ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

18 березня 2024 року Справа № 915/239/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши заяву (вх. № 2689/24 від 06.03.2024) заявника Фізичної особи-підприємця Коваленко Алли Василівни, АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАКНАР КОМПАНІ», вул. Дніпровська, буд. 3, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54028 (), електронна пошта, зазначена в ЄДРЮОФОПГФ: ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за договором постачання № 23 від 01.08.2021 в розмірі 250 000, 00 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулась Фізична особа-підприємець Коваленко Алла Василівна із заявою про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАКНАР КОМПАНІ» заборгованість за договором постачання № 23 від 01.08.2021 в розмірі 250 000, 00 грн.

Заявник також просить суд стягнути з боржника витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено обставини щодо неналежного виконання боржником зобов`язань по договору постачання № 23 від 01.08.2021 43/515 від 02.08.2021, а саме зобов`язань щодо поставки товару.

Заявник також зазначив, що відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ, а також рішення одноособового учасника № 16/11/2023 від 16.11.2023 юридична особа ТОВ "ФУДМЕЙКЕР" змінило найменування на ТОВ "ПАКНАР КОМПАНІ".

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Коваленко Алли Василівни та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ГПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або спрощеному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Судом встановлено, що 01.08.2021 між ТОВ "ФУДМЕЙКЕР" (постачальник) та ФОП Коваленко А. В. (покупець) укладено договір поставки № 23 від 01.08.2021, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця товар, визначений у п. 1.2 цього договору (надалі іменується "продукція"), а покупець зобов`язується в порядку та на умових, визначених у цьому договорі, прийняти та сплатити грошовою сумою вартість даного товару у термінах, визначених договором.

Відповідно до абз. 1 п. 3.3 договору покупець повинен сплатити грошові кошти за поставлену продукцію (товар) - шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі, шляхом передплати, або у готівковій формі у касу постачальника.

Відповідно до п. 4.1 договору постачальник зобов`язується прийняти від покупця замовлення (заявку) на поставку продукції та здійснити поставку.

Відповідно до п. 10.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього договору та закінчується 31.12.2024.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

В силу положень ст. 11, 202, 525, 526, 629, 712 ЦК України між сторонами на підставі договору поставки виникли зобов`язальні правовідносини. Договір є обов`язковим до виконання. Умовами договору сторони передбачили обов`язок покупця здійснити передплату за товар та направити замовлення (заявку) на поставку продукції (п. 3.3, 4.1 договору), в свою чергу на постачальника покладено обов`язок поставити товар на підставі замовлення (заявок) покупця (п. 4.1 договору). При цьому, умовами договору сторони не визначили строки поставки товару, тобто до правовідносин сторін застосовуються положення ст. 530 ЦК України.

Заявником долучено до матеріалів заяви про видачу судового наказу докази здійснення передплати за товар на загальну суму 300 000, 00 грн. (платіжна інструкція № 59 від 30.10.2023 на суму 50 000, 00 грн. та платіжна інструкція № 44 від 06.10.2023 на суму 250 000, 00 грн.).

Водночас до матеріалів заяви не додано доказів звернення (направлення) покупцем постачальнику замовлень (заявок) на поставку товару, що унеможливлює встановлення судом: 1) факту настання строку поставки товару (дати виникнення у постачальника обов`язку поставити товар); 2) факту невиконання постачальником обов`язку з поставки товару у строки, встановлені договором та приписами ст. 530 ЦК України; 3) виникнення у покупця права на повернення суми попередньої оплати (ст. 693 ЦК України).

Судом також враховано, що строк дії договору погоджено сторонами до 31.12.2024 (п. 10.2 договору).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147-148, 150-154, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Коваленко Аллі Василівні (заява вх. № 2689/24 від 06.03.2024) у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255-259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.03.2024

Суддя Е. М. Олейняш