РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2024Справа № 910/362/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм», м. Київ

про стягнення 63 561,94 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» (далі - ТзОВ «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» (далі - ТзОВ «Український струм»/відповідач) про стягнення 63 561,94 грн, у тому числі: 56 204,00 грн - основного боргу та 7 357,94 грн - пені, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуг №01/12-21 від 01.12.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.01.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.01.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Український струм» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на розірвання договору про надання послуг №01/12-21 від 01.12.2021 за ініціативою відповідача у зв`язку із наданням позивачем неякісних послуг.

30.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

02.02.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український струм» (далі - замовник) укладено договір про надання послуг №01/12-21, відповідно до якого замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання інформаційно-консультаційних та послуг з часткового ведення бухгалтерського обліку у порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно із п. 1.2. договору детальний перелік послуг, що надаються за цим договором, визначений сторонами у додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом п. 3.2. договору з 01.01.2022 послуги тарифікуються за розцінками, що зазначені у додатку 1 до даного договору.

У п. 4.2. договору сторони погодили, що починаючи з 01.01.2022 оплата за послуги, визначені у п. 3.2. даного договору, здійснюється у два етапи: 1-й етап - авансом у розмірі діючої мінімальної заробітної плати, що діє на перше число поточного місяця, не пізніше 7 календарного дня поточного місяця; 2-й етап - не пізніше 7 (сьомого) календарного дня місяця, наступного за звітним, у розмірі, визначеному п. 3.2. даного договору.

Відповідно до п. 6.1. договору, здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами з періодичністю в один календарний місяць за актом здачі-приймання протягом десяти календарних днів після закінчення звітного місяця. Акт наданих послуг може передаватись виконавцем та прийматись замовником або в паперовому, або в електронному вигляді через відповідні програми здачі звітності (МЕДОК, ФРЕДО, АЙФІН і т.д.).

У термін до 5-ти робочих днів поточного місяця замовник зобов`язаний передати виконавцеві всі копії первинних бухгалтерських документів за звітний місяць для виконання зобов`язань за цим договором, а також іншу документацію, що стосується замовника для надання за цим договором послуг. У разі, якщо замовник зволікає з передачею документів виконавцю за останній тиждень місяця, включаючи усі відсутні документи за звітний місяць, більш як на 10 робочих днів, виконавець залишає за собою право збільшити тарифи на послуги на 10% (п. 6.2. договору).

У п. 8.4. договору сторони погодили, що за наявності суттєвих недоліків у наданих послугах замовник має право розірвати цей договір без оплати наданих послуг. Суттєвими недоліками вважаються: неодноразові випадки несвоєчасного подання/неподання звітності у контролюючі органи, систематичне неправильне обчислення податків, внесків та зборів, та інші умисні дії, що призводять до фінансових та матеріальних втрат замовника.

Згідно із п. 8.5. договору у разі застосування контролюючими органами фінансових санкцій до замовника або адміністративних штрафів до його посадових осіб внаслідок несвоєчасного подання/неподання звітності, останній зобов`язаний відшкодувати розмір сплачених замовником чи посадовими особами санкцій у повному обсязі. Підставою такої відповідальності може бути виключно умисел або груба недбалість/необережність виконавця. Виконавець не несе відповідальності, передбаченої цим пунктом договору, якщо він діяв за прямою вказівкою замовника або в межах прийнятного ризику, що звичайно має місце при наданні аналогічних послуг.

Пунктом 8.7. договору передбачено, що за прострочення оплати послуг, що надаються за цим договором, замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на наступний рік (п. 7.1. та п. 7.2. договору).

Оскільки матеріали справи не містять повідомлення однієї зі сторін про відмову від цього договору, відповідно в силу положень п. 7.2. договору, цей договір продовжив свою дію після 31.12.2022, відповідно є чинним станом на день розгляду цієї справи по суті.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що у період із січня 2022 року по березень 2023 року включно, позивач надавав послуги згідно договору, а відповідач їх приймав без будь-яких зауважень, що підтверджується підписаними через програмне забезпечення МЕДОК відповідними актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за цей період та не заперечується сторонами.

У подальшому, за твердженням позивача, за результатами наданих послуг у квітні 2023 року ТзОВ «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» направило через програмне забезпечення МЕДОК відповідачу рахунок №46 від 03.05.2023 на оплату наданих у квітні 2023 році послуг на суму 63 204,00 грн.

Проте, виявивши згодом помилки при розрахунку вартості наданих послуг, позивачем складено відкоригований рахунок на оплату №51 від 24.05.2023 за надані послуги у квітні 2023 року на суму 56 204,00 грн, та 24.05.2023 направлено відповідачу через програмне забезпечення МЕДОК.

Однак, відповідач за надані послуги у квітні 2023 року не розрахувався.

29.05.2023 на адресу відповідача позивачем направлено лист-вимогу від 29.05.2023 про оплату рахунку №51 від 24.05.2023 разом із цим рахунком та акт звірки взаємних розрахунків.

Крім того, 30.06.2023 ТзОВ «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» надіслало через програмне забезпечення МЕДОК відповідачу для підписання акт надання послуг за квітень 2023 року №35 від 30.04.2023 на суму 56 204,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Український струм» цей акт надання послуг не підписало, при цьому, будь-яких зауважень щодо обсягу та якості наданих послуг не надало.

07.11.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за надані у квітні 2023 року послуги на суму 56 204,00 грн, а також акт надання послуг №35 від 30.04.2023, рахунок на оплату №51 від 24.05.2023 та акт звірки взаємних розрахунків від 30.04.2023.

Проте, відповідач претензію не задовольнив, заперечень щодо викладених у претензії обставин також не надав.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг №01/12-21 від 01.12.2021, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення із ТзОВ «Український струм» заборгованості у розмірі 56 204,00 грн, а також пені у розмірі 7 357,94 грн, нарахованої за період з 25.05.2023 по 24.11.2023.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що 01.12.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг №01/12-21, відповідно до якого позивачем надавались послуги з ведення бухгалтерського обліку, що підтверджується підписаними сторонами через програмне забезпечення МЕДОК актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період із січня 2022 року по березень 2023 року включно.

Судом також встановлено, що у квітні 2023 року позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 56 204,00 грн, у зв`язку із чим ТзОВ «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» склало та направило через програмне забезпечення МЕДОК акт надання послуг №35 від 30.04.2023 на суму 56 204,00 грн та рахунок №51 від 24.05.2023 за надані послуги у квітні 2023 року на суму 56 204,00 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що останній ці документи отримав, проте підписаний акт надання послуг №35 від 30.04.2023 позивачу не повернув, а рахунок №51 від 24.05.2023 не оплатив, при цьому будь-яких зауважень щодо обсягу, якості та вартості наданих послуг у квітні 2023 році не надав, що не заперечується ТзОВ Український струм» у поданому відзиві на позовну заяву.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, у відповідності до п. 4.2. договору, починаючи з 01.01.2022 оплата за послуги, визначені у п. 3.2. даного договору, здійснюється у два етапи: 1-й етап - авансом у розмірі діючої мінімальної заробітної плати, що діє на перше число поточного місяця, не пізніше 7 календарного дня поточного місяця; 2-й етап - не пізніше 7 (сьомого) календарного дня місяця, наступного за звітним, у розмірі, визначеному п. 3.2. даного договору.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача із посиланням на те, що останній в односторонньому порядку розірвав договір про надання послуг №01/12-21 від 01.12.2021 на підставі п. 8.4. договору у зв`язку із наявністю суттєвих недоліків у наданих позивачем послуг.

Так, згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

У п. 8.4. договору сторони погодили, що за наявності суттєвих недоліків у наданих послугах замовник має право розірвати цей договір без оплати наданих послуг. Суттєвими недоліками вважаються: неодноразові випадки несвоєчасного подання/неподання звітності у контролюючі органи, систематичне неправильне обчислення податків, внесків та зборів, та інші умисні дії, що призводять до фінансових та матеріальних втрат замовника.

Як встановлено судом вище, відповідачем були прийняті послуги, надані у період із січня 2022 року по березень 2023 року, без будь-яких зауважень, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за цей період, відповідно суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неякісно наданих послуг за цей період.

Щодо наданих позивачем у квітні 2023 року послуг, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що останній після отримання акту надання послуг №35 від 30.04.2023 на суму 56 204,00 грн, а також рахунку на оплату №51 від 24.05.2023 на суму 56 204,00 грн також будь-яких зауважень щодо обсягу, якості та вартості наданих позивачем послуг не надав.

Крім того, доводи відповідача щодо включення до акту надання послуг №35 від 30.04.2023 послуг, які фактично не були передбачені умовами договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки, дослідивши підписані ТзОВ «Український струм» акти наданих послуг за період із січня 2022 року по березень 2023 року, суд встановив, що ці акти містять аналогічні види послуг, що й акт №35 від 30.04.2023.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Отже, судом вище встановлено, що ТзОВ «Український струм» належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг №01/12-21 від 01.12.2021 не виконало, а саме, оплату за надані послуги у квітні 2023 року не здійснило.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Український струм» порушило умови договору про надання послуг №01/12-21 від 01.12.2021, а також положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» про стягнення заборгованості у сумі 56 204,00 грн.

Щодо позовної вимоги ТзОВ «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» про стягнення пені у розмірі 7 357,94 грн, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.7. договору передбачено, що за прострочення оплати послуг, що надаються за цим договором, замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Суд перевірив, наданий позивачем розрахунок пені, та встановив, що його обчислено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цієї вимоги.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» (01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/7; ідентифікаційний код 44378553) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТОПРОФІТ РАЙТ» (04116, місто Київ, вулиця Гаврилишина Богдана, будинок 7, офіс 509; ідентифікаційний код 40556021) 56 204 (п`ятдесят шість тисяч двісті чотири) грн 00 коп. - заборгованості, 7 357 (сім тисяч триста п`ятдесят сім) грн 94 коп. - пені та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук