ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/3737/23

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА», м. Київ

до Фізичної особи підприємця Ковальова Євгена Васильовича, Київська обл., Васильківський р-н., с. Застугна

про стягнення 66 861 грн. 88 коп.

Представники сторін:

позивача Бурбела А.С.;

відповідача не з`явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 66 861 грн. 88 коп. заборгованості, з яких: 43 513,36 грн. основний борг, 12 064,85 грн. інфляційні втрати, 11 283,67 грн. 15 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання по договору № 19763/19 від 01.06.2021 р.

Ухвалою суду від 15.12.2023 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; зобов`язано відповідача надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків, а також докази його направлення на адресу позивача.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що в період дії договору він здійснив оплату авансових платежів на загальну суму 120 580,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 875 від 21.01.2022 р. на суму 60 580,14 грн. та платіжним дорученням № 949 від 15.02.2022 р. на суму 60 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи наявну станом на 01.01.2022 р. заборгованість позивача перед відповідачем по авансовому платежу в сумі 3 658,71 грн., загальна сума авансових платежів, сплачених відповідачем на поточний рахунок позивача станом на 15.02.2022 р. складає 124 238,85 грн. На дату звернення позивача з позовом до суду, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар по договору № 19763/19 від 01.06.2021 р. фактично відсутня.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому він посилається на те, що сплачені відповідачем грошові кошти за платіжними дорученнями № 875 від 21.01.2022 р. та № 949 від 15.02.2022 р. зараховані в погашення зобовязань за іншим договором, заборгованість за яким не є предметом розгляду у цій справі, при цьому заборгованість за договором № 19763/19 від 01.06.2021 р. підтверджується первинними документами, наявними в матеріалах справи, та які підписані відповідачем.

Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначає, що в призначенні платежу в платіжних дорученнях № 875 та 949 чітко вказано, що це сплата по договору № 19763/19 від 01.06.2021 р. і відповідач не надавав позивачу будь-якої заяви про зміну призначення платежів та проведення зарахування коштів за іншим договором. Тому, твердження позивача про здійснення ним зарахування виконаного відповідачем зобов`язання за одним договором у зменшення відповідача за іншим договором не відповідають умовам договору № 19763/19 від 01.06.2021 р. та суперечать діючому законодавству.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 07.02.2024 р. по 14.02.2024 р.

Відповідач в засідання суду не з`явився, просить провести розгляд справи за його відсутності у зв`язку з російською агресією.

Позивач в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд зазначає наступне:

01.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА» (постачальник) та Фізичною особою підприємцем Ковальовим Євгеном Васильовичем (покупець) було укладено договір № 19763/19 відповідно до п. 1.1. умов якого постачальник зобов`язується забезпечити покупцеві поставку товарів та послуг в мережі станцій, через систему Е100, з використанням карток, а покупець зобов`язується приймати товари та послуги у власність та оплачувати їх вартість на умовах даного договору. Найменування, асортимент товару та послуг, які постачальник повинен поставити покупцю визначаються усною заявкою пред`явника картки (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору даним договором постачальник забезпечує покупцеві можливість використання карток для придбання (отримання) товарів та/або послуг на автозаправних станціях і пунктах дорожнього сервісу, що перебувають на митній території України (мережа станцій). Підписанням даного договору, покупець підтверджує, що він повідомлений про те, що постачальник здійснює лише посередницьку діяльність у торгівлі паливом (реалізація за допомогою смарт-карток Е100). Постачальник не здійснює операції з фізичного отримання та відпуску пального, а є тільки посередником, не має при цьому власних автозаправних станцій, місць зберігання пального та інших об`єктів.

Згідно п. 3.2. договору поставка товару покупцю здійснюється партіями, на умовах EXW (Інкотермс 2010), шляхом заправлення транспортного засобу через паливо роздавальної колонки, з використанням терміналів. Під партією товарів сторони розуміють товари в кількості та асортименті, передані покупцю на АЗС, згідно усної заявки покупця (пред`явника картки) виходячи з потреб покупця. Товар відпускається при умові: пред`явлення картки покупцем (пред`явником картки) та правильного введення ПІН-коду.

Сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним договором, в тому числі рахунків на оплату, актів наданих послуг, видаткових накладних, актів прийому - передачі товару, актів прийому - передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій за даним договором та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі (п. 3.4. договору).

Згідно п. 4.2. договору покупець здійснює оплату на підставі рахунку на оплату на умовах відстрочення платежу також покупець має право вносити авансові платежі. Авансові платежі здійснюються на підставі договору, при цьому у призначенні платежу вказується номер та дата договору. Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.3. договору встановлено, що оплата здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15 календарних днів з моменту виникнення у покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно платіжного доручення № 875 від 21.01.2022 р. відповідач перерахував позивачу грошові кошти в сумі 60 580,14 грн., при цьому зазначивши в призначенні платежу "Сплата, згідно Договір № 19763/19 від 01.06.2021 року без ПДВ". Згідно платіжного доручення № 949 від 15.02.2022 р. відповідач сплатив позивачу 60 000,00 грн., зазначивши в призначенні платежу "Сплата, згідно Договір № 19763/19 від 01.06.2021 року без ПДВ".

В судовому засіданні позивач повідомив суд, що сплачені відповідачем кошти за вказаними вище платіжними дорученнями зараховані ним в погашення зобов"язань за договором № КОМ 19763/19 від 01.06.2021 р., який не є предметом спору в даній справі.

Суд не може погодитися із позивацією позивача, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї із сторін.

Згідно ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої не зазначений чи визначається моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

З вищенаведених норм законодавства, вбачається що господарське зобов`язання може припинятися шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги та за заявою однієї сторони.

Здійснене позивачем зарахування зобов`язань відповідача не може вважатися зустрічними та однорідними, тому що, однорідними вимогами сторін можуть бути або сплата коштів, або надання товарів (робіт, послуг). За умовами договору №19763/19 від 01.06.2021 року зобов`язаннями позивача за вимогою відповідача є надання товарів (послуг), а зобов`язання відповідача за вимогою позивача є сплата коштів, тобто зобов`язання сторін є неоднорідними. Фактично позивач безпідставно та без заяви відповідача, на власний розсуд змінив призначення платежів.

Також відповідач не надавав позивачу які-небудь заяви про зміну призначення платежів, що наведено в платіжних дорученнях №875 від 21.01.2022 та №949 від 15.02.2022, та проведення зарахування коштів за своїми зобов`язаннями за договором № КОМ 19763/19 від 01.06.2021 року.

Таким чином твердження позивача про здійснення ним зарахування виконаного відповідачем грошового зобов`язання за одним договором, у зменшення зобов`язання за іншим договором, не відповідають умовам договору №19763/19 від 01.06.2021 року та суперечать діючому законодавству.

Враховуючи наявну станом на 01.01.2022 р. заборгованість позивача перед відповідачем по авансовому платежу у сумі 3658,71 грн., тому загальна сума авансових платежів сплачених відповідачем на поточний рахунок позивача станом на 15.02.2022 складає у розмірі 124238,85 грн.

З вищенаведеного вбачається, що наведені у позові обставини, щодо порушення відповідачем узгоджених договором строків проведення оплати та наявної у нього заборгованості у розмірі 43513,36 грн., не відповідають дійсності, що в свою чергу свідчить про відсутність у позивача правових підстав для пред`явлення позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 66861,88 грн., а також нарахування інфляційних збитків та 15 % річних.

Тобто, відповідач сплатив борг по договору, зазначивши про це у платіжних доручення, тому суд вважає що відсутній предмет спору.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилось неврегульованих питань.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі № 911/3737/23 закрити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано - 14.03.2024.

Суддя Л.Я. Мальована