ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2024 Справа №905/1031/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 41932936)

до відповідача ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41419790)

про стягнення 28 141,92 грн, а саме, суми основного боргу в розмірі 27 060,92 грн, 3 % річних в розмірі 1081,00грн,

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

25.07.2023 шляхом надіслання поштового відправлення Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» (надалі - ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) про стягнення 28 141,92 грн, а саме, суми основного боргу в розмірі 27 060,92 грн, 3 % річних в розмірі 1081,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на факт порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору суборенди № ІСГ-6/2/961 від 21.12.2020 в частині повної та своєчасної оплати орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги за лютий 2022. Внаслідок порушення грошового зобов?язання позивачем на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) нараховано 3% річних за період з 01.03.2022 по 30.06.2023. Також останній просить відшкодувати витрати по оплаті судового збору.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.08.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Судом здійснені в порядку ч.ч.6,7 ст.176 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , яка не є підприємцем, однак має статус боржника за позовною заявою. Також суд витребував у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію в якості внутрішньо переміщеної особи фізичної особи ОСОБА_1 .

Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України надано відповідь, за якою за наявними даними ДМС місце проживання ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 02.03.2006 Єнакієвським МВ УМВС України в Донецькій області, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Документ зареєстровано судом 27.09.2023.

Крім того, Департаментом цифрової трансформації, інформаційних технологій та кібербезпеки Міністерства соціальної політики України надано відповідь, що станом на 18.09.2023 в ЄІБД ВПО міститься про запитувану особу така інформація: особа зареєстрована та фактично проживала: АДРЕСА_2 , адреса листування та фактичного проживання: АДРЕСА_3 з 14.08.2018; телефон: НОМЕР_2 . Документ зареєстровано судом 04.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.10.2023 визнано причини пропуску строку направлення до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви поважними, поновлено строк направлення до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, у зв?язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1031/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (надалі - ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ»).

Відповідно до частини 5 статті 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частин 5 та 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п.17 гл.1 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 п.37 гл.2 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Норми права наведені у редакції, що діяла на момент направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі сторонам.

Згідно з розпорядженням №1-р від 30.01.2023 «Про відправку вихідної кореспонденції» рекомендовано суддям та працівникам апарату суду здійснювати відправлення через поштового оператора «Укрпошта» за потребою після вичерпання використання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» тощо) та можливістю фактичної доставки поштового відправлення за місцем призначення.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 сформулював правовий висновок, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, своєю чергою, покладає на учасника справи обов?язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Позивач повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 06.10.2023 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зазначена останнім у вступній частині позовної заяви. Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ доставлено позивачу 06.10.2023. Крім того, позивач зареєстрований в підсистемі «Електронний суд», де також в електронному кабінеті отримав ухвалу суду.

Відповідач повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 06.10.2023 на адреси: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 (поштова адреса відповідача повідомлена позивачем).

Згідно з рекомендованим повідомленням, що міститься в матеріалах справи, ухвала вручена відповідачу 17.10.2023. З іншої адреси поштове відправлення повернуте органами поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також останній ухвала від 06.10.2023 направлялась додатково на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2, що зазначена позивачем у вступній частині позовної заяви та договорі. Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ не доставлено з посиланням на помилку під час доставки. Суд намагався за відомим номером телефону вручити телефонограму, однак зв`язок з відповідачем не було встановлено.

Третя особа повідомлена про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 06.10.2023 на офіційну адресу реєстрації підприємства: 01021, м.Київ, вул.Грушевського Михайла, буд. 9-Б, прим. Д7-1Б. Згідно з рекомендованим повідомленням, що міститься в матеріалах справи, ухвала вручена 16.10.2023.

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об?єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №3564-IX від 06.02.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у відділеному режимі, встановлено дистанційний режим роботи.

Рішенням зборів суддів Господарського суду №2 від 13.06.2022 року з метою оптимізації знаходження працівників та відвідувачів у приміщенні суду, в залежності від об?єктивних обставин, пов?язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові подовжено обмежений доступ учасників судового процесу до приміщення суду та запропоновано дистанційне спілкування шляхом електронного та поштового листування, телефонування, участі в судових засіданнях в режимі відеоконференцій, подання документів в електронному вигляді із застосуванням підсистеми «Електронний суд».

Розпорядженням суду №6-р від 25.05.2023 продовжено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022р. №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов?язків в змішаному режимі (дистанційно в доступному для них місці в межах Україні або в приміщенні суду (за необхідністю та в умовах безпеки), яке дає можливість упродовж робочого часу забезпечувати отримання, оброблення, реєстрацію, відправлення вхідної та вихідної кореспонденції та відправлення правосуддя; зазначено, що приймаючи до уваги наявність загрози життю, здоров?ю учасників судового провадження при перебуванні у приміщенні Господарського суду Донецької області в місті Харкові, учасникам судових засідань рекомендується утриматись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов?язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Приймаючи до уваги введення в Україні воєнного стану, наслідком чого стала дистанційна робота суду у віддаленому режимі, суд розглядає спір в межах розумних строків в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поза межами строків, що визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

Консолідована позиція позивача міститься у позовній заяві та письмових поясненнях, відповідно до яких останній обґрунтовує позовні вимоги тим, що виставлені ним відповідачу у лютому 2022 на підставі договору суборенди № ІСГ-6/2/961 від 21.12.2020 рахунок з оплати орендної плати сплачено відповідачем частково, рахунок на оплату компенсації витрат на комунальні послуги не сплачено, рахунки направлені на адресу електронної пошти відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно акту взаємних розрахунків за період з 21.12.2020 по 04.07.2023 заборгованість за договором становить 27 060,92 грн, що стало підставою для нарахування позивачем 3% річних. Позивач звертався до відповідача з претензією, відповідь на яку відсутня.

Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на ст.11, 509, 510, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст. 193, 222, 230, 343 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.1, 2, 12, 15, 49, 54-57, 58, 61 ГПК України.

Згідно ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач копію ухвали суду отримав, однак під час розгляду справи відзиву суду не надав, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловив.

Третя особа також не надала до суду пояснення по суті спору протягом встановленого судом строку.

З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд справи та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

21.12.2020 між ТОВ«МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ (надалі - Орендодавець) та ТОВ«ІСТ СОЛЮШН ГРУП» (надалі - Орендар) укладено Договір оренди №6/2/20-ІСГ (надалі - договір оренди), за умовами пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування Об?єкт оренди.

Відповідно до Термінів, які вживаються у цьому Договорі: «Об?єкт оренди» - будівля (нежитлові приміщення) Торговельного комплексу (надалі - ТК), розташованого за адресою: місто Маріуполь, вул. Купріна, буд. 2. Право власності на Торговельний комплекс належить Орендодавцю.

Відповідно до п.1.2 договору оренди Об?єкт оренди передається Орендарю з метою здійснення наступної господарської діяльності: передача окремих частин Об?єкта оренди в суборенду (надалі - цільове призначення).

При цьому Сторони домовились, що частини Об?єкту оренди можуть передаватися Орендарем в суборенду третім особам для здійснення ними господарської діяльності відповідно до Профілю господарської діяльності, узгодженого Сторонами у Додатку № 2, що є невід?ємною частиною цього Договору.

Об?єкт оренди передається у користування Орендарю включно з прилеглою територією (в межах земельної ділянки, на якій розташований ТК) і обладнанням, перелік якого зазначається сторонами в Акті прийому-передачі Об?єкта оренди у користування (п.1.3 договору оренди)

У пункті 2.2. Договору оренди Сторони погодили, що Об?єкт оренди вважається переданим у користування (оренду) з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі, згідно з умовами цього Договору.

Згідно пункту 3.1 договору оренди, він набуває чинності з моменту його підписання Стороною та діє до 30.11.2023 року (включно).

Договір оренди підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплений відтисками печаток підприємств.

Згідно Акту прийому-передачі Об?єкта оренди у користування від 21.12.2020 ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» відповідно до умов Договору оренди № 6/2/20-ІСГ від 21.12.2020 передало, а ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» прийняло у тимчасове платне користування Об?єкт оренди. Загальна площа Об?єкта Оренди становить 24 502,2 кв. м.

21.12.2020 між «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» та Фізичною особою-підприємцем Паршиною Інною Олексіївною (надалі - Суборендар) укладено Договір суборенди №ІСГ-6/2/961 (надалі - договір суборенди), за умовами пункту 1.1 якого Орендар передає, а Суборендар приймає у тимчасове платне користування Об?єкт суборенди (лот №6_2.1.2), розташований у Торговельному комплексі.

Відповідно до Термінів, які вживаються у цьому Договорі: «Об?єкт суборенди» - частина нежитлового приміщення, розташованого в торговельному комплексі за адресою: місто Маріуполь, вул. Купріна, буд. 2, право власності на яке належить ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ»; внесено в базу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 23(надалі - «Об?єкт суборенди»).

Місцезнаходження Об?єкту суборенди у Торговельному комплексі визначено у Поверховому плані, що є невід?ємною частиною цього Договору (Додаток № 1).

Об?єкт суборенди передається Суборендарю у тимчасове платне користування з метою здійснення Суборендарем господарської діяльності з продажу меблів («меблі») (надалі - «Цільове призначення»). (п.1.2 договору суборенди)

Відповідно до п.3.1 договору суборенди, він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 28.02.2022року (включно)(в редакції додаткової угоди від 02.12.2021).

Площа Об?єкта суборенди погоджена Сторонами у п.1.3 договору суборенди та становить: 1054,10 кв. м. (фактична площа, розрахункова площа).

Умови передачі Об?єкта суборенди у користування погоджені Сторонами у розділі 2 договору суборенди, відповідно до п.2.1 якого приймання-передача Об?єкта суборенди у тимчасове платне користування здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників Сторін, про що складається Акт приймання-передачі Об?єкта суборенди у користування. Акт приймання-передачі Об?єкта суборенди у користування має бути підписаний Сторонами протягом 5 (п?яти) днів з моменту підписання Договору.

Об?єкт суборенди вважається переданим у тимчасове платне користування після підписання Сторонами Акту приймання-передачі Об?єкта суборенди у користування, згідно з умовами цього Договору. (п.2.2 договору суборенди)

У розділі 4 договору суборенди Сторони дійшли згоди щодо орендної плати, інших платежів та порядку розрахунків.

Так, відповідно до п.4.1 договору суборенди протягом строку суборенди (п.3.2 Договору) Суборендар зобов?язаний здійснювати на користь Орендаря наступні платежі: орендна плата, експлуатаційний платіж, компенсація витрат на комунальні послуги.

Всі платежі за Договором здійснюються в безготівковому порядку. Рахунки-фактури на оплату платежів за Договором виставляються Орендарем шляхом їх направлення в електронному вигляді на адресу електронної пошти Суборендаря, зазначену в Договорі, або за допомогою засобів електронного документообігу. Суборендар підтверджує, що рахунки-фактури, виставлені і отримані у зазначений спосіб, є достатньою підставою для оплати.

Електронна пошта Суборендаря погоджена Сторонами у п.14.2 договору суборенди - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підпунком 4.1.1 договору суборенди встановлена орендна плата у розмірі 31623,00грн з ПДВ на місяць.

Відповідно до п.п.4.2.1 договору суборенди орендна плата сплачується Суборендарем шляхом внесення повної попередньої оплати за місяць. Рахунок-фактура на оплату орендної плати виставляється Суборендарю не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Орендна плата сплачується Суборендарем в строк до 25 (двадцять п?ятого) числа поточного місяця за наступний.

Строк оплати орендної плати не залежить від отримання Суборендарем рахунку-фактури. У випадку якщо Суборендар з будь-яких причин не отримав відповідний рахунок-фактуру, оплата здійснюється Суборендарем на підставі умов цього Договору.

Згідно положень п.п.4.2.2 договору суборенди Орендна плата підлягає щомісячній індексації, яка проводиться згідно з офіційно опублікованим індексом інфляції за наступною формулою:

Сінд = ОП*Індекс/100 - ОП,

де

Сінд = сума індексації орендної плати

ОП - орендна плата за повний місяць суборенди

Індекс - індекс інфляції; згідно з офіційно опублікованими даними.

Індексація орендної плати відповідно до цього пункту не здійснюється, якщо значення офіційно опублікованого індексу інфляції менше ніж 102 %.

Нарахування суми індексації орендної плати здійснюється, починаючи з другого повного місяця строку суборенди.

Сума індексації орендної плати нараховується після офіційного опублікування індексу інфляції за відповідний місяць і сплачується Суборендарем протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання відповідного рахунка-фактури Орендаря.

Пунктом 4.4 договору суборенди Сторони погодили компенсацію витрат на комунальні послуги, відповідно до п.п.4.4.1 якого Суборендар компенсує витрати Орендаря на комунальні послуги:

- що споживаються в межах Об?єкта суборенди (електроенергія, у тому числі витрачена на забезпечення функціонування системи вентиляції та кондиціювання, що розташовані на території Об?єкту суборенди; водопостачання; водовідведення (каналізація та ПДК); опалення тощо, якими Суборендар користується в межах Об?єкта суборенди);

- що забезпечують належне функціонування і утримання місць загального користування (електроенергія, у тому числі витрачена на забезпечення функціонування системи вентиляції та кондиціювання, водопостачання; водовідведення (каналізація та ПДК); опалення тощо).

Згідно п.п.4.4.2 договору суборенди компенсація витрат на комунальні послуги, що споживаються в межах Об?єкта суборенди, здійснюється Суборендарем за державними регульованими тарифами на підставі показників індивідуальних приборів обліку (лічильників).

Компенсація витрат на комунальні послуги, що забезпечують належне функціонування і утримання місць загального користування, здійснюється Суборендарем за державними регульованими тарифами в розмірі 100% (сто відсотків) від розрахунків вартості таких послуг, здійснених Орендарем пропорційно розрахунковій площі Об?єкта суборенди згідно з методикою, що є Додатком № 2 до цього Договору. (п.п.4.4.3 договору суборенди)

Оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється Суборендарем, згідно п.п.4.4.4 договору у наступному порядку:

Оплата компенсації витрат на комунальні послуги за перший місяць суборенди здійснюється Суборендарем в сумі, що розраховується на підставі п.п. 4.4.2., п.п. 4.4.3., протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання відповідного рахунка-фактури Орендаря.

Якщо строк суборенди починається не з першого числа календарного місяця, то першим місяцем строку суборенди (для застосування у цьому підпункті) сторони вважають період з моменту підписання Акту приймання-передачі Об?єкта суборенди у користування до останнього числа календарного місяця, в якому цей Акт був підписаний. (п.п.4.4.4.1 договору суборенди)

Оплата компенсації витрат на комунальні послуги за другий та наступні календарні місяці суборенди здійснюється Суборендарем у наступному порядку:

- аванс в рахунок компенсації витрат на комунальні послуги сплачується Суборендарем на підставі відповідного рахунка-фактури, що виставляється Суборендарю не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Аванс сплачується Суборендарем в строк до 25 (двадцять п?ятого) числа поточного місяця за наступний.

Сума авансу складає 50% (п?ятдесят відсотків) від фактичної суми компенсації витрат на комунальні послуги, нарахованої Суборендарю за попередній місяць. Якщо попередній місяць був неповним (строк суборенди розпочався не з першого дня календарного місяця), сума авансу розраховується за формулою:

Сума авансу = (Факт. оплата / ДФакт * Дзаг ) / 2.

де

Факт. оплата - фактична сума компенсації витрат на комунальні послуги, нарахована Суборендарю за неповний місяць користування Об?єктом суборенди;

ДФакт - кількість днів користування Об?єктом суборенди у звітному календарному місяці;

Дзаг - загальна кількість днів у звітному календарному місяці.

- остаточна оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється Суборендарем в сумі, що розраховується на підставі п.п. 4.4.2., п.п. 4.4.3. за вирахуванням суми сплаченого Суборендарем авансу. Остаточна оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання Суборендарем відповідного рахунка-фактури. Якщо сума сплаченого авансу більше, ніж сума компенсації витрат на комунальні послуги, розрахована за місяць, то остаточна оплата не здійснюється, а переплата, що утворилася, зараховується Орендарем до авансу за наступний місяць.

Суборендар зобов?язаний належним чином здійснювати оплату орендної плати, компенсацію плати за комунальні послуги, інших платежів по Договору на умовах і в строки, встановлені у даному Договорі. (п.п.6.2.4 договору суборенди)

Відповідно положень пункту 8.1 договору суборенди за невиконання або неналежне виконання Сторонами цього Договору вони несуть відповідальність відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства України.

У випадку неналежного виконання Суборендарем грошових зобов?язань за цим Договором Суборендар, згідно зі ст. 625 ЦК України, зобов?язаний на вимогу Орендаря сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 (двадцять) відсотків річних від простроченої суми. (п.п.8.2.1 договору суборенди)

Договір суборенди з додатками до нього підписаний представниками Сторін без зауважень та заперечень, скріплений відтиском печатки підприємства Орендаря.

Згідно Акту прийому-передачі Об?єкта суборенди у користування від 21.12.2020 ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» відповідно до умов Договору суборенди № ІСГ-6/2/961 від 21.12.2020 передало, а ФОП Паршина І.О. прийняла у тимчасове платне користування Об?єкт суборенди, фактична та розрахункова площа якого становить 1054,10 кв. м.

ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» виставлено ФОП Паршиній І.О. рахунки на оплату за лютий 2022: оренди приміщення №659 від 01.02.2022 на суму 27105,43грн з ПДВ; компенсації витрат на комунальні послуги №1986 від 28.02.2022 на загальну суму 10041,82грн з ПДВ, з яких відшкодування витрат: на використання електричної енергії на суму 8824,57грн, за водопостачання та водовідведення на суму 207,45грн, на використання природного газу на суму 1009,80грн.

ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» надано суду письмові пояснення щодо розрахунку компенсації витрат на комунальні пільги у спірний період. Зокрема, вказано, що за показниками індивідуальних приборів обліку (лічильників) електричної енергії на Об`єкті суборенди, витрати електричної енергії відповідача за лютий 2022 складали1940,75331 кВт*год, тариф електричної енергії (за лютий 2022р.) становить: 4,546980 грн./кВтгод., таким чином сума компенсації витрат на електричну енергію становить 1940,75331 кВт*год*4,546980=8824,57грн. На підтвердження обсягу постачання електричної енергії, оплати її позивачем суду надані копії договору про постачання електричної енергії споживачу № 14ДОН від 15.02.2021, що укладений між ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» та ТОВ «Вугільною енергетичною компанією «ПАЛІВЕНЕРГО», Акту-рахунку купівлі - продажу електричної енергії за січені 2022 № 14ДОН/22 від 31.01.2022, Акту-рахунку купівлі - продажу електричної енергії за лютий 2022 № 14ДОН/484 від 28.02.2022, рахунків на оплату №№14ДОН/16123 від 21.12.2021, 14ДОН/29 від 11.01.2022, 14ДОН/807 від 21.01.2022, 14ДОН/22 від 31.01.2022, 14ДОН/621 від 19.01.2022, 14ДОН/Ю14 від 14.02.2022, доказів їх оплати позивачем: платіжних інструкцій №№3767 від 24.12.2021, 3851 від 14.01.2022, 3965 від 24.01.2022, 4097 від 09.02.2022, 3973 від 24.01.2022, 4160 від 15.02.2022.

Щодо розрахунку суми послуги з водопостачання та водовідведення у лютому 2022 позивач вказує, що їх вартість становить 207,45 грн, розрахована за формулою 7 куб. * 29,64 грн./м.куб. А саме, згідно з показниками індивідуальних приборів обліку (лічильників) води встановлених на Об`єкті суборенди витрати води за лютий місяць 2022 склали - 7 м.куб, тариф за послуги з централізованого постачання та централізованого водовідведення (за лютий 2022р.) становить: 29,64 грн./м.куб. Позивач на підставі договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого постачання та централізованого водовідведення №3670/ЦВВЦВС з КП «Маріупольводоканал» від 01.02.2021 відповідно до рахунку № 3670-253 від 15.02.2022 за лютий 2022 сплатив надані послуги в сумі 17 761,85 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4241 від 23.02.2022.

Відповідач не має індивідуальних приладів обліку природного газу, встановлених на Об`єкті суборенди, тому обсяг спожитого газу, розрахований позивачем згідно п.4.4.2 договору суборенди, додатку №2 до нього, а саме, за формулою пропорційно займаній відповідачем площі. Виходячи з того, що фактична площа Об`єкта суборенди Суборендаря становить: 1054,10 м2,загальна площа приміщення ТК «Амстор» (м. Маріуполь, вул. Купріна, 2) під суборенду 9856,28 м2, відповідно доля суборендаря від загальної площі приміщень під суборенду складає 1054,10 м2 / 9856,28 м2 =0,1069, загальний обсяг спожитого природного газу у будівлі, де розміщувалась торгова точка відповідача 233,891 м3, таким чином, обсяг спожитого газу, розрахований 233,891 м3 * 0,1069 =25,003 м3. Тариф газу, з урахуванням поставки та розподілу природного газу за лютий 2022 становить: 40,37 грн./куб. Відповідно вартість природного газу, спожитого відповідачем у лютому 2022 становить 25,003 м3 * 40,37 грн./куб = 1 009,37 грн.

Позивач у спірний період отримував природний газ на підставі договору постачання природного газу № 1601 від 16.01.2021 зі змінами, що укладений останнім з ПАТ «МАРГАЗ», обсяг підтверджується видатковою накладною №399 від 28.02.2022, оплата -платіжними інструкціями № 3962 від 24.01.2022, № 4086 від 09.02.2022. Послуги з розподілу природного газу споживались позивачем за публічним договором з ПАТ «Маріупольгаз», що укладений шляхом звернення до останнього з заявою-приєднанням №1601 від 01.12.2021. Обсяг послуг визначений Оператором ГРМ у рахунку № 1601 від 10.01.2022, який сплачений платіжною інструкцією № 3959 від 24.01.2022.

Рахунок №659 від 01.02.2022 направлено на електронну пошту відповідача 21.01.2022, рахунок №1986 від 28.02.2022 - 11.03.2022 відповідно. Факт направлення рахунків на адресу електронної пошти відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуються даними витягу з електронної пошти позивача.

Згідно оборотно-сальдової відомості за контрагентом ФОП Паршиною І.О. за період з 21.12.2020 по 31.05.2023, Суборендарем частково погашено заборгованість з орендної плати за лютий 2022 у розмірі 10086,33грн.

В матеріалах справи наявний акт звіряння за період з 01.12.2020 - 04.07.2023, за яким останнім місяцем виставлення рахунків з оплати суборенди приміщення за договором №ІСГ-6/2/961 від 21.12.2020 є лютий 2022, загальна сума грошового зобов?язання ФОП ПаршиноїІ.О. перед ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» за весь період дії договору становить 617 364,98грн, з яких сплачено - 590 304,06грн, заборгованість становить - 27 060,92грн. Акт підписаний позивачем одноособово.

ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» звернулось до ФОП Паршиної І.О. із претензією від 15.07.2022, в якій вимагало протягом 10-ти (десяти) робочих днів з моменту отримання цієї претензії сплатити ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» заборгованість за договором в сумі 27060,92грн. Доказом її направлення є скріншот з електронної пошти позивача.

Як стверджує позивач, відповіді на претензію Суборендар не надав, свої зобов?язання з оплати платежів за період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року виконав не в повному обсязі, заборгованість складає 27 060,92 грн, внаслідок чого ним нараховані 3% річних. Вказане в своїй сукупності стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення суми основної заборгованості та 3% річних.

Паршина Інна Олексіївна згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що містяться у відповідному витязі, у період з 26.04.2006 по 13.07.2022 мала статус фізичної особи - підприємця, видами діяльності якого визначено: 47.59 роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.41 роздрібна торгівля комп?ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; 47.43 роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 47.54 роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Діяльність в якості Фізичної особи-підприємця Паршина Інна Олексіївна припинила за власним рішенням 14.07.2022.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на таке.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).

За змістом принципу диспозитивності господарського судочинства, визначеного у статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Господарський суд зауважує, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати справу в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення основної заборгованості та нарахованих 3% річних внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов?язань зі своєчасної оплати нарахованої орендної плати та компенсації з оплати комунальних платежів.

За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Основними видами господарських зобов?язань є майново-господарські зобов?язання та організаційно-господарські зобов?язання. Господарські зобов?язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Частиною 1 статті 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов?язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Судом встановлено, що укладений між ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ та ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» договір №6/2/20-ІСГ від 21.12.2020 за своєю природою є договором оренди. Одночасно вказаний договір містить право Орендаря передавати частини Об?єкту оренди в суборенду третім особам для здійснення ними господарської діяльності відповідно до профілю господарської діяльності.

Виходячи зі змісту договору №ІСГ-6/2/961 від 21.12.2020 укладеного між ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» та ФОП Паршиною Інною Олексіївною судом встановлено, що він, в свою чергу, за правовою природою є договором піднайму (суборенди),

Зі змісту оспорюваного договору суборенди вбачається, що відповідно до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами договору щодо предмету договору, розміру орендної плати, строку, на який майно передається в суборенду, порядку передачі та повернення майна, тощо.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтиском печатки позивача. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсним не визнаний, тому суд дійшов висновку, що у спірний період договір діяв.

Факт передачі у суборенду Об?єкта суборенди, фактична та розрахункова площа якого становить 1054,10 кв.м. підтверджено належним доказом - Актом прийому-передачі Об?єкта суборенди у користування від 21.12.2020. Акту, який би підтверджував повернення майна, у аналогічному порядку матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у лютому 2022 відповідач як фізична особа-підприємець на підставі укладеного з позивачем договору використовував Об?єкт суборенди для здійснення господарської діяльності з продажу меблів. Іншого не доведено.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На Суборендаря, який користується майном, пунктом 4.1 договору суборенди покладений обов?язок здійснювати на користь Орендаря протягом строку суборенди наступні платежі: орендна плата, експлуатаційний платіж, компенсація витрат на комунальні послуги, перелік яких наведено в п.4.4 договору.

Строк оплати орендної плати визначено у п. 4.2.1 договору суборенди орендна плата сплачується Суборендарем шляхом внесення повної попередньої оплати за місяць. Рахунок-фактура на оплату орендної плати виставляється Суборендарю не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Орендна плата сплачується Суборендарем в строк до 25 (двадцять п?ятого) числа поточного місяця за наступний. При цьому, строк оплати орендної плати не залежить від отримання Суборендарем рахунку-фактури. У випадку якщо Суборендар з будь-яких причин не отримав відповідний рахунок-фактуру, оплата здійснюється Суборендарем на підставі умов цього Договору.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок з оплати орендної плати за лютий 2022 року - від 01.02.2022 №659 на суму 27105,43грн, який на виконання п.4.1 договору суборенди направлений останнім 21.01.2022 на електронну адресу Суборендаря, зазначену в договорі - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, судом встановлено, що вказаний рахунок з оплати орендної плати за лютий 2022 року відправлений ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» ФОП Паршиній І.О. раніше ніж датований. Разом з тим, вказане не впливає на визначення строку виконання грошового зобов?язання з оплати орендної плати за лютий 2022, враховуючи встановлений вказаним підпунктом строк внесення повної попередньої оплати за місяць - до 25 (двадцять п?ятого) числа поточного місяця за наступний та необов?язковість отримання самого рахунку-фактури, як підстави здійснення платежу.

Враховуючи викладене, строк оплати ФОП Паршиною І.О. орендної плати за лютий 2022 року встановлено до 25.01.2022 (включно).

Одночасно, дослідивши зміст п. 4.4.4 договору суборенди, що передбачає порядок оплати компенсації витрат на комунальні послуги за другий та наступні календарні місяці суборенди здійснюється Суборендарем, суд вбачає, що аванс в рахунок компенсації витрат на комунальні послуги сплачується Суборендарем на підставі відповідного рахунка-фактури, що виставляється Суборендарю не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Аванс сплачується Суборендарем в строк до 25 (двадцять п?ятого) числа поточного місяця за наступний. При цьому, остаточна оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється Суборендарем в сумі, що розраховується на підставі п.п. 4.4.2., п.п. 4.4.3. за вирахуванням суми сплаченого Суборендарем авансу. Остаточна оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання Суборендарем відповідного рахунка-фактури.

Позивачем на виконання умов договору суборенди виставлено відповідачу рахунок з оплати компенсації витрат на комунальні послуги за лютий 2022 року - від 28.02.2022 №1986 на загальну суму 10041,82грн з ПДВ, з яких відшкодування витрат: на використання електричної енергії на суму 8824,57грн, за водопостачання та водовідведення на суму 207,45грн, на використання природного газу на суму 1009,80грн. Факт понесення вказаних витрат позивачем та обсяг компенсації таких витрат, що повинен відшкодувати відповідач підтверджується належними доказами у справі та відповідає порядку, що визначений у договорі суборенди.

Вказаний рахунок, на виконання п.4.1 договору суборенди направлений останнім 11.03.2022 на електронну адресу Суборендаря, зазначену в договорі - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Направлення будь-якого іншого рахунку на оплату авансу в рахунок компенсації витрат на комунальні послуги матеріалами справи не підтверджується.

З огляду на природу платежів, обов`язок здійснення яких покладено на Суборедаря, що полягає саме в компенсації витрат на комунальні послуги, отримання рахунку з відомостями щодо обсягу такої компенсації є визначальним, оскільки відповідач позбавлений можливості самостійно його визначити.

Таким чином, враховуючи встановлений п.п.4.4.4 договору суборенди строк остаточної оплати протягом десяти днів з моменту отримання Суборендарем відповідного рахунка-фактури, строк оплати ФОП Паршиною І.О. компенсації витрат на комунальні послуги за лютий 2022 року становить - до 21.03.2022 (включно).

Із оборотно-сальдової відомості за контрагентом ФОП Паршиною І.О. за період з 21.12.2020 по 31.05.2023, яка міститься в матеріалах справи, вбачається часткове погашення Суборендарем заборгованості з орендної плати за лютий 2022 у розмірі 10086,33грн, залишок заборгованості з орендної плати становить 17019,10грн. Сплата відповідачем компенсації витрат на комунальні послуги за лютий 2022 у розмірі 10041,82грн згідно вказаної відомості відсутня. Загальний обсяг заборгованості становить 27060,92грн.

У лютому 2022 Паршина І.О. згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мала статус фізичної особи - підприємця та використовувала орендоване приміщення у господарській діяльності, за цільовим призначенням, здійснюючи торгівлю меблями, що зазначено в п. 1.2 договору. Діяльність в якості Фізичної особи-підприємця Паршина Інна Олексіївна припинила за власним рішенням 14.07.2022.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов?язаннями, пов?язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Господарський суд має юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України спору, у якому стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб?єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов?язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала у постановах від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18, від 5 червня 2019 року у справі № 904/1083/18, від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18.

З урахуванням наведеного суд розглядає даний спір в порядку господарського судочинства, оскільки вважає, що він пов`язаний з діяльністю відповідача, яку він вів як суб?єкт підприємницької діяльності.

Спір виник з майново-господарських правовідносин, належить до юрисдикції господарських судів та за підсудністю має розглядатись Господарським судом Донецької області.

Зокрема, частина 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові у справі №911/2390/18 від 16.02.2021, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається зі змісту пред`явлених позовних вимог, позов стосується заборгованості за договором суборенди нерухомого майна № ІСГ-6/2/961 від 21.12.2020, що знаходиться по вул. Купріна, 2 у м. Маріуполь Донецької області. Відтак, з огляду на місцезнаходження нерухомого майна, що є об`єктом суборенди, вирішення даного спору за правилами виключної підсудності відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Донецької області.

У частині третій статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 73 ГПК України).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, доказів оплати залишку заборгованості в сумі 27060,92грн матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов?язань із вчасної та повної оплати орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги у лютому 2022, відтак позовні вимоги щодо стягнення 27 060,92грн підлягають задоволенню.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов?язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов?язання настає на підставі вимог закону, а саме, норми статті 625 ЦК України.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Підпунктом 8.2.1 договору суборенди, зокрема, встановлено, що у випадку неналежного виконання Суборендарем грошових зобов?язань за цим Договором Суборендар, згідно зі ст.625 ЦК України, зобов?язаний на вимогу Орендаря сплатити 20 (двадцять) відсотків річних від простроченої суми.

Разом з тим, у своєму розрахунку викладеному у змісті позовної заяви позивач обмежився нарахуванням 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не передбаченими п.п. 8.2.1 договору суборенди 20% річними.

Згідно вказаного розрахунку позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 1081,00грн, нарахованих на загальну заборгованість у розмірі 27060,92грн за період з 01.03.2022 по 30.06.2023 за 486 днів прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем неправомірно збільшено період нарахування в частині заборгованості з компенсації витрат на комунальні послуги, враховуючи, що строк прострочення в цій частині починається з 22.03.2022. Відтак, здійснений позивачем розрахунок є методологічно та арифметично неправильним.

Окремо суд зазначає, що розрахунок здійснений за період з 01.03.2022 по 30.06.2023, що становить 487 календарних днів, разом з тим, згідно формули, зазначеної позивачем, фактично розрахунок здійснено на 486 днів прострочення, про що також зазначається у позовній заяві. Відтак суд дійшов висновку, що правильний період нарахування 3% річних за 486 днів прострочення заявлених позивачем становить - з 01.03.2022 по 29.06.2023.

Судом здійснено власний розрахунок за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН окремо на кожну із заборгованостей таким чином:

- на заборгованість з орендної плати за лютий 2022 у розмірі 17019,10грн за період з 01.03.2022 по 29.06.2023 (486 днів прострочення визначених позивачем) - у розмірі 679,83грн;

- на заборгованість з компенсації витрат на комунальні послуги за лютий 2022 у розмірі 10041,82грн за період з 22.03.2022 по 29.06.2023 - у розмірі 383,79грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення нарахованих 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 1063,62грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє, оскільки вони заявлені безпідставно.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково на відповідача покладається судовий збір в сумі 2682,34грн.

Керуючись статтями 12,13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 123,129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення 28141,92 грн, а саме, суми основного боргу в розмірі 27060,92 грн, 3 % річних в розмірі 1081,00грн - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» (адреса місцезнаходження: 69005, Запорізька обл., м.Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 160, приміщення 17.1, ідентифікаційний код 41932936) суму основного боргу в розмірі 27060,92 грн, 3 % річних в розмірі 1063,62грн, судовий збір в розмірі 2682,34грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 18.03.2024.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова