ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"13" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1456/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Большакова В.А.

дослідивши матеріали справи

за заявою боржника: ОСОБА_1

про неплатоспроможність

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін та учасників:

боржник: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від кредиторів: ПАТ "МТБ Банк" - Олейнічук Т.В.; ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Ляпкало А.І. (приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду);

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Коваленко І.А.

Судове засідання 13.03.2024р. проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Встановив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2021р. (суддя - Найфлейш В.Д.) відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією майна ОСОБА_1 арбітражного керуючого Коваленко І.А.

Ухвалою попереднього засідання суду від 02.09.2021р. визнано вимоги кредиторів до боржника: ПАТ "МТБ Банк" на суму 21 296 922,40 грн., ФОП Капоріна Т.Р. на суму 316920,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.02.2022р. визнано грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" до боржника ОСОБА_1 на суму 32 093 361,98 грн.

Постановою Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. визнано банкрутом ОСОБА_1, введено процедуру погашення боргів, призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Коваленко І. А.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023р. апеляційну скаргу ПАТ "МТБ БАНК" - залишено без задоволення, постанову Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. у справі № 916/1456/21 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2023р. касаційну скаргу ПАТ "МТБ БАНК" задоволено частково, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023р. та постанову Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. у справі № 916/1456/21 скасовано; справу № 916/1456/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.08.2023р. суддею Найфлейшем В.Д. заявлено самовідвід від розгляду справи № 916/1456/21.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2023р. суддею Лепехою Г.А. прийнято справу № 916/1456/21 до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2024р. суддею Грабован Л.І. прийнято справу № 916/1456/21 до свого провадження.

ПАТ "МТБ БАНК" звернулося із клопотанням від 21.09.2023р. (вх. №32927/23 від 21.09.2023р.) про закриття провадження у справі на підставі ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до декларації боржник відображає доходи в 35 000 грн. на рік та не відображає заробітну платню в сумі 25 747, 83 грн., тобто за 2019р. підтверджено документально не задекларована сума отриманої заробітної плати; задекларовані доходи боржника становлять 35 000 грн. за 2019р., утримання дітей - 23 232 грн. на рік, тобто в боржника в 2019р. на власні потреби мало лишитися 11 768 грн. або 980, 66 грн. на місяць, тоді як в 2019р. боржник здійснив 13 закордонних поїздок; власником автомобілів не є боржник, однак навіть експлуатація таких транспортних засобів вимагає значних коштів; відповідно до наданих пояснень боржника в нього з дружиною укладено шлюбний контракт і вони мають роздільні бюджети, тобто дружина його не утримує; боржник протягом трьох років, що передували відкриттю провадження перебував на посаді керівника трьох підприємств, однак жодна з виписок банку не відображає отримання ним заробітної плати. Кредитор вважає, що наведені обставини свідчать про намагання боржника ухилитися від виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості і не дає підстав вважати боржника чесним і сумлінним боржником, який керувався принципом добросовісності.

Представник боржника звернувся із клопотанням, сформованим в системі «Електронний суд» 12.03.2024р. (вх. №10571/24 від 13.03.2024р.), про закриття провадження у справі №916/1456/21 про неплатоспроможність; проведення розгляд даного клопотання без його участі та участі його представника. Клопотання обґрунтоване тим, що постановою Верховного Суду від 27.06.2023р. постанову Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. у справі №916/1456/21, якою припинено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 та визнано його банкрутом, було скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області. При цьому, суд касаційної інстанції зазначив серед іншого щодо розбіжностей у заробітній платі боржника, відображеній у деклараціях, з відомостями з реєстру фізичних осіб платників податку ДПС України; оскільки з заробітної плати ОСОБА_1 зійсювались щомісячні відрахування до виконавчої служби, ним як керівником субєктів господарсювання було складено довідки про реальні отримані доходи (без врахування коштів які перераховувались до виконавчої служби); розбіжність у заробітній платі боржника, яка відображена у деклараціях, з відомостями з реєстру фізичних осіб платників податку ДПС України виникла виключно через вказані факти. ОСОБА_1 не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконував обов`язки боржника та не приховував обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонстрував дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживав заходів до задоволення їх вимог. Однак, інформація у декларації про майновий стан дійсно була зазначена неповно, виправити її на даний час можливості немає, оскільки виправлену декларацію про майновий стан з повною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї боржник має право подати упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації.

У зв`язку із чим, ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі, повідомляє, що планує звернутись до суду із новою заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановленому законодавством порядку та строки.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд встановив:

Постановою Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. визнано банкрутом ОСОБА_1, введено процедуру погашення боргів, призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Коваленко І. А.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023р. апеляційну скаргу ПАТ "МТБ БАНК" - залишено без задоволення, постанову Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. у справі № 916/1456/21 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2023р. касаційну скаргу ПАТ "МТБ БАНК" задоволено частково, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023р. та постанову Господарського суду Одеської області від 08.11.2022р. у справі № 916/1456/21 скасовано; справу № 916/1456/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Згідно вказаної постанови в оскаржуваних судових рішеннях не спростовано такі аргументи скаржника, як:

- невідповідність задекларованих доходів боржника з витратами на утримання дітей, які він має нести відповідно до закону;

- згідно з наданими боржником поясненнями, він та його дружина уклали шлюбний контракт і вони мають роздільні бюджети, тобто дружина не утримує боржника, при цьому щомісячні витрати боржника на власні потреби судом не встановлювалися і заперечення скаржника з цього приводу не перевірені;

- щодо розбіжностей у заробітній платі боржника, відображеній у деклараціях, з відомостями з реєстру фізичних осіб платників податку ДПС України, суд апеляційної інстанції обмежився вказівкою на те, що ці розбіжності є не значними. Однак жодного аналізу стосовно того, яка ж заробітна плата боржника є реальною, за який період, які причини зумовили її некоректне відображення (внесення) боржником та які дії вчинялися, для виправлення цього в оскаржуваних судових рішеннях не зазначено;

- обмежившись посиланням на те, що боржник не є власником транспортних засобів (автомобілів), на яких він перетинав кордон, судами не з`ясовувалися обставини стосовно витрат на експлуатацію боржником цих автомобілів;

- доводи скаржника про те, що боржник протягом 3-х років, що передували відкриттю провадження перебував на посаді керівника трьох підприємств, суди відхилили з посиланням відсутність у виписках з банку відомостей про отримання ним заробітної плати. При цьому судами не розглянуто і не спростовано посилання скаржника на відомості з реєстру фізичних осіб платників податку ДПС України з вказівкою на конкретні періоди і суми виплачених боржнику доходів, зокрема й заробітної плати, а також суми незадекларованої заробітної плати;

- жодна виписка з банківських установ не містить інформації про реальний рух коштів, оплату комунальних рахунків, витрат на утримання дітей, придбання продуктів харчування, лікування, оплату закордонних поїздок тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, яким встановлені умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи та відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" цього Кодексу.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Зокрема, пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства

Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 зазначив, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

У постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 висловлено правову позицію про те, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Верховний суд у постанові від 08.12.2022 у справі №916/1941/21 вказав, що відсутність встановлення арбітражним керуючим факту неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї не може безумовно свідчити про повноту та достовірність декларацій боржника та не звільняє суд від обов`язку здійснити з власної ініціативи перевірку таких обставин та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається наявність обставин стосовно не надання боржником повних і достовірних відомостей щодо майна, доходів та витрат, необхідних для виключення сумнівів щодо добросовісності боржника та його дійсного майнового стану.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 7 ст. 123.

Керуючись п.1 ч.7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження у справі №916/1456/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

2.Припинити процедуру реструктуризації боргів, введену ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2021р.

3.Припинити повноваження керуючого реструктуризацією боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Коваленко Ірини Анатоліївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №521 від 21.03.2013р.

4.Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2021р. по справі №916/1456/21.

Ухвала набирає законної сили 13 березня 2024р. та відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повну ухвалу складено та підписано 18 березня 2024р.

Копію ухвали надіслати на електронну адресу: ПАТ "МТБ Банк" (), ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (), представника ОСОБА_1 Ситника О.П. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), арбітражного керуючого Коваленко І.А. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Копію ухвали надіслати: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ФОП Капоріна Тимура Робінзоновича ( АДРЕСА_3 ).

Суддя Л.І. Грабован