ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1469/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Релігійної громади Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області
доБілоцерківської міської ради
провизнання незаконним та скасування рішення
за участю представників:

позивача:Іваницька О.П. адвокат, ордер від 08.08.2023 серія АІ № 1438186
відповідача:Корнієнко І.М. представник згідно відомостей з ЄДРЮОФОПтаГФ
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Релігійної громади Парафія Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області (далі позивач) до Білоцерківської міської ради (далі відповідач) про визнання незаконним і скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIII «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області» на земельну ділянку з цільовим призначенням 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (вид використання для обслуговування культової будівлі) площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, яке виникло на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви в адміністративних межах Пилипчанської с/ради».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є постійним землекористувачем земельної ділянки з цільовим призначенням 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (вид використання для обслуговування культової будівлі) площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, яке виникло на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392. В той же час, Білоцерківська міська рада Київської області діючи протиправно, в порушення вимог земельного законодавства, з перевищенням наданих повноважень прийняла необґрунтоване оскаржуване рішення, яким припинила належне позивачу право постійного користування вказаною земельною ділянкою, чим порушила право постійного користування позивача на земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.05.2023 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову до 25.07.2023.

У встановлений судом строк відповідач подав суду відзив на позовну заяву від 15.06.2023 № 1739/01-07, в якому заперечує проти позовних вимог з підстав, які зводяться до того, що Білоцерківською міською радою відповідно до вимог законодавства України та в межах повноважень було прийнято оскаржуване рішення, оскільки земельна ділянка комунальної власності не може перебувати в особи, в якої відсутній обсяг прав для користування нею. За твердженнями відповідача, позивач не є релігійною організацією, статут якої зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України, не є особою, яка має правосуб`єктність на право постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності.

Позивач подав суду заяву від 13.10.2022 про поновлення процесуального строку для подачі відповіді на відзив, з мотивів того, що настоятель Релігійної громади Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області в період з 02.09.2023 по 29.09.2023 перебував за межами України, що підтверджується відповідними відмітками, проставленими в паспорті Настоятеля для виїзду закордон, у зв`язку з чим подати відповідь на відзив не вбачалося можливим.

В судовому засіданні призначеному на 24.10.2023, дослідивши заяву позивача від 13.10.2022 про поновлення процесуального строку для подачі відповіді на відзив, суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив подану заяву позивача та залучив до матеріалів справи подану ним відповідь на відзив від 29.09.2023, в якій він наводить власні спростування на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема, позивач зазначає, що згідно норм Земельного кодексу України право приймати рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою виникає в органів державної влади та органів місцевого самоврядування у разі добровільної відмови землекористувача від постійного користування земельною ділянкою. В усіх інших випадках, передбачених законом, припинення права постійного користування земельною ділянкою можливе лише на підставі рішення суду.

У встановлений судом строк відповідач подав заперечення на відповідь на відзив від 06.11.2023 № 3451/01-07, в яких наводить власні спростування на доводи позивача, викладені у відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2023, яка відображена в протоколі судового засідання від 12.12.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2024 о 14.30.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заявку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Релігійна громада Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області є юридичною особою, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій, установ 14.09.2010 про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 0003984, , основним видом діяльності є КВЕД 94.91 - діяльність релігійних організацій.

Між ТОВ «Компанія «Брокінвест» (далі власник) та позивачем у справі (далі користувач) було укладено договір безоплатного користування (позички) нежитловою будівлею від 15.06.2017 (далі договір), відповідно до умов якого власник зобов`язався передати користувачу, а користувач зобов`язався прийняти у строкове безоплатне користування нежитлову будівлю, незакінчене будівництво 63,5 % готовності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, розташовану за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 5/10 (надалі будівля) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору будівля належить власнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 19.04.2007 за реєстровим номером № 636.

Будівля розташована на земельній ділянці кадастровий номер :03:051:0013 площею 0,3275 га, адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 5/10, право користування якої в процесі оформлення за власником будівлі (п. 1.4 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що строк користування будівлею за цим договором починається з дня укладення такого договору та є безстроковим.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.06.2018 № 127769947, власником нежитлової будівлі, незакінченого будівництва 63,5 % готовності, яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 5/10 є ТОВ «Компанія «Брокінвест», користувач вказаного майна є позивач у справі.

Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви в адміністративних межах Пилипчанської с/ради» затверджено технічну документацію із землеустрою, розроблену фізичною особою-підприємцем Харитончук Аллою Євгеніївнсуо, щодо відведення земельної ділянки у постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області для обслуговування культової будівлі, загальною площею 0,3275 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:051:0013) в адміністративних межах Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Надано у постійне користування земельну ділянку релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області, загальною площею 0,3275 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:051:0013) за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування культової будівлі, яка знаходиться в адміністративних межах Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

На підставі вказаного розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392 за позивачем зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.09.2018 № 137557994.

Оскаржуваним рішенням Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIIІ «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області», розглянувши подання постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища від 21 квітня 2023 року № 69, протокол засідання постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища від 21.04.2023 № 69 та протокол засідання постійної комісії з питань дотримання прав людини, законності, оборонної роботи, запобігання корупції, з питань децентралізації, сприяння депутатській діяльності, етики та регламенту від 26.04.2023 № 26, керуючись Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Законом України «Про внесення зміни до статті 12 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» щодо назви релігійних організацій (об`єднань), які входять до структури (є частиною) релігійної організації (об`єднання), керівний центр (управління) якої знаходиться за межами України в державі, яка законом визнана такою, що здійснила військову агресію проти України та/або тимчасово окупувала частину території України», беручи до уваги Висновок релігієзнавчої експертизи Статуту про управління Української Православної Церкви на наявність церковно-канонічного зв`язку з Московським патріархатом, затверджений наказом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 27 січня 2023 року № Н-8/11, з метою забезпечення духовної незалежності, сприяння консолідації українського суспільства та усвідомлюючи важливість забезпечення законності і національної безпеки в країні в умовах повномасштабного вторгнення російської федерації, міська рада припинила права постійного користування Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області () на земельну ділянку з цільовим призначення 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (вид використання - для обслуговування культової будівлі) площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, яке виникло на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15 серпня 2018 року № 392 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви в адміністративних межах Пилипчанської с/ради». В п. 2 оскаржуваного рішення міської ради зазначено, що землекористувачу або Управлінню регулювання земельних відносин Білоцерківської міської ради зареєструвати припинення права постійного користування земельною ділянкою в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Позивач вважає вищезазначене рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIIІ необґрунтованим та протиправним, прийнятим відповідачем з порушеннями процедури та за неналежних підстав, за відсутності доведення факту порушення позивачем земельного законодавства за відсутності допустимими та достовірних доказів, що не базуються на нормах чинного законодавства України, прийнятим Білоцерківською міською радою з перевищенням повноважень, наданих ст. 19 Конституції України, є таким, що порушує права позивача як землекористувача на право постійного користування земельною ділянкою, а відтак оспорюване рішення відповідача підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідач заперечує проти вказаних вимог, з підстав, які зводяться до того, що Білоцерківською міською радою відповідно до вимог законодавства України та в межах повноважень було прийнято оскаржуване рішення.

З огляду на вказані підстави вимог та заперечень проти них суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Як передбачено в п. в) ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

За статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В статті 141 Земельного кодексу України наведені підстави припинення права користування земельною ділянкою, якими відповідно до названої норми є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, крім перетворення державних підприємств у випадках, визначених статтею 120-1 цього Кодексу; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії; з) припинення права користування надрами у разі закінчення встановленого спеціальним дозволом на користування надрами строку користування надрами (у разі передачі земельної ділянки державної, комунальної власності користувачу надр для здійснення діяльності з користування надрами); и) невиконання акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, вимог, визначених статтею 120-1 цього Кодексу.

Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою (наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18).

Частиною 3 статті 142 Земельного кодексу України встановлено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Стаття 143 Земельного кодексу України регламентує, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; ґ-1) примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві.

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, слід враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України.

Системний аналіз наведених норм Земельного кодексу України свідчить про те, що особа може бути позбавлена набутого у встановленому порядку права постійного користування земельною ділянкою лише у способи, визначені ст.ст. 141-143 ЗК України, зокрема, внаслідок добровільної відмови від земельної ділянки чи за наявності інших, визначених ст. 141 ЗК України, підстав, або внаслідок примусового припинення прав на земельну ділянку, яке здійснюється виключно в судовому порядку.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач у встановленому законом порядку, на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви в адміністративних межах Пилипчанської с/ради» отримав у постійне користування земельну ділянку площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013 та право постійного користування вказаною земельною ділянкою зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Така позиція відповідає висновку, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005.

Оспорюване рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIIІ «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області», не містить посилання на конкретні законодавчі норми Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», на підставі яких прийнято рішення.

У оспорюваному рішенні також відсутні посилання на підстави для позбавлення права постійного користування, визначені статтею 141 Земельного кодексу України, у тому числі, добровільна відмова позивача від права постійного користування, припинення діяльності релігійної організації тощо, відсутнє відповідне рішення суду, яким позбавлено позивача права постійного користування земельною ділянкою площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013.

Оскільки оскаржуване рішення ради не містить жодних посилань на відповідний пункт статті 141 Земельного кодексу України, яка встановлює вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а матеріали справи не містять доказів, які б надавали раді право прийняти оскаржуване рішення, обґрунтувавши його нормами Земельного кодексу України в цілому, враховуючи відсутність доказів добровільної відмови позивача від права постійного користування, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених ЗК України, припинення діяльності позивача як релігійної організації, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці тощо, то оскаржуване рішення ради прийнято за відсутності відповідних правових підстав та порушує право позивача на постійне користування землю, набуте ним у встановленому законом порядку. Доказів протилежно суду не надано.

Посилання відповідача на те, що позивач не є релігійною організаціє, статут якої зареєстровано у встановленому законом порядку, у зв`язку з неприведенням Статуту в частині повної офіційної назви у відповідність до вимог Закону України «Про внесення зміни до статті 12 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» щодо назви релігійних організацій (об`єднань), які входять до структури (є частиною) релігійної організації (об`єднання), керівний центр (управління) якої знаходиться за межами України в державі, яка законом визнана такою, що здійснила військову агресію проти України та/або тимчасово окупувала частину території України», а тому відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, позивач не є особою, яка має правосуб`єктність на право постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується, що позивач набув у встановленому законом порядку статусу юридичної особи - релігійної організації та станом на прийняття Радою оскаржуваного рішення такого статусу не втратив. Статут Релігійної громади Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області, прийнятий 25.08.2010, затверджений керуючим Білоцерківською єпархією Української Православної Церкви Архієпископом Білоцерківським і Богуславським Митрофаном та зареєстрований розпорядженням голови Київської облдержадміністрації від 14.09.2010 № 1014, Державним комітетом України у справах релігій постановою № 11/3 від 25.11.1997. Втрата чинності статуту релігійної організації в частині її повної назви у зв`язку із невиконанням вимог Закону України «Про внесення зміни до статті 12 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» щодо назви релігійних організацій (об`єднань), які входять до структури (є частиною) релігійної організації (об`єднання), керівний центр (управління) якої знаходиться за межами України в державі, яка законом визнана такою, що здійснила військову агресію проти України та/або тимчасово окупувала частину території України», не дає підстав для висновку про припинення діяльності релігійної організації в цілому або ж як власне релігійної організації. За вказаних обставин, відсутні правові підстави для припинення права постійного користування позивача на вищезазначену земельну ділянку, у зв`язку, як зазначає відповідача, з втратою ним статусу релігійної організації. Докази протилежного матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIIІ «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області», прийняте за відсутності відповідних правових підстав, суперечить закону та порушує права постійного користування позивача на земельну ділянку з цільовим призначенням 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (вид використання для обслуговування культової будівлі) площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, яке виникло на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392, в зв`язку з чим, позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у справі відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Релігійної громади Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області до Білоцерківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIII «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області» на земельну ділянку з цільовим призначенням 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (вид використання для обслуговування культової будівлі) площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, яке виникло на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви в адміністративних межах Пилипчанської с/ради» задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3814-39-VIII «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Релігійній громаді Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області» на земельну ділянку з цільовим призначенням 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (вид використання для обслуговування культової будівлі) площею 0,3275 га з кадастровим номером: :03:051:0013, яке виникло на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 15.08.2018 № 392 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви в адміністративних межах Пилипчанської с/ради».

3. Стягнути з Білоцерківської міської ради (вул. Ярослава Мудрого, 15, м. Біла Церква, Київська обл., 09100, ідентифікаційний код 26376300) на користь Релігійної громади Парафії Казанської ікони Божої Матері Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви м. Біла Церква Київської області (вул. Академіка Вула, 4, кв. 15, м. Біла Церква, Київська обл., 09100, ідентифікаційний код 37236235) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 14.03.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк