ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" березня 2024 р. Справа№ 910/2546/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» про відвід головуючого судді Тищенко О.В.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу)

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» та Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 (повний текст рішення складено 29.05.2023) та апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 (повний текст додаткового рішення складено 23.06.2023)

у справі № 910/2546/22 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива»

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державний реєстратор Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорич Андрій Миколайович

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державний реєстратор Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державний реєстратор Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державний реєстратор Виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаний Володимир Дмитрович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан»

про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У проваджені колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А, Тарасенко К.В. перебуває заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» та Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 та апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023, розгляд заяви призначено на 29.02.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» про відкладення розгляду справи, розгляд заяви відкладено на 07.03.2024.

07.03.2024 через електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» Василюка Ігоря Миколайовича надійшла заява про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи №910/2546/22.

Заява мотивована тим, що апеляційним судом здійснюється призначення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» про ухвалення додаткової постанови у відсутність повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №910/2546/22, що унеможливлює подання письмових пояснень або заперечень щодо заявлених витрат.

Крім того представник зазначив, що призначення заяви про ухвалення додаткової постанови здійснюється у спосіб, який позбавляє позивачів можливості заявляти клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» Василюка Ігоря Миколайовича про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи №910/2546/22 визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні, розгляд справи відкладено на 16.04.2024.

08.03.2024 через електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» Василюка Ігоря Миколайовича надійшла заява про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи №910/2546/22.

Дана заява обґрунтована тим, що, на думку заявника, існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, оскільки апеляційним судом здійснюється призначення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» про ухвалення додаткової постанови у відсутність повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №910/2546/22, що унеможливлює подання письмових пояснень або заперечень щодо заявлених витрат. Крім того зазначив, що призначення заяви про ухвалення додаткової постанови здійснюється у спосіб, який позбавляє позивачів можливості заявляти клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному і суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті б не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У конструкції «право на суд» незалежність суду має першорядне значення, тому невипадково в усіх національних законодавствах це положення формується як принцип судоустрою та судових проваджень.

Стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що «суд, здійснюючи правосудця на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема:

1) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства;

2) дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти т;а підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Враховуючи зазначене нормативне обґрунтування, закріплене на законодавчому рівні, суд вважає за доцільне додатково здійснити посилання на правовий висновок, здійснений Верховним Судом по справі №243/6674/17-к (ухвала від 06.03.2018 р.), відповідно до якого: «Саме Конституція і закони визначають ту межу, за яку переступати, і умови, за яких держава може втручатися у автономію особи і суспільства. Однак, найдосконаліша система законодавства залишиться без жодного впливу на суспільне життя, якщо судова система не забезпечує дієвість цього законодавства. Якщо судова система в цілому не виявляє такої здатності, то виконання завдань судочинства в кожному окремому випадку стає проблематичним.

Одне з основних завдань судової системи в демократичному суспільстві полягає у практичному забезпеченні гарантій автономії суспільства у найширшому розумінні цього слова: автономії думки, автономії громадської активності, приватних справ, автономії науки і бізнесу. Якщо судова система не забезпечує захист суспільства від втручання держави, суспільство залишається беззахисним, і межі його свободи залежать лише від бажання і здатності уряду їх порушувати.

Як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Принцип об`єктивності судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх посадових обов`язків. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію розумного спостерігача. У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (по різним причинам) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади, тому судді належить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні фактори, зокрема такі, як заінтересованість у вирішенні конкретної справи.

У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись».

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи, в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором, (див. Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 99-100). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або/суду у справі і забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більше того, для забезпечення безсторонності законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду (Me.-цапе v. Croatia (Межнаріч проти Хорватії), § 27).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10 липня 1998 року) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід суддів повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Заявником жодними належними і допустимими доказами в контексті приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено наявність обставин з якими закон, зокрема, приписи п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, пов`язує наявність підстав для відводу судді.

У рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Заявляючи відвід головуючому судді Тищенко О.В., представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» вказує на те, що судовою колегією розгляд заяви про ухвалення додаткової постанови призначається «поспіхом» на відміну від розгляду апеляційних скарг, що викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

Доводи заявника про розгляд заяви про прийняття додаткової постанови «поспіхом» колегія вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до приписів ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове судове рішення суд ухвалює в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Судова колегія звертає увагу на те, що у судовому засіданні представником позивачів подана заява про відвід головуючому судді з аналогічними доводами, які ухвалою суду від 07.03.2024 були визнані необґрунтованими та ухвалою суду розгляд справи відкладено на 16.04.2024 для надання можливості представнику позивачів подати свої заперечення щодо прийняття додаткового рішення по даній справі.

Згідно з положеннями частини 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, в порядку ст.ст. 32, 39 ГПК України, матеріали справи підлягають передачі на автоматизований розподіл для здійснення визначення складу суду з розгляду заяви про відвід.

Керуючись статтями 32, 38, 39, 207, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи №910/2546/22 необґрунтованою.

2. Матеріали справи №910/2546/22 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою щодо розгляду заяви про відвід судді, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров