27.02.2024Справа №916/3092/23
пророзподіл судових витрат
у справі№916/3092/24
за позовомДержавного підприємства "Інвестжитло"
до1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4
просолідарне стягнення майнової шкоди у розмірі 159 032,95 грн.
Суддя Бойко Р.В. секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача-1: ОСОБА_1
від відповідача-2: не з`явився.
від відповідача-3: не з`явився.
від відповідача-4: не з`явився.
В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №916/3092/23 за позовом Державного підприємства "Інвестжитло" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення майнової шкоди у розмірі 159 032,95 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у задоволенні позову Державного підприємства "Інвестжитло" відмовлено повністю.

07.02.2024 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій заявник просить суд вирішити питання розподілу витрат відповідача-1 на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 розгляд заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат призначено у судовому засіданні на 27.02.2024; запропоновано Державному підприємству "Інвестжитло", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

20.02.2024 засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява про її участь в судовому засіданні, призначеному на 27.02.2024, в режимі відеоконференції в приміщенні Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 призначено судове засідання з вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №916/3092/23 в режимі відеоконференції на 27.02.2024; вирішено доручити Котовському міськрайонному суду Одеської області забезпечити проведення відеоконференції по справі №916/3092/23 за участю ОСОБА_1 .

27.02.2024 через систему "Електронний суд" від Державного підприємства "Інвестжитло" надійшла заява, в якій позивач просив провести засідання за відсутності його представника, а заяву відповідача-1 просив розглянути відповідно до норм чинного законодавства.

В судове засідання 27.02.2024 з`явилась відповідач-1, яка підтримала свою заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, однак їх розмір просила зменшити.

Позивач та відповідачі 2, 3, 4 явку своїх представників в судове засідання 27.02.2024 не забезпечили, відповідачі 2, 3, 4 про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час засідання були повідомлені належним чином.

За змістом частини 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 3 ст. 221, ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неявка представників сторін не є перешкодою для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №916/3092/23 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Отже, у своїй заяві про розподіл судових витрат ОСОБА_1 просить покласти на Державне підприємство "Інвестжитло" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті відзиву на позов ОСОБА_1 виклала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого відповідач-1 очікує понести витрати, пов`язані із розглядом даної справи, на оплату професійної правничої допомоги у розмірі від 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 було надано Договір про надання правової допомоги №7 від 25.09.2023 (надалі - Договір про надання правової допомоги), укладений з адвокатом Реу Кристиною Павлівною, пунктом 1.1 якого визначено, що адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо підготовки проект відзиву по справі №916/3092/23.

Пунктом 3.1 Договору про надання правової допомоги передбачено, що розмір гонорару за правову допомогу відповідно до умов цього договору складає 10 000,00 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, як зазначає Об`єднана Палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підтвердження виконання зобов`язань за Договором про надання правової допомоги відповідачем-1 надано копію Акту приймання-передачі послуг до Договору про надання правової допомоги від 05.10.2023, копію розрахункової квитанції №179913 від 09.10.2023.

З Акту приймання-передачі послуг від 05.10.2023 вбачається, що адвокатом надано клієнту послуги з написання проекту відзиву по справі №916/3092/23 вартістю 10 000,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає необґрунтованими заявлені позивачем витрати у визначеному розмірі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 6 частини 1 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Так, з Договору про надання правової допомоги та Акту приймання-передачі послуг від 05.10.2023 вбачається, що адвокатом надано клієнту лише послуги з написання проекту відзиву по справі №916/3092/23 вартістю 10 000,00 грн, усі процесуальні заяви, зокрема про участь в засіданні в режимі відеоконференції подавала позивач особисто, а також особисто брала участь в усіх засіданнях по справі.

Судом також враховано, що дана справа не є складною, однак розглядалась за правилами загального позовного провадження, оскільки спір стосується відшкодування збитків, заподіяних посадовими особами їх діями (бездіяльністю) відповідній юридичній особі.

В судовому засіданні 27.02.2024 на запитання суду щодо вартості послуг адвоката на написання відзиву на позов відповідач-1 просила зменшити розмір заявлених нею витрат на правничу допомогу.

Отже, суд приходить до висновку, що заявлені відповідачем-1 до відшкодування судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 10 000,00 грн не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору у даній справі (солідарне стягнення майнової шкоди у розмірі 159 032,95 грн з чотирьох відповідачів).

Таким чином, здійснюючи розподіл понесених ОСОБА_1 судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, з урахуванням того, що сама позивач просила зменшити такі витрати, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, який підлягає покладенню на Державне підприємство "Інвестжитло" та стягнути з позивача суму відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн.

Щодо розподілу витрат на здійснення пересилання поштової кореспонденції.

Частина 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Понесені ОСОБА_1 витрати на здійснення пересилання поштової кореспонденції (відзиву на позов) віднесені до категорії "витрат, пов`язаних з розглядом справи", а відтак і до категорії "судових витрат" - їх пов`язаність з вчиненням інших "процесуальних дій".

З системного аналізу ст.ст. 3, 12, 13, 80, 164, 166, 172 Господарського процесуального кодексу України будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом - в тому числі наданням заяв по суті спору та доказів є процесуальними діями в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

На підтвердження витрат на оплату поштового пересилання відзиву на позов з долученими до них документи на виконання приписів ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України відповідачем-1 надано фіскальні чеки від 06.10.2023, згідно якого вартість поштових відправлень на адресу позов позивача та відповідача 2, 3, 4 у загальному розмірі становить 92,00 грн.

Відтак, суд вбачає за необхідне здійснити розподіл судових витрат відповідача-1 на пересилання відзиву на позов позивачу та відповідачам 2, 3, 4 та покласти такі витрати на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Інвестжитло" (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 33294267) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. та поштові витрати у розмірі 92 (дев`яносто дві) грн 00 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 12.03.2024.

Суддя Р.В. Бойко