ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2024 р. Справа № 921/906/13-г/5

м. Львів

Суддя Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. суду від 12.02.2024 № 01-05/423/24)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.11.2014 (повний текст рішення складено 03.12.2024, суддя Г.З. Андрушків, м. Тернопіль)

у справі № 921/906/13-г/5

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Тернопіль

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус", м. Тернопіль

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд", м. Тернопіль

відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфітосфера", м. Тернопіль

про: солідарне стягнення 2 495 215,22 доларів США, 5 089 543,61 грн

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.11.2014 у справі № 921/906/13-г/5.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки не брав участі у справі, не був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, копію рішення суду отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус" (відповідача 1), вважає, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.11.2014 вирішено питання про його права та обов`язки.

До апеляційної скарги долучено Акт приймання-передачі копій документів від 08.02.2024, згідно якого, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус» передав ОСОБА_1 копію рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 відкладено вирішення питання щодо залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху чи відкриття апеляційного провадження до надходження матеріалів справи № 921/906/13-г/5 до Західного апеляційного господарського суду, витребувано в Господарського суду Тернопільської області матеріали справи № 921/906/13-г/5.

04.03.2024 до Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 921/906/13-г/5.

Водночас, 23.02.2024 представник Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» подав суду заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Правила перегляду судових рішень в апеляційному провадженні на час постановлення у 2014 році рішення суду першої інстанції у цій справі були визначені ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

У частині 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній станом на дату ухвалення рішення місцевого господарського суду) передбачено, що апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів із дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Прийняття і розгляд апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, були можливими лише з дотриманням приписів частини другої статті 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо поновлення строку подання скарги.

Нова редакція ГПК (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII), на відміну від попередньої, а саме стаття 272 Кодексу, містить новелу, яка надає право та встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Розділ ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) містить норми, які встановлюють особливості введення в дію нової редакції ГПК. За своєю правовою природою ці норми є темпоральними, які забезпечують належне запровадження та дію в часі нових процесуальних норм задля регулювання відповідних відносин, а з іншого боку - визначають межі дії процесуальних норм (задля регулювання відносин) в редакції Кодексу, що втратила чинність.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 118 ГПК України у редакції Закону № 2147-VIII).

Згідно з пунктом 13 частини 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Разом з тим, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції можна було подати протягом десяти днів з дня проголошення рішення; апеляційну скаргу на рішення суду можна було подати протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження; заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишалися без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знаходив підстав для поновлення строку, про що постановляв ухвалу (частини перша, друга статті 93 ГПК України у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У вирішенні цього питання суд звертається до нормативного врегулювання порядку дії закону в часі.

Відповідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже Основним Законом закріплений принцип незворотності дії закону у часі.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 06.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом цієї норми під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишався таким на момент вчинення процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 в справі № 2-3887/2009 відповідно до загальновизнаного положення про дію процесуальних норм у часі незалежно від часу відкриття провадження у справі при вчиненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент їхнього вчинення (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц).

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2 вказаної статті).

Згідно з ч. 3 вказаної статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 2 ст. 261 ГПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 у справі № 9/41 зробив висновок, що з приписів частини другої статті 261 ГПК України не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається із системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

Скаржник обґрунтовує клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги тим, що йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення лише 08.02.2024, відтак до Західного апеляційного господарського суду скаржник звернувся 12.02.2024.

Однак, до поданих позивачем заперечень проти відкриття апеляційного провадження, долучено копію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.06.2021 у справі № 607/18870/20 за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Тернополі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС», ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу №2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус».

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.06.2021 у справі № 607/18870/20 проголошено, зокрема за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника.

Із вказаного рішення вбачається, що як одну з підстав заявлених позовних вимог у справі № 607/18870/20, зазначено рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014 у справі № 921/906/13-г/5.

Також, у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/18870/20 судом відображено резолютивну частину рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014 у справі № 921/906/13-г/5.

Відтак, зазначені доводи скаржника на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, апеляційний суд не може визнати поважними, оскільки як вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09.06.2021 у справі № 607/18870/20, скаржнику було відомо про існування оскаржуваного рішення принаймі з 2021 року.

Інших доказів в обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. суду від 12.02.2024 № 01-05/423/24) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014 у справі № 921/906/13-г/5 з підстав визначених в ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. суду від 12.02.2024 № 01-05/423/24) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014 у справі № 921/906/13-г/5.

2. Скаржнику у 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014 у справі № 921/906/13-г/5.

3. Копію цієї ухвали суду надіслати скаржнику для відома та належного виконання.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач Т.Б. Бонк