ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2024 року Справа № 903/1105/23 (903/1151/23)

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників сторін:

від заявника (відповідача): Овчарук А.О адвокат (ордер серії АС №1086634 від 04.03.2024),

від позивача: Бартко О.І. адвокат (ордер серії АВ №1098922 від 20.10.2023),

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ

про заміну одного заходу забезпечення позову (вжитих господарським судом до подання позову) іншим,

в с т а н о в и в:

ухвалою суду від 27.10.2023 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро про забезпечення позову (до його подання) від 24.10.2023; постановлено вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ", які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ", у межах ціни позову 11468617 грн.

10.11.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н та дати Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про стягнення 13080458,07 грн., з них: 11468617,01 грн. заборгованості за поставлений товар згідно із договором поставки №1104/1 від 11.04.2022; 33939,85 грн. збитків, завданих інфляцією; 104470,63 грн. процентів річних; 1473430,58 грн. пені.

Ухвалою суду від 27.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

06.03.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ надійшло клопотання від 05.03.2024, в якому товариство просить замінити вжиті судом ухвалою від 27.10.2023 заходи забезпечення позову на інший, а саме: накласти арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" (Україна, 43005, Волинська область. Луцький район, місто Луцьк, проспект Перемоги, будинок 15, ), у межах ціни позову 11468617 грн.

На обгрунтування клопотання ТОВ "ДС ОІЛ» посилається на наступні обставини:

- приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження № 73253671 з примусового виконання ухвали суду від 27.10.2023.

У межах виконавчого провадження № 73253671 накладено арешт як на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках ТОВ "ДС ОІЛ», так і на фактично усе майно ТОВ «ДС ОІЛ», оскільки законодавство не містить механізму визначення як частки у неподільному майні, так і тих окремих одиниць майна (рухомого та нерухомого), що не охоплюються арештом.

Вказана ситуація, яка триває вже практично 4 (чотири) місяці призвела до того, що здійснення господарської діяльності ТОВ «ДС ОІЛ» паралізоване (поточні рахунки заблоковані, внаслідок чого неможливі розрахунки як з самим ТОВ «Зерно Агро», так і з іншими контрагентами). При цьому, згідно з постановою Верховного Суду від 06.03.23 у справі № 916/2239/22 заходами забезпечення позову не може блокуватись господарська діяльність.

Внаслідок виконавчих дій з виконання виконавчого провадження № 73253671 ТОВ «ДС ОІЛ» не може сплачувати загальнообов`язкові податки та збори, що в свою чергу зумовило те, що 04.03.2024 року на адресу Волинського окружного адміністративного суду надійшла від Головного управління ДПС у Волинській області позовна заява до ТОВ «ДС ОІЛ» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок платника податків, що перебуває у податковій заставі.

У власності ТОВ «ДС ОІЛ» перебуває нерухоме майно, яке не є обтяженим, що знаходиться по вул. Привокзальна, буд. 90 у смт. Сенкевичівка, Луцького району, Волинської області, яке згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав було придбане за суму у загальному розмірі 16 604 999,26 грн. Вказана вартість нерухомого майна значно більша за ціну позову у справі № 903/1151/23 та могла б забезпечити виконання можливого судового рішення, яким буде стягнута з ТОВ «ДС ОІЛ» відповідна сума коштів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 143 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом в судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Ухвалою суду від 06.03.2024 клопотання прийнято та призначено до розгляду у судове засідання на 07.03.2024.

07.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Зерно Агро подало письмові пояснення на клопотання ТзОВ «ДС ОІЛ», у яких просить у задоволенні клопотання про заміну одного заходу забезпечення іншим відмовити.

У судовому засіданні з 07.03.2024 представник відповідача просив приєднати довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, яка належить на праві власності ТОВ «ДС ОІЛ» за адресою: Волинська область, Горохівський район, смт. Сенкевичівка, вул. Привокзальна, буд.90.; зазначає, що згідно з довідкою, яка сформована на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, вартість нерухомого майна ТОВ «ДС ОІЛ» (яке не є обтяженим) становить 255 995 936,44 грн.

Клопотання судом задоволено, довідка приєднана до матеріалів заяви.

Доводи представника позивача про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що доказ не був надісланий позивачу, а тому на підставі п.9 ст.80 ГПК України суд не повинен брати її до уваги відхиляються, оскільки довідка є у публічному доступі.

За змістом ч.9 ст.80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У судовому засіданні 07.03.2024 представник заявника заяву підтримав, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро просив у задоволенні заяви відмовити.

У судовому засіданні з 07.03.2024 було оголошено перерву до 11.03.2024.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про заміну вжитих судом заходів забезпечення позову на інший не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 143 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Примірник ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Отже, заміна одного заходу забезпечення позову іншим полягає саме в зміні виду заходу забезпечення в межах, визначених ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 у справі №15/155-б, згідно з якою забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати, чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Тобто, заміна заходів забезпечення позову, з огляду на ст. 143 ГПК України, пов`язана зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову на предмет її правомірності.

Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується заміна застосованих судом заходів забезпечення позову.

Отже, саме на заявника відповідної заяви покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, тобто здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

Як на підстави для заміни заходу забезпечення позову заявник посилається на неможливість розрахунків із контрагентами, неможливість сплати загальнообов`язкових податків і зборів.

Із змісту адміністративного позову ГУ ДПС у Волинській області до ТОВ «ДС ОІЛ» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі, вбачається, що він поданий 04.03.2024 року до Волинського окружного адміністративного суду.

Як зазначає Головне управління ДПС у Волинській області, податкову вимогу №0-0320 з метою погашення податкового боргу ТОВ «ДС ОІЛ» було сформовано і надіслано 07.04.2023; 13.04.2023 податкова вимога була отримана ТОВ «ДС ОІЛ»; 14.06.2023 було прийнято рішення №34/4-0320 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу в сумі 5 873 796,00 грн. шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ТОВ «ДС ОІЛ», яке вручене 19.06.2023; 13.10.2023 було прийнято рішення №76/4-0320 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу в сумі 411 300,00 грн. шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ТОВ «ДС ОІЛ», яке вручене 17.10.2023.

Доказів оскарження цих рішень відповідач не подав.

Впродовж 2023-2024 років заходами стягнення стягнуто 212 429,38 грн.

Платіжні інструкції податкового органу були повернені без виконання із зазначенням причини повернення «на рахунках відсутні кошти».

Як випливає з адміністративного позову податкова заборгованість вже існувала 07.04.2023, що спростовує доводи заявника про те, що саме внаслідок прийняття судом ухвали про забезпечення позову від 27.10.2023 та відкриття виконавчого провадження з її виконання він не може здійснювати розрахунки та сплачувати загальнообов`язкові податки та збори.

Також відповідач не навів переконливих аргументів на обгрунтування доводів про готовність ТОВ «ДС ОІЛ» виконувати грошові зобов`язання перед контрагентами у добровільному порядку.

Таким чином, відповідачем не доведено зміни чи припинення існування обставин, які слугували правовою підставою для вжиття ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.10.2023 заходів забезпечення позову у визначених межах.

Заявником у наданому до суду клопотанні не спростовано доцільності, адекватності та співмірності вжитих ухвалою суду від 27.10.2023 заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та майно в розмірі ціни позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог заявника, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Окрім цього, фактично вимоги заявника у поданій заяві зводяться до перегляду ухвали від 27.10.2023 та вжиття судом іншого забезпечення позову шляхом накладення арешту лише на нерухоме майно ТзОВ «ДС ОІЛ» у межах ціни позову 11468617 грн., а не до зміни виду вжитих заходів забезпечення позову.

Стаття 143 ГПК України пов`язує заміну заходів забезпечення позову зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову на предмет її правомірності.

Разом з цим, клопотання відповідача від 05.03.2024 не містить вимоги про скасування решти вжитих судом заходів забезпечення позову: шляхом накладення арешту на грошові кошти та рухоме майно.

З огляду на викладене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про заміну одного заходу забезпечення позову іншим на підставі ст.143 ГПК України не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 143, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ від 05.03.2024 про заміну одного заходу забезпечення позову (вжитих судом до подання позову) іншим відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та ухвалу підписано 12.03.2024.

Суддя І. О. Якушева