ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2024 Справа № 917/448/24

Суддя Кльопов І.Г. , розглянувши

заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ МОЛЛ МЕНЕДЖМЕНТ»

про забезпечення позову до його подачі

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ МОЛЛ МЕНЕДЖМЕНТ», 36002, Полтавська область, м. Полтава, вул.Європейська, буд.60 А ідентифікаційний код: 36903479 (позивач)

Товариство з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» 39800, Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул.Добровольського, буд.14 ідентифікаційний код: 34633438 (відповідач)

встановив:

15.03.2024 на адресу Господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ МОЛЛ МЕНЕДЖМЕНТ» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» ( 39800, Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул.Добровольського, буд.14 ідентифікаційний код: 34633438) та знаходяться на рахунках відкритих у банківських установах в сумі 10221,71грн. ( 4604,71грн. - 3% річних та 5617,75грн. інфляційні втрати).

Заява обґрунтована наступним

06.08.2019 року між ТОВ «СІТІ МОЛЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (надалі - TOB «СММ», Кредитор) та ТОВ «Економ-Схід» (далі - Боржник) укладено Договір №2 суборенди нерухомого майна (далі - Договір суборенди).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.10.2023 року у справі №917/1673/22 позов ТОВ «СММ» до ТОВ «Економ-Схід» про стягнення коштів по Договору суборенди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Економ-Схід» на користь ТОВ «СММ» 1 872 584,02 грн. основного боргу з орендної плати, 28 088,76 грн. відшкодування витрат з оплати судового збору. В іншій частині - у позові відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 року у справі №917/1673/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Молл Менеджмент» про розподіл судових витрат задоволено частково.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Економ-Схід» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Молл Менеджмент» 17 442,82 грн. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного Господарського сулу від 18.01.2024 року у справі № 917/1673/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ- Схід» задоволено частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 10.10.2023 року у справі №917/1673/22 залишено без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 року у справі №917/1673/22 змінено: абзац 3 додаткового рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 року справі №917/1673/22 викласти в наступній редакції: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Молл Менеджмент» 14 473,66 грн. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В решті додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 року у справі №917/1673/22 залишено без змін.

Дана постанова набрала законної сили з дня її прийняття.

Заявник зазначає, що ТОВ «Економ-Схід» порушуючи вимоги ст. 762 Цивільного Кодексу України, ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених Договором суборенди (рішення господарського суду у справі №917/1673/22)

Окремо заявник звертає увагу суду на твердження Боржника в заяві про зупинення виконання рішенні та постанови судів у справі №917/1673/22 про: «Виконання відносно відповідача судового рішення фактично заблокує його діяльність, що також вплине і на роботу підприємства в цілому, оскільки мова йде про працівників, про оплату їм заробітної плати, а також про людей».

Як слідує з цього, ТОВ «Економ-Схід» визнає, що добровільна або примусова сплата боргу за рішенням суду у справі №917/1673/22 «фактично заблокує його діяльність».

Отже, Боржник не заперечую факту наявності у нього можливих фінансових труднощів зі сплати коштів за рішенням суду або у разі задоволення позову в іншій справі.

Варто зазначити, що статутний капітал ТОВ «Економ - Схід» - 37 500 грн.. що додатково може підтверджувати існування дійсної ймовірності того, що невжиття обраного ТОВ «СММ» заходу забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позову ТОВ «СММ» про стягнення штрафних санкцій по Договору суборенди ( витяг з сайту Опендатабот додається).

05.03.2024 року ТОВ «Сіті Молл Менеджмент» отримав на електронну пошту заяву ТОВ «Економ-Схід» від 05.03.2024 щодо добровільного виконання судового рішення по справі №917/1673/22 та повідомлення банківських реквізитів ТОВ «Сіті Молл Менеджмент». До заяви у якості додатків були додані свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №996 та Ордер №1175989.

Також, 08.03.2024 року ця заява із доданими до неї документами була отримана ТОВ «Сіті Молл Менеджмент» засобами поштового зв`язку.

05.03.2024 року для здійснення сплати заборгованості, яка виникла у Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» в межах судової справи №917/1673/22, ТОВ «Сіті Молл Менеджмент» направив на електронні пошти ТОВ «Економ-Схід» та їх адвоката і також засобами поштового зв`язку лист вих.№05-03 від 05.03.2024 року з повідомленням банківських реквізитів ТОВ «СІТІ MOJIJI МЕНЕДЖМЕНТ».

Разом з тим, станом на 15.03.2024 ТОВ «Економ-Схід» відмовився від погашення боргу в межах судової справи №917/1673/22, що свідчить подана ним касаційна скарга (уточнена) від 06.03.2024 року у справі № 917/1673/22.

Станом на 15.03.2024 року заборгованість у справі № 917/1673/22 ТОВ «Економ-Схід» не погашена.

ТОВ «СММ» завершує підготовку позовної заяви для подальшого звернення до Господарського суду Полтавської області про стягнення з ТОВ «Економ-Схід» 3% річних, інфляційних втрат по Договору суборенди з 14.02.2024 р. по 14.03.2024 р. включно у розмірі 10 221,71 грн.

Враховуючи вказане, заявник вважає, що існує достатньо мотивована ймовірність, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Економ-Схід», а саме на грошові кошти на банківських рахунках в межах суми стягнення, може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову про стягнення з ТОВ «Економ-Схід» 3% річних, інфляційних втрат по Договору суборенди у розмірі 10 221,71 грн.

У зв`язку із чим просить суд задовольнити вищезазначену заяву в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, та відсутність підстав для зустрічного забезпечення (оскільки заходи забезпечення не передбачають значних та не відновлювальних матеріальних втрат для відповідача чи інших осіб, а доказів, що вказували б на можливі збитки, яких може зазнати відповідач, та їх розмір, на момент вирішення питання про забезпечення позову матеріали справи не містять), суд не встановив підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Відтак, наведених у заяві пояснень та доданих до заяви доказів достатньо для розгляду заяви.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує наступне.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на зміст ст. 137 ГПК України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Перелік заходів забезпечення позову наведений в ч. 1 ст. 137 ГПК України, якою передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 року у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 року у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 року у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 року у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 року у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 року у справі № 911/3208/21).

Суд зазначає, що у даному випадку можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника (аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати КГС у складі ВС від 03.03.2023 року у справі № 905/448/22).

Суд вважає, що доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є обґрунтованими, оскільки такий вид забезпечення позову по-перше, спроможний забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову; по-друге, є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; по-третє, вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; по-четверте, невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з п. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 ГПК України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10 ст. 145 ГПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136, 137 ГПК України, судом встановлено наявність зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, з якими заявник звернувся до суду, з метою забезпечення рівності та збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Молл Менеджмент» від 15.03.2024 року (вхід. № 479/24) про забезпечення позову задовольнити

2. Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» ( 39800, Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул.Добровольського, буд.14 ідентифікаційний код: 34633438) та знаходяться на рахунках відкритих у банківських установах в сумі 10221,71грн. ( 4604,71грн. - 3% річних та 5617,75грн. інфляційні втрати).

3. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ МОЛЛ МЕНЕДЖМЕНТ» , 36002, Полтавська область, м. Полтава, вул.Європейська, буд.60 А ідентифікаційний код: 36903479

4. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» 39800, Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул.Добровольського, буд.14 ідентифікаційний код: 34633438

5. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років, а саме: до 15.03.2027 року включно.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 15 березня 2024 року та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кльопов І.Г.