ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2024 р. Справа№ 910/16377/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко О.В.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 20.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023

у справі № 910/16377/23(суддя - Мельник В.І)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі"

до Міністерства юстиції України

про визнання незаконним та скасування в частині наказу МЮУ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 повернено без розгляду позовну заяву.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 16.11.2023 (згідно дати звернення до канцелярії суду) Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/16377/23, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/16377/23, матеріали направити для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він, як позивач, має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставами виникнення та поданими доказами.

За твердженням апелянта, основною позовною вимогою майнового характеру є визнання протиправним та скасування в частині наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 № 1562/5, тоді як реєстраційні дії щодо товариств, про скасування яких йде мова у позовній заяві - проведені на підставі та на виконання наказу від 02.05.2023 № 1562/5, а тому є похідними від основної вимоги та такими, що скасовують юридичні негативні наслідки акту.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Станік С.Р., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16377/23 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

04.12.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/16377/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/16377/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/16377/23. призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/16377/23 у судовому засіданні 20.12.2024 об 11 год. 45 хв.

20.12.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Гончарова С.А. з 18.12.2023 по 23.12.2023 у відрядженні, з 24.12.2023 по 12.01.2024 у відпустці та з 15.01.2024 по 26.01.2024 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 призначено до розгляду у судовому засіданні справу №910/16377/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 на 20.02.2024 о 14 год. 00 хв.

08.02.2024 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення. а оскаржувану ухвалу без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторні та суттєво ускладнить вирішення спору.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який входив до складу суду, у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 прийнято справу № 910/16377/23 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Яковлєв М.Л. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 на раніше визначену дату 20.02.2024.

В судове засідання 20.02.2024 сторони не з`явились, своїх представників не направили, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЕНЕРДЖІ" подало на розгляд Господарького суду міста Києва позовну заяву до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування в частині наказу Міністерства юстиції України №1562/5 від 02.05.2023.

Вивчивши подані матеріали, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява з додатками підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Оскільки, як вбачається із позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЕНЕРДЖІ" заявлено 3 немайнових вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 повернуто без розгляду позовну заяву. Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

У той же час, за даним позовом, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру по кожній із заявлених вимог із визначенням та дослідженням різного кола доказів щодо встановлення обставин, на які посилається позивач.

Проте, колегія суддів вважає такі доводи суду першої інстанції помилковими та передчасними з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За змістом частини 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

При цьому однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

При цьому об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Вказана позиція є сталою та підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2023 у справі № 916/1522/22, від 04.04.2023 у справі № 911/1757/21, від 30.03.2023 у справі № 910/4501/22, від 19.12.2022 у справі № 921/318/22 та в інших, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем в одній позовній заяві об`єднано вимоги про визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 року №1562/5, скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційних дій та зобов`язання відповідача поновити реєстраційні дії, що стосуються Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЕНЕРДЖІ".

За замістом частини першої статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

У той же час аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України у системному співвідношенні з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, з огляду на приписи частини 6 статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Проте, у будь-якому випадку коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах 4, 5 статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.

Подібні висновки містять постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 902/434/19 та від 02.12.2020 у справі № 908/420/20, від 18.08.2023 у справі №910/21280/21.

Так, позивач у даній справі звернувся з позовними вимогами до відповідача про:

- визнання наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 Nє1562/5 «Про задоволення скарги» незаконним та скасування його в частині пункту 2 щодо скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 04.01.2023 Nє 016047091 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» щодо ТОВ «СМАРТ ЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 38103460), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною та пункту 6 в частині виконання вказаного пункту 2 наказу;

- скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 02.05.2023 Nє017047091 «Скасування реєстраційної дії», проведену Панченковою О.I., Департаментом державної реєстрації Міністерство юстиції України щодо ТОВ «СМАРТ ЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 38103460), та;

- зобов?язання Міністерство юстиції України поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 04.01.2023 Nє 016047091 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» щодо ТОВ СМАРТ ЕНЕРДЖІ» ідентифікаційний код юридичної особи 38103460), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм законодавства під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації та прийняття наказу № 1562/5 від 02.05.2023.

Отже, основною позивною вимогою за цим позовом є визнання протиправним та скасування в частині наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 №1562/5.

Для встановлення, чи є позовна вимога щодо реєстраційних дій у цьому спорі похідною, слід з`ясувати щодо яких відносин виник спір у справі та на захист яких прав та інтересів заявлений позов, а відповідно, чи призведе до повного відновлення порушеного суб`єктивного права особи та ефективного захисту прав та законних інтересів позивача задоволення лише основної вимоги без похідної. При цьому, слід брати до уваги те, що задоволення похідної вимоги прямо залежить від задоволення іншої позовної вимоги. Така вимога не може бути самостійною.

Такі правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 13.11.2019 у справі № 910/9834/18, від 23.03.2023 у справі №911/196/21.

Дослідивши доводи позовної заяви, колегія суддів зазначає, що вимоги щодо скасування та поновлення в ЄДРПОУ реєстраційних дій щодо Товариств є похідними від основної вимоги про скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 №1562/5, оскільки проведені на підставі такого наказу.

Тобто, заявлені позовні вимоги позивача є вимогами, які нерозривно взаємопов`язані між собою та поєднані одним матеріально-правовим змістом і направленні на відновлення становища, яке існувало до його порушення.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі належним чином не вмотивовано, яким чином заявлені позивачем вимоги скасування та поновлення в ЄДРПОУ реєстраційних дій не є похідними позовними вимогами, з огляду на те, що вони виникають із наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 №1562/5, визнання протиправним якого є основною позовною вимогою в межах даного спору.

Висновки суду першої інстанції, що спільний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме встановленню усіх обставин справи, з`ясуванню спірних правовідносин сторін, оскільки позов фактично подано на підставі правовідносин, які виникли щодо сімнадцяти юридичних осіб, що мають окреме коло фактичних обставин спору та доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки на час постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали статтею 174 чинного ГПК України, на відміну від статті 63 цього Кодексу в редакції, чинній до 15.12.2017, не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.

Вказане вище підтверджується правовими позиціям Верховного Суду, викладеними в постановах від 14.11.2019 у справі № 910/9302/19, від 24.11.2020 у справі № 910/3748/20, від 31.03.2021 у справі № 910/16780/20, від 24.12.2021 у справі № 911/2291/21.

Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 31.10.2020 у справі № 922/1359/19, за якою на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог. При цьому на стадії відкриття провадження у справі суд має надати оцінку доказам, доданим позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Слід також зазначити, що суд першої інстанції вказуючи, що позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог, не було враховано положення ч. 6 ст. 173 ГПК України, яка надає суду право з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто одним із основних принципів господарського судочинства - є саме своєчасність вирішення судом спору, способом дотримання якого і є можливість роз`єднання позовних вимог, якщо суд вбачає, що це надасть змогу здійснити більш якісний розгляд справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін. Водночас, повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції фактично самоусунувся від виконання власних процесуальних обов`язків, адже вбачаючи наявність обставин які можуть значно утруднити розгляд справи та призвести до затягування такого розгляду, помилково повернув відповідну позовну заяву.

Крім того, при визначенні наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі суд має враховувати принцип процесуальної економії. Такий принцип господарського судочинства передбачає, що господарський суд, учасники судового процесу економно та ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

Вказане узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 18.02.2022 у справі № 911/2587/21.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі №910/16377/23 підлягає скасуванню, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" направленю на розгляд господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання щодо прийняття, залишення без руху чи повернення позовної заяви.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати за апеляційний перегляд підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 4, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 280, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.04.2023 у справі № 910/16377/23 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі №910/16377/23 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/16377/23 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 05.03.2024 враховуючи перебування судді Яковлєва М.Л. з 27.02.2024 по 01.03.2024 на лікарняному.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.В. Тищенко

М.Л. Яковлєв