ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 рокуСправа № 912/2247/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи №912/2247/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська", 28122, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Куцеволівка

до відповідачів: 1. Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області, 28100, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, буд. 7

2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп", 28120, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Успенка, вул. Придніпровська, 84

про визнання недійсним договору

за участю представників:

від позивача - Ульянов Р.А., довіреність б/н від 20.11.23 (у режимі відеоконференції);

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - Жеребенко О.В., адвокат, ордер серії ВА №1068958 від 21.12.2023, посвідчення адвоката № 302 від 06.08.2018.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" до Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп" з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 05.08.2022 року, укладеного між Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп", номер запису про речове право 47973850 від 23.09.2022 року, з покладенням на відповідачів судових витрат.

Позовна заява мотивована порушенням норм чинного законодавства при укладенні відповідачами спірного договору шляхом поновлення договору оренди від 26.06.2012, внаслідок чого позивач позбавлений права взяти участь у земельних торгах та отримати в оренду на конкурентних засадах земельну ділянку.

Ухвалою суду від 04.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №912/2247/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.12.2023, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

05.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп" у строк встановлений судом подано відзив на позовну заяву. У відзиві на позов відповідач-2 заперечує позовні вимоги, посилаючись на належне виконання умов договору оренди від 26.06.2012 та наявність підстав для поновлення вказаного договору. Крім того, відповідач-2 посилається на відсутність порушеного права або інтересу позивача внаслідок укладення відповідачами спірного договору.

30.01.2024 від позивачем подано відповідь на відзив.

02.02.2024 відповідачем-2 подано заперечення на відповідь на відзив.

Відповідач-1 право на подання відзиву на позов не скористався, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через підсистему "Електронний суд".

Ухвалою господарського суду від 15.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача-2 про об`єднання справ та про зупинення провадження у справі; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.03.2024.

04.03.2024 представником відповідача-2 подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване оскарженням до суду апеляційної інстанції ухвали господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2024 про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні 05.03.2024 брали участь представники позивача та відповідача-2, господарським судом розглянуто клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи та досліджено докази у справі.

Протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 05.03.2024, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч.2 ст.202 цього Кодексу.

У свою чергу, ч.2 ст.202 ГПК України не містить такої підстави відкладення розгляду справи в судовому засіданні як оскарження ухвали господарського суду до суду апеляційної інстанції. Відповідачем-2 у поданому клопотанні не обґрунтовано, яким чином перегляд судом апеляційної інстанції ухвали господарського суду перешкоджає судовому розгляду даної справи в даному судовому засіданні.

У відповідності до ч.8 ст.140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За наведених обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні, у зв`язку з чим клопотання відповідача-2 не підлягає задоволенню.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини справи.

26.06.2012 між Онуфріївською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ "Успенський рибгосп" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

В оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 903,4068 га, в тому числі: під водним дзеркалом 812,2068га, гідротехнічними спорудами 76,1 га, вкритих лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю 15,1 га із земель водного фонду, які перебувають у землях запасу Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області (п. 2 договору оренди).

Договір укладено на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації договору. Після закінчення строку договору орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору оренди).

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Онуфріївському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.07.2012 за №01167.

Рішенням Онуфріївської селищної ради від 24.12.2021 №3651 відмовлено ТОВ "Успенський рибгосп" у продовженні терміну дії договору оренди землі, укладеного 26.06.2012, зареєстрованого відділом Держкомзему в Онуфріївському районі Кіровоградської області №01167 від 09.07.2012.

Рішенням Онуфріївської селищної ради від 04.08.2022 №4139 скасовано дію рішення десятої сесії Онуфріївської селищної ради восьмого скликання від 24.12.2021 №3651 "Про відмову ТОВ "Успенський рибгосп" у продовженні терміну оренди землі"; поновлено ТОВ "Успенський рибгосп" договір оренди землі від 26.06.2012 на земельну ділянку водного фонду загальною площею 903,4068 га; встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі; доручено селищному голові укласти та підписати з ТОВ "Успенський рибгосп" договір оренди землі в комплексі з розташованим на ньому водним об`єктом на 10 років; ТОВ "Успенський рибгосп" зареєструвати договір оренди та оформити речове право на земельну ділянку згідно чинного законодавства (а.с. 14).

За умовами договору оренди землі від 05.08.2022, укладеного між відповідачами, Онуфріївська селищна рада (Орендодавець) надає, а ТОВ "Успенський рибгосп" (Орендар) приймає у строкове платне користування земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - водосховище площею 812,2068 га, розташоване за межами с.Успенка Олександрійського (Онуфріївського) району Кіровоградської області, на р.Варвина, правій притоці р.Дніпро, для рибогосподарських потреб.

У відповідності до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 903,4068 га, у тому числі під ставками - 812,2068 га, під деревною та чагарниковою рослинністю (прибережна захисна смуга) - 15,1000га, під гідротехнічними спорудами - 76,1000га, з кадастровим номером :02:000:7529, цільове призначення - для рибогосподарських потреб, розташована за межами с.Успенка Олександрійського (Онуфріївського) району Кіровоградської області, та водний об`єкт (водний простір), у тому числі рибогосподарська технологічна водойма: 812,2068 га та 8761,1 тис м.куб.

Договір укладено на 10 років (п.7 договору).

Право оренди за договором зареєстровано 23.09.2022, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 13).

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-2 умов договору оренди від 26.06.2012, в результаті чого відповідач-2 втратив право на поновлення вказаного договору. Неналежне виконання умов договору оренди, за твердженням позивача, полягає у несвоєчасній та неповній сплаті орендної плати.

На підтвердження вказаної обставини позивачем надано:

лист Онуфріївської селищної ради від 11.02.2022 №01-21/265/1, адресований Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області, згідно якого станом на 01.02.2022 заборгованість з орендної плати за договором оренди від 26.06.2012, за 2021 рік становить 239425,30грн;

лист Онуфріївської селищної ради від 10.05.2022 №01-21/623/1, адресований Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області, яким прокурору надано розрахунок заборгованості за договором оренди від 26.06.2012 за період з листопада 2021 року по лютий 2022 року;

копію позовної заяви Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до ТОВ "Успенський рибгосп" про стягнення заборгованості за договорами оренди земельної ділянки водного фонду та водойми, розірвання договору та повернення земельної ділянки та водойми шляхом підписання акта приймання-передачі.

Оцінка суду аргументів сторін.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України також передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, присудження до виконання обов`язку в натурі, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого він не є, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. На цьому наголосила Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/12787/17 (постанова від 16.10.2020).

Як підтримано у вказаній постанові, під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Обґрунтовуючи наявність порушеного права, позивач посилається на наявність інтересу в оренді спірної земельної ділянки, що підтверджується його зверненнями до Онуфріївської селищної ради з клопотанням про передачу в оренду вказаної земельної ділянки. Укладення оспореного договору не на конкурентних засадах унеможливило участь позивача в торгах щодо права оренди відповідної земельної ділянки.

Господарський суд критично ставиться до такого твердження позивача, оскільки звернення позивача до Онуфріївської селищної ради з клопотаннями про надання в оренду земельної ділянки суперечить позиції позивача про позбавлення його права участі в торгах з продажу права оренди спірної земельної ділянки.

В той же час, потенційна неможливість взяти участь в торгах, які на переконання позивача орган місцевого самоврядування повинен оголосити у разі визнання недійсним оспорюваного договору, не може свідчити про порушення прав позивача, оскільки оголошення земельних торгів в майбутньому є припущенням позивача. Сам по собі факт перебування спірної земельної ділянки в комунальній власності не свідчить про оголошення в обов`язковому порядку торгів з продажу права оренди органом місцевого самоврядування. Законодавство України, що регулює земельні правовідносини, в тому числі Земельний кодекс України та Закон України "Про оренду землі" містять винятки щодо обов`язкової передачу в оренду земельних ділянок на конкурентних засадах.

Отже, у цьому випадку, фактично відсутнє порушене право або охоронюваний законом інтерес, за захистом якого звернувся позивач. Зазначене позивачем обґрунтування у контексті спірних відносин не може бути розцінене як реальне, індивідуально визначене, оскільки не стосується процедури проведення торгів, а лише можливої участі в них у разі їх проведення. Тобто таке формулювання не містить причинно-наслідкового зв`язку із предметом та підставами позову і доводами щодо порушених прав (інтересів). Інших аргументів щодо зазначеного позивачем у позовній заяві не вказано.

Разом з тим, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин); під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.

Господарський суд звертає увагу на те, що в межах даної справи надає оцінку обставинам справи в межах підстав позову, визначених позивачем.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставою позову у даній справі є неналежне виконання, на думку позивача, відповідачем-2 умов договору оренди землі, що полягає у несвоєчасній сплаті орендної плати, та, як наслідок відсутність підстав для поновлення договору оренди землі шляхом укладення оспорюваного договору.

Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV визначено умови поновлення договору оренди землі.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" № 340-IX (чинний із 16.01.2020) було доповнено розділ IX "Перехідні положення" абзацами 3 і 4 такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

У відповідності до ч.ч. 1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 09.07.2012 - дату реєстрації договору оренди земельної ділянки водного фонду) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідач-2 у даній справі скористався переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, звернувшись у встановлений строк до Онуфріївської селищної ради.

Рішенням Онуфріївської селищної ради від 04.08.2022 №4139 поновлено ТОВ "Успенський рибгосп" договір оренди землі від 20.06.2012 та встановлено орендну плату в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 05.08.2022 сторонами укладено договір.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на справу №912/648/22 за позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах Онуфріївської селищної ради до ТОВ "Успенський рибгосп" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 183071,16грн, розірвання договорів оренди земельної ділянки водного фонду та водойми та повернення земельної ділянки та водойми.

Як вбачається з тексту ухвали господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2022 у справі №912/648/22 (а.с. 87-90), провадження у справі в частині стягнення з ТОВ "Успенський рибгосп" заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 183071,16грн закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Під час розгляду справи судом встановлено, що 25.07.2022 ТОВ "Успенський рибгосп" повідомлено про погашення заборгованості з орендної плати, додавши до пояснень платіжні доручення про сплату орендної плати.

Наведене свідчить про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати на момент укладення спірного договору.

Відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява N 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява N 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Підсумовуючи наведене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову у зв`язку з відсутністю доведеного порушення прав позивача та необґрунтованістю позовних вимог, тому відмовляє у його задоволенні.

У відповідності до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів позивача та відповідачів.

Повне рішення складено 14.03.2024.

Суддя Г.Б. Поліщук