ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/30/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Дубенської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі: Демидівської селищної ради Рівненської області

до відповідача 1: Комунального некомерційного підприємства "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"

про визнання недійсної додаткової угоди та стягнення коштів у сумі 168 634 грн 68 коп.

В засіданні приймали участь:

від прокуратури: Немкович Ігор Іванович (в залі суду) - службове посвідчення № 071608 від 01 березня 2023 року

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

до відповідача 2: не з`явився.

Описова частина:

08 січня 2024 року Керівник Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Демидівської селищної ради Рівненської області звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідачів Комунального некомерційного підприємства "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради та до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" про визнання недійсної додаткової угоди та стягнення 168 634 грн 68 коп.

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/30/24 та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 13 лютого 2024 року.

29 січня 2024 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" надійшла заява від 23 січня 2024 року № вх/113, в якій останнє просить суд вирішити питання, щодо залишення позовної заяви без руху, як таку, що подана без додержання вимог, зокрема не вказано що не подано такого самого позову, не зазначено орієнтовного розрахунку судових витрат, а також не вказані вимоги до відповідача 1.

Щодо вказаного клопотання, слід зазначити наступне.

Як встановлено судом, покликання відповідача 1 у заяві про залишення позову без руху є безпідставними та надуманими. У позовній заяві містяться вказання того, що такого самого позову до суду не подано, зазначено суму судових витрат, а також заявлено вимоги, щодо визнання угод недійсними, стороною яких є відповідач 1.

З огляду на вказане суд не приймає до уваги клопотання відповідача 1, як безпідставне та недоведене.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 918/30/24. Призначено справу до судового розгляду по суті на 05 березня 2024 року.

У судовому засіданні 05 березня 2024 року прокурор підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, у свою чергу Демидівська селищна рада Рівненської області, відповідач 1: Комунальне некомерційне підприємство "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради та відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" в судове засідання не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлені.

Про розгляд справи відповідачів було повідомлено ухвалами суду від 15 січня 2024 року та від 13 лютого 2024 року, які направлялись ТОВ "Енерджі Трейд Груп" на електронну адресу та доставлені останній про що матеріали справи містять відповідні довідки про доставку, а Комунальному некомерційному підприємству "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради направлялись на адресу: вул. відродження 6, смт. Демидівка, Рівненська обл., Дубенський р-н., що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень виплату поштового переказу з відповідними відмітками уповноваженої особи про отримання.

Статтею 120 ГПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Вбачається, судом дотримано вимоги ГПК України, повідомлено сторін про місце, дату та час судових засідань, а також надано достатньо часу для вчинення процесуальних дій сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі не скористалися процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Мотивувальна частина:

Із веб порталу "Рrоzоrrо" встановлено, що Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" (надалі - КНП "Демидівська центральна районна лікарня") проведено закупівлю UА-2020-12-14-009599-С за предметом: "Електрична енергія" та очікуваною вартістю 756 000 гривень.

За результатами відкритих торгів переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (надалі - ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП"), з яким в подальшому укладено Договір на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021 (надалі - Договір, а.с. 24 - 31).

У відповідності до вказаного Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу (за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5 Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору, загальна кількість електричної енергії за цим Договором становить: 236 250 кВт*год для забезпечення потреб об`єктів споживання Споживача за ЕІС кодами в точках продажу, перелік яких зазначений в Додатку 2 до Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору, строк (термін) поставки (передачі) товару: 01 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року включно.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору визначено, що загальна ціна даного Договору становить 707 800,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 111 966,67 грн.

Ціна за одиницю електричної енергії визначається у Додатку 2 "Комерційна пропозиція" до Договору. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, яка зазначена у Додатку 2 до Договору.

Згідно з Додатком № 2 до Договору, ціна за спожиту електричну енергію за 1 кВт/год, без урахування тарифу на її розподіл та з урахуванням актуального тарифу передачі, встановленого НКРЕКП, становить 2,9959788 грн з ПДВ (а.с. 34).

Відповідно до п.13.9 Договору, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України".

Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені офіційному вебсайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії".

У якості документального підтвердження даних, Сторонами визнаються, зокрема, завірені роздруківки з вебсайту Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" або інший документ органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

З матеріалів справи судом встановлено, у подальшому між сторонами, на підставі даних з сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ", висновків Харківської торгово-промислової палати та постанов НКРЕКП, підписано ряд додаткових угод, якими збільшувалася ціна за одиницю товару посилаючись на коливання ціни такого товару на ринку:

- додатковою угодою № 1 від 26.02.2021 року визначено, що ціна за спожиту електричну енергію за 1 кВт/год, без урахування тарифу на її розподіл та з урахуванням актуального тарифу передачі, встановленого НКРЕКП, становить 3,14900664 грн з ПДВ (збільшено ціну на 5,11 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.02.2021;

- додатковою угодою № 2 від 03.03.2021 - 3,317322 грн з ПДВ (збільшено ціну на 10,73 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.02.2021;

- додатковою угодою № 3 від 29.03.2021 - 3,42324 грн з ПДВ (збільшено ціну на 14,26 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між астрономи, починаючи з 01.03.2021;

- додатковою угодою № 4 від 08.09.2021 - 3,6189516 грн з ПДВ (збільшено ціну на 20,79 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.08.2021;

- додатковою угодою № 5 від 08.09.2021 - 3,834216 грн з ПДВ (збільшено ціну на 27,98 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.08.2021;

- додатковою угодою № 6 від 12.10.2021 - 4,013695032 грн з ПДВ (збільшено ціну на 33,97 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 15.09.2021;

- додатковою угодою № 7 від 12.12.2021 - 4,013695032 грн з ПДВ (збільшено ціну на 33, 97 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.09.2021;

- додатковою угодою № 8 від 12.10.2021 - 3,814848 грн з ПДВ (зменшено ціну на 4, 95 % відносно ціни, що визначена додатковою угодою № 7). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.09.2021;

- додатковою угодою № 9 від 10.11.2021 - 4,52658 грн з ПДВ (збільшено ціну на 51,09 % відносно ціни, що визначена в основному Договорі та на 18, 6 % відносно ціни, що визначена в додатковій угоді № 8). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.10.2021;

- додатковою угодою № 10 від 10.11.2021 - 4,8344984 грн з ПДВ (збільшено ціну на 61,37 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 11.10.2021;

- додатковою угодою № 12 від 13.12.2021 - 5,15816136 грн з ПДВ (збільшено ціну на 72,17 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 01.11.2021;

- додатковою угодою № 13 від 13.12.2021 - 5,48679384 грн з ПДВ (збільшено ціну на 83,14 %). Вказана додаткова угода поширює свою дію на правовідносини між сторонами, починаючи з 08.11.2021.

Отже, матеріалами справи стверджено, внаслідок укладення додаткових угод відбулось збільшення ціни за одиницю товару на 83,14 %.

Крім того, ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" на виконання Договору поставлено 222 613 кВт*год електричної енергії на загальну суму 869 644,49 грн, а саме:

- згідно акту приймання-передачі від 12.02.2021 - 29 183 кВт*год на суму 69 951,65 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 18.02.2021, 23.02.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 16.03.2021 - 25 998 кВт*год на суму 86 243,74 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 19.03.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 14.04.2021 - 25 932 кВт*год на суму 85 690,55 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 14.04.2023;

- згідно акту приймання-передачі від 30.04.2021 - 26 084 кВт*год на суму 89 291,80 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 19.05.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 17.06.2021 - 5 159 кВт*год на суму 17 660,50 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 17.06.2021 і 25.06.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 15.07.2021 - 8 216 кВт*год на суму 28 125,34 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 15.07.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 12.08.2021 - 8 750 кВт*год на суму 29 953,36 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 12.08.2021 і 13.08.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 14.09.2021 - 9 213 кВт*год на суму 35 324,63 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 14.09.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 19.10.2021 - 13 686 кВт*год на суму 56 804,59 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 20.10.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 12.11.2021 - 25 029 кВт*год на суму 118 515,71 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 12.11.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 23.12.2021 - 22 862 кВт*год на суму 123 686,16 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 23.12.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 29.12.2021 - 23 401 кВт*год на суму 128 396,46 грн з ПДВ, сплачену відповідно до платіжних доручень від 29.12.2021.

Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю UА-2020-12-14- 009599-с, що сформований 31.01.2022 року на веб порталі "Рrоzоrrо", правовідносини за вказаним Договором припинені.

Враховуючи вказане вище, на переконання прокуратури, додаткові угоди № 2-10, 12, 13 до Договору укладені всупереч Закону України "Про публічні закупівлі", а тому мають бути визнані недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти - стягнуті з відповідача на користь селищної ради.

Щодо вказаних тверджень, суд вказує на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" (надалі - Закон), цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону, замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

Як зазначено в ч. 1 ст. 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Разом з тим п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Варто відмітити, що Закон не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Разом з тим, аналізуючи підстави внесення змін до Договору шляхом підписання додаткових угод встановлено, що упродовж 2021 року мало місце як збільшення, так і зменшення цін на електричну енергію.

Так, між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 26.02.2021 року до Договору, якою збільшено ціну за одиницю товару та розповсюджено її дію з 01.02.2021, на підставі зростання ціни у першій декаді лютого 2021 року в порівнянні з січнем 2021 року.

Разом з тим, в подальшому між сторонами укладено додаткову угоду № 2 від 03.03.2021 до Договору, на підставі роздруківки із веб порталу ДП "Оператор ринку", яка містить інформацію щодо зростання ціни на електричну енергію за 20 днів лютого 2021 року в порівнянні з 20 днями січня 2021 року, та збільшено ціну за одиницю товару до 3,317322 грн з ПДВ (тобто на 5,35 % відносно ціни, що встановлена додатковою угодою № 1).

Однак, з інформації веб порталу ДП "Оператор ринку" вбачається, що ціна на електроенергію з моменту укладення додаткової угоди № 1 (26.02.2021) до укладення додаткової угоди № 2 (03.03.2021) фактично зменшилась.

Так, станом на 26.02.2021 ціна електроенергії на ринку РДН становила 1 676,79 грн/МВт.год (без ПДВ), а 03.03.2021 - 1 238,93 грн/МВт.год (без ПДВ), тобто фактично зменшилась на 26,11 %.

Крім того, на ринку ВДР, станом на 26.02.2021 ціна електроенергії 1 759,78 грн/МВт.год (без ПДВ), а 03.03.2021 - 1 311.78 грн/МВт.год (без ПДВ), відтак ціна зменшилась на 25,46 %.

Загалом, середня місячна ціна електроенергії у березні 2021 року була нижчою ніж у лютому 2021 року. На ринку РДН середньозважена ціна у лютому становила 1 611, 59 грн/МВт.год (без ПДВ), а у березні - 1 316, 42 грн/МВт.год (без ПДВ), що нижче на 18,31 %. А на ринку ВДР в лютому ціна на електроенергію становила 1 756, 16 грн/МВт.год (без ПДВ), а в березні 1 359, 04 грн/МВт.год (без ПДВ), тобто нижче на 22, 61 %.

З вказаного слідує, що на момент укладення додаткової угоди № 2 мало місце коливання цін на електричну енергію в бік зниження.

На обґрунтування необхідності внесення змін до договору постачальником надано порівняльний аналіз роботи ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку ДП "Оператор ринку" за 20 днів лютого та січня 2021 року.

Однак, відомості про коливання ціни за 20 днів лютого та січня 2021 року не могли братись сторонами Договору до уваги та бути підставою для внесення змін до нього, оскільки вони відображають коливання цін, що відбувались до моменту укладення додаткової угоди № 1 та не стосуються періоду, що передував укладенню додаткової угоди № 2.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що твердження прокуратури, що додаткова угоди № 2 укладена з порушенням ст. 41 Закону є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, а тому вказана додаткова угода підлягає визнанню недійсною.

Що стосується додаткових угод № 4 від 08.09.2021 та № 5 від 08.09.2021 які укладені на підставі цінових довідок Харківської торгово-промислової палати від 10.08.2021 та 28.08.2021, які містять відомості про підвищення цін у серпні в порівнянні з липнем 2021 року, а відтак сторонами у вересні 2021 року укладено дві додаткові угоди про збільшення ціни опираючись на аналіз лише одного періоду (липень-серпень) для двох угод, що свідчить про неналежне обґрунтування коливання ціни.

Також, слід вказати, що додаткова угода №2, яка укладена з порушенням ст. 41 Закону підлягає визнанню недійсною, наступні додаткові угоди також підлягають визнанню недійсними, адже їхнє укладення призвело до перевищення допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару (10%), що визначена Законом.

Так, укладення додаткової угоди № 3 призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год. на 14,26 % відносно ціни, що визначеної за умовами Договору; додаткової угоди № 4 - на 20,79 %; додаткової угоди № 5 - на 27,98 %; додаткової угоди № 6 - на 33,97 %; додаткової угоди № 7 - на 33,97 %; додаткової угоди № 8 - на 27,33 %, додаткової угоди № 9 - на 51,09 %, додаткової угоди № 10 - на 61,37%, додаткової угоди № 12 - на 72,17 %, додаткової угоди №13 - на 83,14 %.

Також, судом враховано, що додатковою угодою № 8 зменшено ціну відносно ціни, яку визначено у додатковій угоді № 7, проте фактично визначена додатковою угодою ціна не застосовувалась.

Крім того, додатковою угодою № 9 збільшено ціну на 18,6 % відносно ціни, що визначена в додатковій угоді № 8, тобто вище допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару (10%), що визначена Законом.

Щодо вказаних обставин справи, слід вказати на наступні норми закону.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%.

При цьому, Верховним Судом висловлено правову позицію, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанова Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №927/1058/21).

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі та мети проведення відкритих тендерів, визначених Законом.

У постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 зазначено, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Враховуючи наведене, перемога у закупівлі, джерелом фінансування якої є кошти місцевого бюджету та укладення договору про закупівлю електричної енергії з ціною за 1 кВт*год електричної енергії 2,9959788 грн та її подальше підвищення шляхом укладення оспорюваних додаткових угод (без відповідного коливання ціни на ринку), що призвело до загального збільшення ціни на 83,14 % є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача.

Аналогічну правову позицію викладено і в постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, та, окрім вищенаведеного, вказано, що відповідно до ст. 5 Закону, закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях. Поряд з цим, перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10% у спосіб укладення оскаржуваних додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції у тендері з метою перемоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи усе зазначене вище, додаткові угоди №2 від 03.03.2021.№3 від 29.03.2021, №4 від 08.09.2021, №5 від 08.09.2021, №6 від 12.10.2021 №7 від 12.10.2021, №8 від 12.10.2021, №9 від 10.11.2021, №10 від 10.11.2021 №12 від 13.12.2021 та №13 від 13.12.2021 укладені з порушенням вимог ст. 41 Закону, а тому, з огляду на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, оскільки судом визнаються недійсними додаткові угоди, якими було збільшено ціну за одиницю товару, відповідно потрібно здійснити перерахунок за поставлену електроенергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021 за ціною, визначеною у додатковій угоді №1 від 26.02.2021 року, а саме 3,14900664 грн за 1 кВт*год з ПДВ.

З огляду на викладене, здійснюючи розрахунок за поставлену електричну енергію за ціною, визначеною у додатковій угоді №1, КНП "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради повинна була сплатити за поставлену електричну енергію кошти у сумі 710 009, 81 грн (3,14900664 грн * 222 613 кВт).

Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни за електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 168 634, 68 грн.

Відповідно до ч, 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 208 ГК визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав, кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч. 2 ст. 712 ЦК передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 ЦК визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК.

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 168 634,68 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 3 БК України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснення Міністерства фінансів України, наданих листом від 06.03.2003 р. № 021-03/6 та Державного казначейства України від 09.03.2006 №3.4 - 22/498 та від 12.02.2008 №7.1-10/744, якщо спочатку нового бюджетного періоду здійснюються повернення зайво виплачених в минулих бюджетних періодах коштів, то зазначені кошти не можуть бути відображені як відновлення касових видатків, а повинні бути перераховані до бюджету.

Відповідно до Статуту комунального некомерційного підприємства "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради, затвердженого рішенням Демидівської селищної ради від 03.11.2023 № 2908, підприємство створене відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" засновником підприємства є Демидівська селищна рада (п.1.3).

Крім того, згідно плану закупівлі, джерелом її фінансування є місцевий бюджет.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2022 у справі № 126/2157/19 вказала, що у випадку, коли повернення майна (коштів) стороні правочину не відновлює права позивача, який не є стороною правочину, суд може застосувати інший, крім реституції, ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог.

Якщо позивачем у справі є розпорядник бюджетних коштів, то його правовий статус, повноваження, відповідальність визначаються положеннями Бюджетного кодексу України та Порядком складання, розгляду, затвердження та основними вимогами до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (далі - Порядок № 228).

Так, абз. 1, 2 п. 5 Порядку № 228 визначено, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

За змістом абз. 2 п. 43 Порядку № 228, розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

Враховуючи наведене, в даному випадку, КНП "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (електричної енергії) в обсязі та в межах видатків, визначених Демидівською селищною радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).

Згідно з ч. 4 ст. 48 БК України, зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до ч. 6 цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Водночас з урахуванням того, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців громади, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності, неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладання підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для стягнення безпідставно отриманих коштів за незаконними правочинами.

Вказані висновки висвітлені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 924/1283/21.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, безпідставно отримані ТОВ "Енерджі трейд груп" кошти в результаті укладення додаткових угод, стягуються на користь Демидівської селищної ради в дохід місцевого бюджету.

Відтак, позов в частині стягнення з ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" коштів в сумі 168 634 грн 68 коп. є доведений та обґрунтований матеріалами справи, відповідачами не спростований, відтак підлягає до задоволення.

Щодо звернення прокуратури з даним позовом, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В даному випадку правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність оспорюваних додаткових угод, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами, укладеною з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст.3 даного Закону.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Факт не звернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що такий суб`єкт неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

В даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а отже існують підстави для представництва порушених інтересів держави органами прокуратури.

Також, слід врахувати, що органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. У статті 143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально- економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

Відтак, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку відповідно до ст. 145 Конституції України.

Відтак, маючи відповідні правомочності для звернення до суду з цим позовом, уповноважені органи надані їм повноваження не використали.

Вказане відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі Демидівської селищної ради Рівненської області шляхом звернення до суду з даним позовом.

Отже, підсумовуючи зазначене, прокуратурою обґрунтовано правомірність звернення з даним позовом.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд наголошує, відповідачами не подано відзивів на позовну заяву та не спростовано у передбачений ГПК України спосіб, відповідними доказами правомірності позову.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що оспорюванні додаткові угоди 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13 до Договору на постачання електричної енергії укладено з порушенням законодавства, а відтак суд вважає обґрунтованими та правомірними позовні вимоги прокурора про визнання недійсними таких додаткових угод.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів в розмірі 168 634 грн 68 коп, а відтак вимоги прокурора про стягнення з ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" зазначених коштів також визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч.9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим, а ініціатором укладання додаткових угод було ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 36 336 грн 00 коп. покладаються на відповідача 2 у справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 03.03.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 29.03,2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 08.09.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 08.09.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

6. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 12.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу №ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

7. Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 12.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

8. Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 12.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу №ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

9. Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 10.11.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу №ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

10. Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 10.11.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

11. Визнати недійсною додаткову угоду № 12 від 13.12.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу №ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

12. Визнати недійсною додаткову угоду № 13 від 13.12.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № ВРЕ-186-2021 від 21.01.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Демидівська центральна районна лікарня" та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП".

13. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6, ) на користь Демидівської селищної ради Рівненської області (35200, Рівненська обл., Дубенський р-н., смт. Демидівка, вул. Миру, 19, ) в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 168 634 (сто шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять чотири) грн 68 коп.

14. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 36 336 (тридцять шість тисяч триста тридцять шість) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 14 березня 2024 року.

Суддя Вадим Торчинюк