ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/5480/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Спільного підприємства "Фрегат" Товариства з обмеженою відповідальністю (61176, м. Харків, вул. Амосова, буд. 36)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 155)
про стягнення 30136,92 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Спільне підприємство "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь надмірно сплачені кошти у розмірі 30136,92 грн. Позов обґрунтовано надмірно сплаченими позивачем коштами за договором про надання послуги постачання теплової енергії №30-ОЮ/20 від 27.12.2019 в частині постачання теплової енергії у встановлені договором строки, у зв`язку з чим позивачем було надмірно сплачено кошти.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, ці витрати складаються з витрат з оплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа 17.01.2024, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 15.01.2024 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа 17.01.2024, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 15.01.2024 до електронного кабінету відповідача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Отже, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

30.01.2024 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2671) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

02.02.2024 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №3096), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Суд констатує, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

27.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» (виконавець) та Спільним підприємством «Фрегат» Товариством з обмеженою відповідальністю (споживач) було укладено Договір з власником (користувачем) будівля про надання послуги з постачання теплової енергії № 30-ОЮ/20 (далі - Договір) (а.с. 7-11), відповідно до умов пункту 1.1. якого, виконавець зобов`язується надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 4.4 вищевказаного Договору, споживач сплачує попередню оплату.

Споживач за10 (десять) днів до початку розрахункового періоду на підставі рахунку - фактури сплачує виконавцю вартість послуги з постачання теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за спожиту послугу з постачання теплової енергії споживач здійснює на підставі рахунку - фактури до 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

На виконання умов Договору споживач вчасно здійснював передоплату виконавцю за послуги, про що свідчать акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

Так, на початку 2022 року на рахунку позивача було передоплати 2473,00 грн. 17.01.2022 позивач сплатив на користь відповідача у якості попередньої оплати за теплову енергію згідно Договору грошові кошти у розмірі 42447, 33 грн., про що свідчить платіжне доручення № 4142 від 17.01.2022 (а.с. 17). Наступний платіж позивач здійснив 15.02.2022, про що свідчить платіжна інструкція №4162 на суму 47065,96 грн. Останній платіж Позивач здійснив 25.04.2022 у розмірі 37982, 16 грн. Отже, за період з 01.01.2022 по 31.05.2022 позивач перерахував передоплату на загальну суму 127495,45 грн., що підтверджується карткою розрахунку № 6852 за період від 01.01.2022 до 31.05.2022.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що всього відповідач у 2022 році здійснив лише часткове постачання теплової енергії на користь позивача за Договором на загальну суму 99831,75 грн, що підтверджується актами надання послуг, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток.

Так, станом на 30.04.2022 позивачем було надмірно сплачено кошти на рахунок виконавця (відповідача) у сумі 30136, 92 грн, проте, після 30.04.2022 виконавець не виконував свої обов`язки за Договором та не постачав теплову енергію споживачеві, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) після 14.04.2022 також відсутні.

Також позивачем у позові зазначено про те, що відповідач надав позивачу Акт звірки за період 2023 року, відповідно до якого убачається, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 30136, 92 грн.

Відповідно до з пп. 4.4.1 п. 4.4 Договору, остаточні розрахунки за фактично спожиту послугу з постачання теплової енергії у розрахунковому періоді здійснюються на підставі:

- оригіналів підписаних обома сторонами та скріплених їх печатками Актів прийому - передачі послуги (далі - Акт) оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України та цього Договору (надалі - «Платіжні документи»). Виконавець повинен надати споживачу два примірники підписаного і скріпленого печаткою теплопостачальної організації Акту до 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки теплової енергії, у випадку порушення цього терміну остаточний розрахунок в цьому випадку здійснюється в найближчий платіжний день Споживача після дня підписання Акту обома сторонами.

Разом з тим, позивачем зазначено про те, що останні рахунки на оплату наданих послуг були надіслані позивачу 14.04.2022, які вчасно були сплачені. Жодних рахунків на оплату та актів здачі-приймання робіт (надання послуг) між сторонами після 14.04.2022 не підписувались та не надавались позивачу.

Таким чином, сума надмірно сплачених коштів позивачем на момент подання позову складає 30136,92 грн.

У зв`язку з наявною заборгованістю та з метою врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача Претензію за вих. № 12402 від 04.10.2023 з вимогою негайно повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 30136,92 грн.

У відповідь на претензію позивача, відповідач у своєму листі за вих. № 110 від 16.10.2023 визнав наявність зазначеної заборгованості, проте надмірно сплачені кошти у розмірі 30136,92 грн. позивачу не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач у своєму відзиві (який надійшов до суду 30.01.2024 за вх. №2671) позовні вимоги визнав у позовному обсязі.

Суд перевірив наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно п. 7.3. Договору, порядок і умови внесення до нього змін, продовження його дії та розірвання» припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.

Як свідчать матеріали справи, 31.05.2022 сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої Договір припиняє свою дію з 01.06.2022.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, в частині порядку та строків розрахунків, а також відповідальності за своєчасність розрахунків договір діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

У зазначеній вище Додатковій угоді також вказано, що на момент припинення Договору сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 30136,92 грн.

Отже, наявна заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 30136,92 грн. підтверджена документально матеріалами справи.

З указаними вище обставинами та наявною заборгованістю у розмірі 30136,92 відповідач погодився у відзиві на позовну заяву та визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Суд зазначає, що у даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а тому суд приймає таке визнання позову як належне та задовольняє позовні вимоги Спільного підприємства "Фрегат" Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" надмірно сплачені кошти у розмірі 30136,92 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору у сумі 2684,00 грн., суд виходив з положень ст.129,130 ГПК України. Так, відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне повернути позивачу половину суми сплаченого судового збору із Державного бюджету, що становить 1342,00 грн. (2684,00грн./2), а другу половину (1242,00 грн.) - стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 130, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 155, ) на користь Спільного підприємства "Фрегат" Товариства з обмеженою відповідальністю (61176, м. Харків, вул. Амосова, буд. 36, ) - надмірно сплачені кошти у розмірі 30136,92 грн. та 1342,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" березня 2024 р.

Суддя Є.М. Жиляєв