ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1174/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засідання Масловському А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут", вул.Вагилевича Івана, буд. 1, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200

до відповідача: Агрофірми "Прут", вул. Петлюри, буд. 48, кв. 6 А, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200

про скасування рішення про (первинну) державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40386679 від 29.03.2018, щодо об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106, а також усі похідні державні реєстрації речових прав та їх обтяжень які випливають із неї та визнання права власності на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2,

за участі:

Від позивача: Жарський Тарас Володимирович, Денега Давид Михайлович,

Від відповідача: Ногін Володимир Володимирович,

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Агрофірми "Прут" про скасування рішення про (первинну) державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40386679 від 29.03.2018, щодо об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106, а також усі похідні державні реєстрації речових прав та їх обтяжень які випливають із неї та визнання права власності на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 11.01.2024 Господарським судом Івано-Франківської області прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Фактично позивачем заявлено дві вимоги, оплачені судовим збором: про скасування рішення про (первинну) державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40386679 від 29.03.2018, щодо об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106; про визнання права власності на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2, тому позов розглядається у вказаному обсязі.

В судовому засіданні 19.02.2024 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Від Агрофірми "Прут" до суду надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи від 19.02.2024 (вх.№2814/24 від 19.02.25024).

В судовому засіданні 04.03.2024 розгляд справи по суті завершено, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дій відповідача правовий статус об`єкта (незавершеного будівництва, ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2), що відображений в державному реєстрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106), відрізняється від його реального правового статусу згідно рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 20.05.2003 № 143 як об`єкта, зданого в експлуатацію, як наслідок, позивач обмежений у реалізації своїх правомочностей на повноцінне користування та розпорядження об`єктом.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не надав, обставини викладені позивачем не заперечує.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2018 № 118987943 Агрофірмою "Прут" було зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва, ринок (готовність 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106.

19.11.2018, згідно рішення загальних зборів учасників Агрофірми "Прут" (протокол №62-1 від 19.11.2018) прийнято рішення провести реорганізацію Агрофірми "Прут" шляхом виділення нового товариства та призначення комісії з реорганізації.

Внаслідок реорганізації Агрофірми "Прут" створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут", що стало правонаступником Агрофірми "Прут" в частині майнових прав і зобов`язань згідно розподільчого балансу та передавального акту, затвердженого рішенням Загальних зборів Агрофірми "Прут" (протокол №62-1 від 19.11.2018).

За передавальним актом активів (майна) і пасивів (зобов`язань), Агрофірма "Прут" передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" прийняло активи та пасиви, серед яких було незавершеного будівництва, ринок (готовність 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного. Реєстраційний номер нерухомого майна № 106.

Як зазначає позивач, відповідачем не передано позивачу розподільчий баланс, а також всю необхідну документацію щодо зазначеного об`єкту, згідно якої позивач міг би отримати повну достовірну інформацію про правовий статус об`єкта.

Право власності на об`єкт (незавершене будівництво, ринок (готовність 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106) було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" 12.02.2019, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.02.2019 № 156536084. Серед підстав виникнення права власності у даному витязі зазначено передавальний акт від 19.11.2018. Однак, серед вказаних документів відсутній розподільчий баланс.

У вересні 2022 року, позивач отримав від відповідача розподільчий баланс та подав його на реєстрацію. 26.09.2022 позивачем отримано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №310794873, де серед підстав для державної реєстрації зазначено і розподільчий баланс.

Разом з розподільчим балансом відповідачем передано позивачу інші, пов`язані з об`єктом документи, в тому числі, виписку із рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 20.05.2003 № 143.

Як вбачається з даного рішення, ним затверджено акт Державної технічної комісії по прийманню в експлуатації закінченої реконструкції скверу з влаштуванням торгових рядів між вул. Ринок, Сагайдачного, Стуса торговою площею 918,9 м2, реконструйованого Агрофірмою "Прут", на замовлення Агрофірми "Прут".

Згідно Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 01.10.2002, кошторисна вартість об`єкта становила 531000 грн; вказаний об`єкт прийнято в експлуатацію.

При цьому, Агрофірма "Прут" не зверталась до державного реєстратора вже з наявним документом (виписка із Рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 20.05.2003 № 143 та акт Державної комісії по прийманню в експлуатації закінченої реконструкції скверу з влаштуванням торгових рядів між вул. Ринок, Сагайдачного, Стуса торговою площею 918,9 м2 реконструйованого Агрофірмою "Прут" на замовлення Агрофірми "Прут"), щоб внести зміни до технічних характеристик даного об`єкту нерухомості, що в подальшому дало б можливість об`єкту набути статус завершеного.

Таким чином, як зазначає позивач, отримавши у вересні 2022 року розподільчий баланс разом з іншими, пов`язаними з об`єктом, документами, він дізнався про те, що об`єкт, який є зданий в експлуатацію згідно рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 20.05.2003 № 143 був безпідставно зареєстрований за відповідачем як об`єкт незавершений будівництвом.

Як вказує позивач бездіяльність з боку відповідача обмежила позивача у праві розпоряджатися та користуватися даним об`єктом, адже останній перебуває в незавершеному стані, що суттєво впливає на можливість його користуванням.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Захист цивільних прав та інтересів забезпечується застосуванням, передбачених Цивільним і Господарським кодексами України, способів захисту.

Статтею 16 ЦК України унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб усуває негативні наслідки порушення його прав.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення його прав та інтересів, а суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в залежності від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Позивачем у позові про визнання права власності являється особа, яка вже є власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майно, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Отже, сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, що мають юридичну заінтересованість у результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання у судовому порядку права власності на річ за загальним правилом статті 392 Цивільного кодексу України є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Позов про визнання права власності у порядку статті 392 Цивільного кодексу України, яка розміщена у главі 29 Цивільного кодексу України "Захист права власності", пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами; об`єктом зазначеного позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна, а підставою для звернення до суду з таким позовом є оспорення або невизнання наявного права, а не намір набути таке право за рішенням суду (постанова ВС від 11.06.2019 року у справі №917/2156/17).

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Отже,"ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Судом встановлено, що 26.03.2018 Агрофірмою "Прут" зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва, ринок (готовність 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106. Підстава виникнення права власності: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 12.04.2011, видавник: укладений між Коломийська міська рада Івано-Франківської області та Агрофірма "Прут"; додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 12.04.2011 року, серія та номер б/н, виданий 12.03.2015, видавник: укладений між Коломийська міська рада Івано-Франківської області та Агрофірма "Прут"; дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: 14, виданий 08.07.2001, видавник: міська інспекція архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, згідно виписки із рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 20.05.2003 № 143, затверджено акт Державної технічної комісії по прийманню в експлуатації закінченої реконструкції скверу з влаштуванням торгових рядів між вул. Ринок, Сагайдачного, Стуса торговою площею 918,9 м2, реконструйованого Агрофірмою "Прут", на замовлення Агрофірми "Прут".

Вказане свідчить про те, що, станом на час здійснення державної реєстрації на вказаний об`єкт Агрофірмою "Прут", такий об`єкт фактично був прийнятий в експлуатацію.

Наведені вище обставини відповідачем визнаються.

Таким чином, Агрофірма "Прут" не звернулась до державного реєстратора з наявною випискою із рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 20.05.2003 № 143 та актом Державної комісії по прийманню в експлуатації закінченої реконструкції скверу з влаштуванням торгових рядів між вул. Ринок, Сагайдачного, Стуса торговою площею 918,9 м2, реконструйованого Агрофірмою "Прут", на замовлення - Агрофірмою "Прут", для реєстрації права власності на вказаний об`єкт як новостворений.

Внаслідок вказаного, після реєстрації права власності об`єкта незавершеного будівництва за позивачем, останній позбавлений можливості реалізувати свої права користування та розпорядження об`єктом.

Відповідно до п. п. 1 ч. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зазначене положення закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Судом встановлено, що Агрофірма "Прут" передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" прийняло незавершене будівництво ринок (готовність 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, реєстраційний номер нерухомого майна № 106 за передавальним актом активів (майна) і пасивів (зобов`язань) Агрофірми "Прут" в зв`язку з реорганізацією шляхом виділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут".

При цьому, встановлені судом обставини свідчать про те, що реєстрація Агрофірмою "Прут" спірного об`єкта як незавершеного будівництва та його бездіяльність щодо звернення до державного реєстратора з наявними документами про введення об`єкта в експлуатацію, а також подальша передача об`єкта за розподільчим балансом та актом ТОВ "Критий ринок "Прут" спричинила невизначеність відносин права власності позивача щодо вказаного об`єкту та неможливість подальшої реєстрації права власності на об`єкт як новостворений. Вказане обмежує позивача у його правах здійснення користування та розпорядження об`єктом.

Враховуючи вищенаведене, з метою усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо спірного об`єкту слід визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовністю 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м.Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2 на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України.

З огляду на задоволення позовної вимоги про визнання права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовністю 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м.Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2, вимога позивача про скасування рішення про (первинну) державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40386679 від 29.03.2018 року, щодо об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, ринок (готовністю 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106, підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

За встановлених судом обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховуючи задоволення позову, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" до Агрофірми "Прут" про скасування рішення про (первинну) державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40386679 від 29.03.2018, щодо об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106 та визнання права власності на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовність 70 %) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, площею 1240 м2, задовольнити.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут" (ідентифікаційний код 42653857) на будівельні матеріали, що складають об`єкт незавершеного будівництва - ринок (готовністю 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м.Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2.

Скасувати рішення про (первинну) державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40386679 від 29.03.2018 року, щодо об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, ринок (готовністю 70%) по вул. Стуса-Сагайдачного, м. Коломия, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., площею 1240 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 106.

Стягнути з Агрофірми "Прут", вул. Петлюри, буд. 48, кв. 6 А, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200 (ідентифікаційний код 04527767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Критий ринок "Прут", вул. Вагилевича Івана, буд. 1, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200 (ідентифікаційний код 42653857) 8519 (вісім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 21 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.03.2024

Суддя Неверовська Л. М.