ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" лютого 2024 р. Справа № 918/803/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Саврій В.А.

судді Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Івашинюта О.О. (голова правління), Євгеюк О.Є. (адвокат)

від відповідача: Беляновський Р.Ю., Дяденчук А.І. (адвокат)

розглядаючи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Прибережне" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2023 (повний текст рішення складено 18.10.2023) та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 30.10.2023 (повний текст рішення складено 31.10.2023), ухвалені суддею Войтюком В.Р. у м. Рівне у справі № 918/803/23

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Прибережне"

до Фізичної особи-підприємця Беляновського Романа Юрійовича

про стягнення коштів в сумі 752987 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.10.2023 у справі № 918/803/23 в задоволенні позову ОСББ "Прибережне" до ФОП Беляновського Р.Ю. про стягнення коштів в сумі 752987 грн. - відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 30.10.2023 заяву ФОП Беляновського Р.Ю. про ухвалення додаткового рішення задоволено; стягнуто з ОСББ "Прибережне" на користь заявника 10000 грн. витрат на правничу допомогу; ухвалено видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із вказаними рішеннями суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2023 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі № 918/803/23 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача повністю; стягнути з відповідача на користь позивача 752987 грн. основного боргу, 11294 витрат на професійну правничу допомогу; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 16942, 50 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Прибережне" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі № 918/803/23.

Відповідно до ухвали від 14.02.2024 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Прибережне" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі № 918/803/23 прийнято до провадження в новому складі суду.

14 лютого 2024 апелянтом подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 918/803/23 до набрання законної сили рішенням у справі № 918/1009/23 за позовом ОСББ "Прибережне" до ФОП Беляновського Р.Ю. про визнання недійсним договору.

Клопотання мотивоване тим, що заперечуючи позовні вимоги у справі № 918/803/23 відповідач вказує на наявність договірних відносин між сторонами, а саме на укладений між ОСББ "Прибережне" та Беляновським Р.Ю. договір № 1/10 про надання правових послуг від 15.10.2020, а також додаткову угоду № 1 від 12.10.2021 до вказаного договору. Разом з цим, після отримання копій таких договорів (наданих разом з відзивом на позов) позивач подав до Господарського суду Рівненської області позовну заяву про визнання договору № 1/10 від 15.10.2020 недійсним. Ухвалою суду від 28.09.2023 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 918/1009/23. Клопотання про зупинення провадження у справі № 918/803/23 до вирішення пов`язаної справи № 918/1009/23 подавалось до суду першої інстанції, однак залишилось не вирішеним судом. За таких обставин апелянт відмічає, що встановлені у справі № 918/1009/23 обставини можуть вплинути на оцінку доказів у справі № 918/803/23, в тому числі щодо наявності або відсутності договірних відносин між сторонами, які мають значення для вирішення спору. Зазначені обставини недійсності договору не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки суд обмежений імперативними приписами ст. 14 ГПК України щодо розгляду спору в межах заявлених вимог. Разом з цим можливість зупинення провадження до вирішення іншої справи в суді апеляційної інстанції заявник обгрунтовує тим, що 14.02.2024 змінено склад суду та відповідно до п. 14 ст. 32 ГПК України розгляд справи починається спочатку. Зважаючи на викладене просить повернутися до стадії проведення підготовчих дій у справі № 903/803/23 та задоволити подане клопотання.

З огляду на те, що вказане клопотання надійшло до суду апеляційної інстанції у день проведення заміни судді-члена колегії, а також озвучене скаржником в судовому засіданні 15.02.2024, з метою надання відповідачу можливості ознайомитися з доводами заявника та надати власні заперечення, судовою колегією оголошено перерву в засіданні.

23.02.2024 від представник відповідача надійшли заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі, згідно яких останній вважає наведені аргументи безпідставними. Зокрема вказує, що в суді першої інстанції позивач подав аналогічне клопотання під час розгляду справи по суті в порушення вимог ч. 3 ст. 195 ГПК України. Більше того, останнє було направлено до суду засобами поштового зв`язку та отримано судом після прийняття рішення у справі. Відповідно останнє не могло бути розглянуто судом. Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач одночасно не заявляв такого клопотання. А враховуючи, що розгляд справи по суті в суді апеляційної інстанції розпочався до зміни складу суду, посилання на повернення до початкової стадії розгляду справи є зловживанням процесуальними правами. Щодо неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 918/1009/23 відмічає, що підставою позову про стягнення коштів позивач не визначав недійсність договору, а тому обставини ймовірного визнання його недійсним буде фактично зміною підстав без відповідної заяви позивача. За наведених обставин просить відмовити в задоволенні клопотання.

Розглянувши подане скаржником клопотання про зупинення провадження у справі № 918/803/23, оцінивши доводи та заперечення сторін, колегія суддів враховує наступне.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення коштів з відповідача у справі № 918/803/23 позивач посилається на не укладеність договору про надання послуг, оскільки в його розпорядженні відсутній підписаний головою ОСББ примірник. При цьому, враховуючи здійснення на рахунок відповідача протягом 2020-2023 року перерахувань коштів, вважає, що відбулась сплата коштів авансом за послуги, які не надавались. Застосовуючи аналогію закону, просить стягнути з відповідача сплачені авансом суми згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України.

В процесі розгляду справи позивач не змінював предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Отже, в межах даної справи дійсність договору позивачем не ставилась під сумнів, і позов цим не мотивований.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19 вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Оскільки підставою позову про стягнення коштів не була недійсність договору про надання послуг, підстави позову не змінювалися, обставини не вирішення справи № 918/1009/23 не зумовлюють неможливості розгляду даної справи.

Ймовірне визнання договору недійсним виходить за межі предмету судового розгляду у справі №918/803/23, а зібрані у справі № 918/803/23 докази є достатніми та дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в межах предмету і підстав позову.

Задоволення позову у справі № 918/803/23 з підстави визнання договору недійсним, буде фактичною зміною судом підстав позову без відповідної заяви позивача, що на стадії апеляційного перегляду справи не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Тлумачення змісту частини першої статті 216 ЦК України свідчить, що недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створювати, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Такі юридичні наслідки під час виконання сторонами недійсного правочину поєднуються з реституційними, які полягають у поверненні в натурі кожною стороною одна одній, одержаного ними на виконання цього правочину. Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України та пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що: (а) законодавець не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції; (б) правила абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України (висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 396/29/17).

Враховуючи наведене, вирішальним для прийняття рішення по суті справи № 918/803/23 є встановлення судом обставин виконання умов договору обома його сторонами. При цьому, такі обставини не залежать від результатів розгляду справи № 918/1009/23. Стягнення коштів із відповідача, без встановлення судом обставин виконання договору, з огляду лише на визнання договору про надання послуг недійсним, являтиме собою односторонню реституцію.

Зважаючи на викладене, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання скаржника про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 918/1009/23 про визнання договору недійсним.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Прибережне" про зупинення провадження у справі № 918/803/23.

2. Ухвала набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Крейбух О.Г.