ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/133/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до ОСОБА_1

про стягнення 58074,98 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 58074,98 грн., з яких: 31404,98 грн. заборгованості по тілу кредиту, 26670,00 грн. заборгованості по відсотках.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.02.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 07.03.2024р.

13.02.2024р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.52-57).

В судовому засіданні 07.03.2024р. судом оголошено вступну та резолютивну частину.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання кредиту №068004-КС-001 від 18.12.2021 в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

Позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 33000,00 грн.

Вказані кошти були перераховані на банківську картку відповідача ТОВ "ФК Елаєнс", яке надає позивачу посередницькі послуги.

Вказує, що відповідач кредитні кошти повернув частково, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 31404,98 грн. та 26670,00 грн. заборгованості по відсотках.

Представник позивача в засідання суду 07.03.2024р. не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.52-57).

Відповідач, в порядку ст.165 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував, свого представника для участі в судовому засіданні не направив.

Направлена на адресу реєстрації відповідача ухвала суду від 05.02.2024р., повернена відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата.

З метою повідомлення відповідача про дати слухання справи судом було здійснено дзвінки за номером телефону НОМЕР_1 , вказаному в анкеті клієнта при оформленні кредитного договору, однак вказаний телефонний номер не обслуговується (а.с.51).

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21.02.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" надіслало ФОП Лук`янчуку В.В. пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту (а.с.29).

Вказану пропозицію було прийнято відповідачем 21.02.2021р. (акцепт) (а.с.30).

ФОП Лук`янчуком В.В. було заповнено анкету клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі https://bizpozyka.com/ua, в якій зазначено відомості про особу позичальника, РНОКПП, паспортні дані, адресу реєстрації та проживання, електронну пошту, номер телефону, прибуток за останній місяць, номер банківського рахунку для перерахунку коштів, а також бажану суму кредиту (а.с.32).

18.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Лук`янчуком Владиславом Володимировичем (позичальник) було укладено договір №068004-КС-001 про надання кредиту (а.с.28), за умовами п.1 якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 33000,00 грн. (тридцять три тисячі грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - Договір).

Вказані документи підписувалися та надсилались сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

У пункті 1 договору визначено наступні умови кредитування:

- тип Кредиту: кредит.

- строк кредиту: 16 тижнів.

- процента ставка: в день 1,01097024, фіксована.

- комісія за надання кредиту: 4950,00 грн.

- загальний розмір наданого Кредиту: 33 000,00 грн.

- термін дії Договору до 09.04.2022 р.

- орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 64880,00 грн.

Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

В пункті 3 договору сторони погодили графік платежів, згідно з яким передбачено 8 обов`язкових платежів по 8110,00 грн., починаючи з 01.01.2022р. до 09.04.2022. Загальна сума платежів становить 64880,00 грн., з яких: 33000,00 грн. - основна сума (кредит), 26930,00,00 грн. - проценти за користування кредитом, 4950,00 грн. - комісія за надання кредиту.

Відповідно до довідок ТОВ Фінансова компанія "Елаєнс" від 17.08.2023р., на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів №41084239_14/12/17 укладеного з ТОВ "Бізнес Позика", ТОВ ФК "Елаєнс" 18.12.2021р. здійснило переказ коштів у розмірі 33000,00 грн. на банківський рахунок ФОП Лук`янчука В.В. згідно кредитного договору №068004-КС-001 від 18.12.2021р. (а.с.33).

Позичальник свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 58074,98 грн., з яких: 31404,98 грн. заборгованості по тілу кредиту, 26670,00 грн. заборгованості по відсотках.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.01.2022р. фізична особа-підприємець Лук`янчук Владислав Володимирович припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням.

При розгляді даної справи судом враховано висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18, згідно з яким за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП її зобов`язання не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Між сторонами виникли правовідносини кредитування на підставі договору про надання кредиту №068004-КС-001 від 18.12.2021р.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Як визначено ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За приписом частини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Частиною 11 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості:

- умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги;

- найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги;

- гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги;

- порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Лук`янчуком В.В. 18.12.2021 р. було укладено кредитний договір через телекомунікаційну систему шляхом обміну електронними повідомленнями та направленням позичальнику одноразового ідентифікатору, введенням якого він підтвердив факт прийняття пропозиції про укладення кредитного договору та додаткової угоди до кредитного договору (а.с.28-30).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 33000,00 грн., шляхом перерахування на вказаний відповідачем в анкеті банківський рахунок.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк до 09.04.2022р. включно кредит у повному обсязі не повернув, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 31404,98 грн.

Крім суми боргу за кредитом позивач просить стягнути з відповідача 26670,00 грн. прострочених платежів за відсотками.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як уже зазначалося, у пункті 1 договору погоджено фіксовану процентну ставку в розмірі 1,01097024 в день.

Згідно погодженого сторонами графіку платежів, сторони домовились про те, що повернення кредиту відбувається шляхом сплати відповідачем фіксованої суми щомісячно (8110,00 грн.), з кінцевою датою повернення - 09.04.2022.

Суд встановив, що саме до вказаної дати позивач здійснював нарахування процентів за кредитом (розрахунок на а.с.22-27).

Перевіривши проведені позивачем нарахування по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами, суд встановив, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 31404,98 грн. заборгованості по тілу кредиту та 26670,00 грн. заборгованості по процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовна заява подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", тому при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (платіжні інструкції №2984 від 23.08.2023 р. на суму 214,72 грн., №604 від 25.01.2024р. на суму 2207,68 грн.)

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому згідно приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 2422,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, ):

- 31404,98 грн. заборгованості по тілу кредиту;

- 26670,00 грн. заборгованості по процентах;

- 2422,40 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - у справу

- позивачу через Електронний суд

2 - відповідачу (рек. з повід., РНОКПП НОМЕР_2 )