «Актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» (додаток № 3 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору.

Додатком № 3 до Договору між сторонами підписано Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 02.11.2022, яким встановлено, що межа балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності між КП «База відпочинку «Чайка» та користувачем (Відповідач у справі) встановлюється: на кабельних наконечниках ліній живлення бази відпочинку в РУ - 0, 4 КВ ТП-259.

Пунктом 2.1 Договору визначено мету користування Об`єктом позички - для користування військовій частині.

На виконання пункту 3.1 Договору між Позивачем, Відповідачем та фактичним користувачем (військова частина) 01.11.2022 підписано Акт прийому - передачі Об`єкта позички за Договором, згідно якого Позичкодавцем передано, а Користувачем прийнято в безоплатне тимчасове користування приміщення згідно визначеного переліку (Додаток № 1 до Договору), а Користувачем прийнято в безоплатне користування такі приміщення Об`єкта позички, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня.

Згідно пункту 3.2 Договору Користувач вступає у безоплатне тимчасове користування Об`єктом позички з дати підписання Сторонами Акта приймання-передавання Об`єкта позички, який стає невід`ємною частиною Договору.

Водночас, пунктом 10.4 Договору визначено, що відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України сторони домовилися, що умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладання з 24.08.2022.

Відтак, судом встановлено, що саме Відповідач є стороною даного Договору, а безоплатне користування Об`єктом позички почалося з 24.08.2022.

Згідно пункту 4.1 Договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 Об`єкт позички надається у безоплатне тимчасове користування на термін до 31.12.2023.

Станом на дату ухвалення даного рішення Об`єкт позички повернуто Відповідачем Позивачу згідно Акту прийому-передачі від 02.01.2024.

Відповідно до пункту 5.2 Договору Користувач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі, на підставі укладених договорів про відшкодування, відшкодовувати Позичкодавцеві вартість комунальних послуг, оплачених Позичкодавцем та отриманих Користувачем, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та плату за землю (земельний податок), амортизаційні відрахування, рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин та за спеціальне використання води щодо Об`єкта позички, витрати пов`язані із призначенням та діяльністю уповноваженої/их (відповідально/их) особи/осіб Позичкодавця, інші витрати, в тому числі експлуатаційні, щодо утримання та охорони (збереження) Об`єкта позички. У зв`язку з цим впродовж 7 (семи) робочих днів після підписання цього Договору Користувач зобов`язується укласти з Позичкодавцем договори про відшкодування витрат Позичкодавця на утримання Об`єкта позички та надання комунальних послуг Користувачу.

З матеріалів позову вбачається, що Позивачем заявлено до стягнення (відшкодування) з Відповідача витрат за оплату за спожиту електричну енергію та її розподіл в розмірі 1 483 046, 69 грн з урахування збільшення розміру позовних вимог.

Задля обґрунтування заявлених вимог Позивачем та підтвердження факту понесення витрат з електричної енергії щодо Об`єкту позички за Договором до матеріалів справи надано:

договір № 420090630 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021, укладений між Позивачем та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» з урахуванням заяви - приєднання до вказаного договору, яким сторонами погоджено відомості щодо об`єкту постачання: база відпочинку Пірново, EIC точки комерційного обліку за об`єктом споживача - 62Z179;

договір № 22022900 від 02.07.2012 про постачання електричної енергії, укладений Позивачем з ПАТ «А.Е.С. Київобленерго» (в подальшому змінено найменування на ПрАТ «Дтек Київські регіональні електромережі мережі»), додатком № 2 якого затверджено паспорт точки розподілу електричної енергії від 01.12.2020: база відпочинку Пірново, EIC точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z179; 0,4 кВ ступінь напруги.

На підтвердження факту та обсягів споживання електричної енергії Позивачем до справи надано:

- Акт № А- від 31.08.2022 прийняття - передавання електричної енергії за серпень 2022 на суму 1 219, 15грн;

- Акт № А- від 30.09.2022 прийняття - передавання електричної енергії за вересень 2022 на суму 109 612, 94;

- Акт № А-44 від 30.09.2022 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за вересень 2022 на суму 3 180, 71 грн.;

- Акт № А- від 31.10.2022 прийняття - передавання електричної енергії за жовтень 2022 в сумі 268 001, 99 грн;

- Акт № А-74 від 31.10.2022 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за жовтень 2022 на суму 6 668, 60 грн;

- Акт № А- від 30.11.2022 прийняття - передавання електричної енергії за листопад 2022 на суму 202 593, 13 грн;

- Акт № А-65 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за листопад 2022 на суму 4 706, 66 грн;

- Акт № А- від 31.12.2022 прийняття - передавання електричної енергії за грудень 2022 на суму 60 767, 45 грн;

- Акт № А-30 від 31.12.2022 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за грудень 2022 на суму 1 951, 64 грн;

- Акт № А- від 31.03.2023 прийняття - передавання електричної енергії за березень 2023 на суму 1 857, 77 грн;

- Акт № А- від 30.06.2023 прийняття - передавання електричної енергії за червень 2023 на суму 54 273, 79 грн;

- Акт № А-37 від 30.06.2023 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за червень 2023 на суму 1 268, 75 грн;

- Акт № А- від 31.07.2023 2023 прийняття - передавання електричної енергії за липень 2023 на суму 8 094, 44 грн;

- Акт № А- від 31.08.2023 прийняття - передавання електричної енергії за серпень 2023 на суму 138 093, 88 грн;

- Акт № А-96 від 31.08.2023 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за серпень 2023 на суму 2 853, 95 грн.;

- Акт № А- від 30.09.2023 прийняття - передавання електричної енергії за вересень 2023 на суму 106 993, 86 грн;

- Акт № А-84 від 30.09.2023 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за вересень 2023 на суму 2 305, 08 грн;

- Акт № А- від 31.10.2023 прийняття - передавання електричної енергії за жовтень 2023 на суму 251 738, 09 грн;

- Акт № А-14 від 31.10.2023 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за жовтень 2023 на суму 4 904, 21 грн;

- Акт № А- від 30.11.2023 прийняття - передавання електричної енергії за листопад 2023 на суму 163 696, 41 грн;

- Акт № А-19 від 30.11.2023 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за листопад 2023 на суму 3 287, 56 грн;

- Акт № А - від 31.12.2023 прийняття - передавання електричної енергії за грудень 2023 на суму 83 214, 29 грн;

- Акт № А-45 від 31.12.2023 приймання - передачі наданих послуг з перетікань реактивної електричної енергії за грудень 2023 на суму 1 786, 25 грн.

Судом встановлено, що вказані вище акти підписані споживачем та відповідними постачальниками послуг з електропостачання, а відтак погоджено обсяги переданої електричної енергії для споживання.

Згідно долучених Позивачем до матеріалів справи платіжних доручень за договором № 420090630 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Позивачем сплачено 844 514, 54 грн, а згідно зазначених вище актів електричної енергії передано Позивачу для споживання об`єктом позики 1 450 157, 19 грн.

Згідно долучених Позивачем до матеріалів справи платіжних доручень за договором № 22022900 від 02.07.2012 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Позивачем сплачено 27 291, 34 грн, а згідно зазначених вище актів нараховано плату за перетікання електричної енергії в розмірі 32 909, 41 грн.

Зазначені вище дані також відображено у наданих Позивачем Актах звірки від 08.09.2023 та 10.01.2024.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Дтек Київські регіональні електромережі» звертався до Позивача (Споживача) за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії № 220022900 із попередженням про припинення (обмеження) постачання електричної енергії споживачу за ЕІС - код ТКО 62Z9, с. Пірново, ТП - 259 з огляду на існуючу заборгованість.

Крім того, Позивачем до матеріалів справи надано докази неодноразових звернень листом від 18.07.2023 № 2023-18-07/2956/094 до командира військової частини та листом № 2023-14-09/3820/094 від 14.09.2023 до Київського КЕУ про необхідність підписання договору на відшкодування витрат за спожиту електроенергію та відшкодування коштів в розмірі 865 120, 94 грн.

Відповідачем до відзиву надано відповідь № 517/4484 від 04.10.2023, з якої вбачається, що останній не має правових підстав для оплати відшкодування електроенергії з 24.08.2022 по 31.12.2022 у зв`язку з чим просив Позивача надати договір на відшкодування за січень-серпень 2023 рік, акт зняття показників лічильника за період з січня - серпень 2023 та акт фактичного використання електроенергії за період січень - серпень 2023.

Також, до Позивача зверталася і ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» із попередженням вих. № 250/1 від 11.01.2023 про те, що з 29.01.2024 з 09:00 розпочнуться заходи з позачергового обмеження електропостачання споживача.

Крім того, у зазначеному листі ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» зазначає, що станом на 11.01.2024 у Позивача існує заборгованість в розмірі 502 240, 25 грн за договором № 420090630 від 01.01.2021.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором позички.

Відповідно до статті 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, Позивачем передано у безоплатне користування Відповідача та фактичного користувача нерухоме майно з 24.08.2022.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Так, суд вказує, що споживачем послуг з постачання електроенергії є безпосередньо Позивач, оскільки він є стороною договору про постачання електричної енергії споживачу № 420090630 від 01.01.2021 та договору споживача про надання послуг перетікань реактивної електричної енергії № 220022900 від 01.01.2019, що ним визнається.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що за період з серпня 2022 по грудень 2023 Позивачем понесено витрати (нараховано витрати) в межах виконання вказаних договорів постачання електричної енергії та надання послуг з її розподілу в обсягах та вартістю згідно підписаних споживачем та постачальниками послуги з енергопостачання актів.

При цьому судом враховано, що Відповідачем не заперечуються визначені Позивачем обсяги спожитої електричної енергії, контррозрахунок до матеріалів справи не надано.

Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448, визначає організацію та завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України.

Організація квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном.

Пунктом 2.1 вказаного положення визначено Київське квартирно-експлуатаційне управління (далі - КЕУ) відноситься до квартирно-експлуатаційних органів ЗС України, одних із завдань якого згідно абзацу 3 пункту 1.3 є забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями.

КЕУ є територіальним органом військового управління ЗС України і призначене для реалізації у військах (силах), дислокованих у межах відповідальності територіального квартирно-експлуатаційного управління, державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення з метою підтримання військ (сил) у стані високої бойової та мобілізаційної готовності.

Відтак суд вказує, що саме Відповідач повинен належним чином виконувати зобов`язання та здійснювати оплату отриманих військовою частиною послуг з постачання електроенергії задля виконання, покладених на КЕУ завдань, які в свою чергу надавалися на підставі укладених Позивачем договорів.

При цьому судом враховано відсутність з боку Відповідача заперечень щодо обсягу спожитої електричної енергії на нарахованої оператором системи розподілу плати за перетікання реактивної електричної енергії, оскільки заперечення останнього фактично зводяться до неналежності обраного відповідача, не споживання ними електричної енергії взагалі та відсутність можливості погашення існуючої заборгованості в силу відсутності необхідних бюджетних асигнувань.

Враховуючи заперечення Відповідача, суд зазначає, що виходячи з положень пункту 5.2 Договору саме на Відповідача покладено обов`язок впродовж 7-ми робочих днів після підписання Договору укласти з Позичкодавцем договори на відшкодування витрат Позичкодавця на утримання Об`єкта позички та надання комунальних послуг Користувачу.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відтак, суд дійшов висновку, що саме внаслідок бездіяльності Відповідача та не виконання ним пункту 5.2 Договору між сторонами не укладено договір на відшкодування витрат спожитої електричної енергії, в обсягах та вартістю згідно вище зазначених Актів, які понесені фактично Позивачем.

Щодо електричної енергії, обсяг якої Позивачем не оплачено, сторона посилається на відсутність у неї належних коштів в тому числі в силу не відшкодування таких витрат Відповідачем, а також з огляду на збільшення обсягу робіт за державним оборонним замовленням у Позивача відсутня фінансова можливість сплачувати за спожиту Відповідачем електроенергію за Об`єктом позички.

Так, Позивач зазначає, що він є підприємством оборонно-промислово комплексу України, що спеціалізується на виробництві товарів військового та подвійного призначення, засновником та єдиним акціонером якого є держава Україна.

Наказом № 62 від 24.02.2022 внаслідок агресії Російської Федерації Позивача переведено у воєнне положення та невідкладно забезпечує виконання державного оборонного замовлення.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З поміж викладеного, суд зазначає, що статтею 1212 ЦК України закріплено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи обов`язки Відповідача, визначені пунктом 5.2 Договору та невиконання ним належним чином обов`язку з укладання договору на відшкодування вартості комунальних послуг, суд дійшов висновку щодо необхідності відшкодування Позивачу повної вартості спожитих військовою частиною обсягів електричної енергії (яка в свою чергу підтверджена постачальниками) у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а кошти в розмірі 1 483 046, 69 грн фактично безпідставно утримувались Відповідачем.

При цьому суд зазначає, що безпідставними є посилання Відповідача на відсутність необхідних бюджетних асигнувань задля розрахунку з Позивачем оскільки останнє не спростовує факт наявності у Відповідача заборгованості, порушення умов Договору та наявність підстав для погашення такої заборгованості та виконання зобов`язання.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, з огляду на встановлені судом обставин, суд дійшов висновку щодо порушення Відповідачем умов Договору та наявності підстав для відшкодування Позивачу вартості спожитої військовою частиною електричної енергії у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» - задовольнити.

2. Стягнути з Київського квартирно-експлуатаційного управління (пр.-т. Повітрофлотський, 30, м. Київ, 03168; ідентифікаційний код 22991617) на користь Акціонерного товариства «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» (вул. Юрія Іллєнка, 2/10, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 14307699) заборгованість в розмірі 1 483 046 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі сорок шість) грн 69 коп та судовий збір в розмірі 22 245 (двадцять дві тисячі двісті сорок п`ять) грн 69 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 19.03.2024.

Суддя Антон ПУКАС