ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.2024 Справа №905/1618/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Рикова А.C., розглянувши справу

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка, Донецька область,

до відповідача Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 85950,75грн, заборгованості за абонентське обслуговування у сумі 360,44 грн, 3% річних у сумі 83,53 грн, інфляційних втрат у сумі 426,20 грн, всього 86820,92 грн,

За участю представників сторін (в режимі відеоконференції):

від позивача: Штанько С.В.,

від відповідача: Травінчева А.О.,

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 85950,75грн, заборгованості за абонентське обслуговування у сумі 360,44 грн, 3% річних у сумі 83,53 грн, інфляційних втрат у сумі 426,20 грн, всього 86820,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за публічним типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії зі сплати вартості відпущеної позивачем теплової енергії для потреб опалення орендованого відповідачем нежитлового приміщення, загальною площею 213,4 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул.Університетська, буд.58, та абонентського обслуговування за період 2022 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у сумі 85950,75грн та за абонентське обслуговування у сумі 360,44 грн. Обставини невиконання відповідачем грошових зобов`язань, на що посилається позивач, також стали підставою для нарахування заявлених до стягнення 3% річних у сумі 83,53 грн та інфляційних втрат у сумі 426,20 грн відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, період нарахування з 01.01.2022 по 30.01.2022.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на відсутність договірних відносин між сторонами з надання послуг з теплопостачання у спірний період; зазначив про отримання від позивача електронною поштою файлів додаткових угод та публічного договору, які не були належним чином оформлені, а саме: не містили підпису та печатки установи позивача та були не підписані електронним підписом, тобто фактично договору про надання комунальних послуг за позицією відповідача укладено не було. При цьому без підписаного та належним чином оформленого договору здійснення видатків кошторису на 2022 не є можливим, оскільки це є порушенням фінансової дисципліни з боку державного органу, яким є Головне Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 14.12.2023, при відкритті провадження у справі суд вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України. Ухвалою суду від 12.02.2024 з огляду на характер та обсяг доказів у справі суд визначив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Підготовчі засідання проведені 26.02.2024 та 05.03.2024. Ухвалою суду від 05.03.2024 суд закрив підготовче провадження та за письмовими заявами учасників в порядку ч.6 ст.183 Господарського процесуального кодексу України розпочав розгляд по суті 05.03.2024 після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції взяли участь представники сторін, позивач підтримав позовні вимоги; відповідач проти позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, та оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У період з січня по березень 2022 та з листопада по грудень 2022 позивачем на підставі розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №91 від 05.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021-2022», акту про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) від 25.10.2021, розпорядження начальника Слов`янської міської військової адміністрації №184 від 19.10.2022 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 в Слов`янській міській територіальній громаді для населення та інших споживачів», акту про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) від 08.11.2022, здійснено постачання теплової енергії для опалення багатоквартирного будинку за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул.Університетська, буд.58, який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України у Донецькій області, на підставі договору оренди №33/12/162 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська від 31.10.2012, є орендарем нежитлового приміщення, загальною площею 213,4м2, що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул.Університетська, буд.58.

За фактом відпуску теплової енергії для опалення орендованого відповідачем приміщення у опалювальні періоди 2022 року позивачем складені та підписані акти приймання-передачі теплової енергії: №122_688 за січень 2022 на суму 32750,63грн з ПДВ, №222_688 за лютий 2022 на суму 21778,96грн з ПДВ, №322_688 за березень 2022 на суму 28483,38грн, №1122_688 за листопад 2022 на суму -7665,19грн з ПДВ, №1222_688 за грудень 2022 на суму 10602,97грн з ПДВ, всього на загальну суму 85950,75грн.

За наслідком надання послуг з абонентського обслуговування у період 2022 року позивачем складені та підписані акти приймання-передачі: №А_122А_688 за січень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №№А_222А_688 за лютий 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_322А_688 за березень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_422А_688 за квітень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_522А_688 за травень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_622А_688 за червень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_722А_688 за липень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_822А_688 за серпень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_922А_688 за вересень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_1022А_688 за жовтень 2022 на суму 29,15грн з ПДВ, №А_1122А_688 за листопад 2022 на суму -1,52грн з ПДВ, №А_1222А_688 за грудень 2022 на суму 29,15грн з ПДВ, всього на загальну суму 360,44грн.

Відпуск теплової енергії на потреби опалення орендованого відповідачем приміщення та надання послуги з абонентського обслуговування відбувався за відсутності укладеного сторонами письмового договору.

Обставини відпуску теплової енергії відповідач не заперечує.

На оплату спожитих послуг з теплопостачання та з абонентського обслуговування позивачем сформовані відповідні рахунки.

Акти та рахунки позивач направляв на електронну адресу відповідача . Акти відповідачем підписані не були. Надходження актів та рахунків електронною поштою відповідач не заперечує.

Оплату за послуги з постачання теплової енергії та з абонентського обслуговування за період 2022 року відповідач не здійснив.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно зі статутом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», затвердженим розпорядженням голови облдержадміністрації від 18.01.2001 №30 в редакції розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.08.2020 №941/5-20, позивач є юридичною особою публічного права (п.2.1); метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам у порядку, встановленому законодавством (п.4.1).

Як визначено ст.1 Закону України «Про теплопостачання» виробництвом теплової енергії є господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору; постачанням теплової енергії (теплопостачанням) є господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо, також є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В розумінні наведених в ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» термінів позивач є виконавцем комунальних послуг.

Індивідуальним споживачем відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як свідчать матеріали справи відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України у Донецькій області на підставі договору оренди №33/12/162 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м.Слов`янська від 31.10.2012, є орендарем нежитлового приміщення, загальною площею 213,4 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул.Університетська, буд.58.

Згідно з абз.2 п.3.1 договору оренди №33/12/162 від 31.10.2012 в редакції додаткової угоди №6 від 03.08.2021 до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна, у тому числі витрати на сплату комунальних послуг. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем, або безпосередньо з постачальником комунальних послуг.

Обставин укладання відповідачем договорів стосовно відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого майна матеріалами справи не встановлюється, на такі обставини учасники не посилаються.

Наведене зумовлює висновок, що індивідуальним споживачем у відносинах з позивачем стосовно надання та отримання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення нежитлового приміщення загальною площею 213,4 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд.58, є Головне управління Державної міграційної служби України у Донецькій області.

За приписами ст.12 Закону «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вказано в ч.1 ст.12 Закону «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання (ч.3 ст.12 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону (ч.4 ст.12 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

За приписами ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку визначені ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 якої встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Положеннями ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: (1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; (2) плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч.7 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами Правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», якою затверджено Типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії за відповідними моделями договірних відносин.

Позивач, як виконавець комунальних послуг 04.10.2021 на офіційному сайті www.kpdtke.com.ua оприлюднив типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Про зміну моделі договірних відносин позивач повідомив відповідача листом №416/10 від 06.12.2021.

Матеріали справи не містять доказів прийняття співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд.58, рішення про вибір моделі договірних відносин та укладання з позивачем як з виконавцем комунальної послуги відповідного договору у спірний період.

Вказані обставини зумовлюють висновок, що відпуск теплової енергії на потреби опалення орендованого відповідачем нежитлового приміщення загальною площею 213,4 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд.58, та надання послуг з абонентського обслуговування позивач здійснив за умовами розміщеного 04.10.2021 на офіційному сайті позивача типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання в розумінні ст.633, ст.634 Цивільного кодексу України та був укладений між сторонами відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

За умовами п.1 типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua (п.2 індивідуального договору).

Згідно з умовами п.5 індивідуального договору виконавець зобов`язаний надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (Методика розподілу) (п.11 індивідуального договору).

Згідно з п.30 індивідуального договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: (1) плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; (2) плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті органу місцевого самоврядування та/або сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті органу місцевого самоврядування та/або сайті виконавця www.kpdtke.com.ua (п.31 індивідуального договору).

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п.32 індивідуального договору).

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу (п.33 індивідуального договору).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п.34 індивідуального договору).

Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п.51 індивідуального договору).

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що відпуск теплової енергії відповідачу для опалення орендованого ним нежитлового приміщення загальною площею 213,4 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд.58, у період з січня по березень та з листопада по грудень 2022 року підтверджується актами про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) від 25.10.2021 та від 08.11.2022.

За наслідком надання відповідачу послуг з централізованого постачання теплової енергії позивачем складено та підписано акти приймання-передачі теплової енергії: №122_688 за січень 2022 на суму 32750,63грн з ПДВ, №222_688 за лютий 2022 на суму 21778,96грн з ПДВ, №322_688 за березень 2022 на суму 28483,38грн, №1122_688 за листопад 2022 на суму -7665,19грн з ПДВ, №1222_688 за грудень 2022 на суму 10602,97грн з ПДВ, всього на загальну суму 85950,75грн.

Обставини постачання позивачем теплової енергії у вказаний період відповідач не заперечує.

Як пояснено позивачем вартість поставленої теплової енергії позивачем визначено на підставі п.30 індивідуального договору та виходячи з тарифів на теплову енергію для бюджетних установ без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку), що постачається Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго». Станом на 01.01.2022 відповідно до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21 тариф встановлений на рівні 2540,13 грн за 1Гкал (без ПДВ); з 05.01.2022 з урахуванням змін, внесених розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.12.2021 №1309/5-21, тариф встановлений на рівні 3246,35 грн за 1Гкал (без ПДВ).

За наслідком надання відповідачу послуг з абонентського обслуговування за період з січня по грудень 2022 позивачем складено та підписано акти приймання-передачі послуг: №А_122А_688 за січень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №№А_222А_688 за лютий 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_322А_688 за березень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_422А_688 за квітень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_522А_688 за травень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_622А_688 за червень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_722А_688 за липень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_822А_688 за серпень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_922А_688 за вересень 2022 на суму 33,74грн з ПДВ, №А_1022А_688 за жовтень 2022 на суму 29,15грн з ПДВ, №А_1122А_688 за листопад 2022 на суму -1,52грн з ПДВ, №А_1222А_688 за грудень 2022 на суму 29,15грн з ПДВ, всього на загальну суму 360,44грн.

Як пояснено позивачем розмір плати за абонентське обслуговування позивачем визначено на підставі п.30 індивідуального договору та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №928 від 01.09.2021). За відомостями актів щомісячний фіксований розмір плати за абонентське обслуговування з 01.01.2022 становив 25,28грн без ПДВ (з урахуванням корегування актом за листопад 2022); з 01.10.2022 24,29грн без ПДВ.

На оплату спожитих послуг з теплопостачання та з абонентського обслуговування позивачем сформовані відповідні рахунки, які були направлені разом з актами на електронну адресу відповідача . Надходження рахунків та актів відповідач не заперечує.

Заперечень щодо обсягів поставленої теплової енергії в спірний період, як і щодо здійснених позивачем розрахунків вартості поставленої теплової енергії та плати за абонентське обслуговування відповідач не наводить.

Між тим обставини справи свідчать, що відповідач у визначений п.34 індивідуального договору строк: не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, не здійснив розрахунку за поставлену позивачем у період 2022 теплову енергію на загальну сумі 85950,75грн та надані позивачем послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 360,44грн, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 85950,75грн та за абонентське обслуговування у сумі 360,44 грн.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією з засад судочинства є змагальність.

Згідно з ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на доведення матеріалами справи обставин відпуску позивачем теплової енергії у період 2022 року для опалення орендованого відповідачем нежитлового приміщення загальною площею 213,4 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вул. Університетська, буд.58, та надання відповідачу послуг з абонентського обслуговування на підставі укладеного сторонами згідно з приписами ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, враховуючи відсутність доказів сплати вартості наданих послуг з постачання теплової енергії у сумі 85950,75грн та з абонентського обслуговування в розмірі 360,44 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та послуг з абонентського обслуговування, суд зазначає, що не бере до уваги посилання відповідача на відсутність між сторонами договірних відносин у спірний період, оскільки ці посилання спростовуються матеріалами справи.

Також суд вважає за необхідне зауважити на тому, що обставини відпуску теплової енергії та надання послуг з абонентського обслуговування за відсутності укладеного між сторонами письмового договору про надання послуг з постачання теплової енергії, як і відсутність бюджетних асигнувань, на що посилається відповідач, суд не розцінює як підставу для відмови в задоволенні позову про стягнення вартості цих послуг за умови їх фактичного надання.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 426,20грн за період з січень 2022 та 3% річних у сумі 83,53 грн за період з 01.01.2022 по 31.01.2022, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатом проведеної перевірки наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що він не відповідає фактичним обставинам справи.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивач здійснив за період 01.01.2022-31.01.2022 на суму заборгованості 32784,37грн, що складається з оплати послуг з постачання теплової енергії у сумі 32750,63грн та оплати послуг за абонентське обслуговування 33,74грн за зобов`язаннями січня 2022.

Враховуючи строки виконання зобов`язань, встановлені п.34 індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, а саме: не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язань за період січня 2022 настав 28.02.2022.

Таким чином у визначений позивачем період нарахування 3% річних та інфляційних втрат строк виконання зобов`язань за січень 2022 не настав, а отже відсутнє прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 83,53грн та інфляційних втрат у сумі 426,20грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших судових витрат сторонами до розподілу не заявлено.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Митрополитська, б. 20, ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, б.39, ) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 85950,75 грн, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 360,44 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2134,59 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 05.03.2024 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2024.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова