ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 березня 2024 рокуСправа № 912/2321/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фермерського господарства "Іскандер-73" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 16.02.2024 у справі №912/2321/23
про розірвання договору, зобов`язання повернути земельну ділянку
за участю представників:
від позивача - Флоря А.В., голова;
від позивача - Швидич Т.В., розпорядження № 232-к від 23.10.2023, трудовий договір від 23.10.2023;
від відповідача - участі не брали.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області з вимогами до Фермерського господарства "Іскандер-73" про
- з покладенням на відповідача судових витрат.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2024 (повний текст рішення складено та підписано 21.02.2024) у задоволенні позову відмовлено.

16.02.2024 від відповідача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якої просить відшкодувати фермерському господарству "Іскандер-73" за рахунок Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області понесені господарством витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 750,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною другою статті 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив суд, що у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що в судовому засіданні 13.02.2024 (в якому оголошено вступну та резолютивну частини рішення) представником відповідача адвокатом Загороднім І.В. було заявлено клопотання в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Також, судом встановлено, що клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подано до суду 16.02.2024, тобто в межах строків, визначених частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на те, що короткий текст рішення суду було оголошено 13.02.2024.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 116 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.02.2024 прийнято клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до розгляду та призначено судове засідання на 12.03.2024.

08.03.2024 від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, яке за змістом фактично є запереченням, за змістом яких позивач просить відмовити відповідачу в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повністю.

В судове засідання, яке відбулось 12.03.2024, з`явились представники позивача, підтримавши заперечення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, письмові заперечення представника позивача, матеріали справи в частині, що їх стосуються, та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина п`ята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Судом встановлено, що правова допомога Фермерському господарству "Іскандер-73" у даній справі надавались адвокатом Загороднім І.В., на підтвердження повноважень якого до матеріалів справи надано копії ордеру серії ВА №1070252 від 12.01.2024 та укладеного між відповідачем та адвокатом Загороднім І.В. договору про надання правничої (правової) допомоги від 15.12.2023, копія додатку №1 до договору від 15.12.2023.

Відповідно до умов договору про надання правничої (правової) допомоги від 15.12.2023 адвокат Загородній І.В. зобов`язується прийняти на себе доручення Клієнта про надання Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, правничої (правової) допомоги при розгляді Господарським судом Кіровоградської області справи №912/2321/23 за позовом Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до фермерського господарства "Іскандер-73" про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Згідно з п. 1.2 договору на виконання пункту 1.1 цього Договору Адвокат надає наступні види правничої (правової) допомоги:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід Клієнта при розгляді справи в суді;

- складення заяв, скарг, заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта в суді, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню;

- представництво прав та інтересів Клієнта в господарському судочинстві, в інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами;

- інші види правничої (правової) допомоги, які не заборонені законом та здійснюються Адвокатом відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно п. 3.1 Договору за надання правничої (правової) допомоги, передбаченої пунктами 1.1, 1.2 цього Договору, Клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається за ставками, визначеними у Додатку №1 до цього Договору, із врахуванням обсягу та витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги, що відображається у Звіті про витрачений час на надання правничої (правової) допомоги та Акті про надання правничої (правової) допомоги.

Оплата гонорару Клієнтом здійснюється протягом 30 днів з дня ухвалення судом першої інстанції рішення у судовій справі (п. 3.2 Договору).

Додатком №1 до Договору від 15.12.2023 сторони погодили розмір гонорару адвоката за ставками.

Згідно акту про надання правничої (правової) допомоги від 14.02.2024 Адвокатом надано Клієнту наступну правничу (правову) допомогу:

1. Правовий аналіз документів, наданих Клієнтом, аналіз законодавства, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах 1,5 год (вартість 1500,00 грн).

2. Складання відзиву на позовну заяву 9 год (вартість 18 000,00 грн).

3. Підготовка додатків до відзиву на позовну заяву 1 год (вартість 300,00 грн).

4. Складання заперечень на відповідь на відзив 2,5 год (вартість 2 500,00 грн).

5. Підготовка додатків до заперечень на відповідь на відзив 0,5 год (вартість 150,00 грн).

6. Направлення заяв по суті справи (їх копій) та заяв з процесуальних питань (їх копії) іншим учасникам справи 1 год (вартість 300,00 грн).

7. Участь в судовому засіданні в суді (за 1 засідання) 2 засідання (вартість 4 000,00 грн).

Загальна вартість послуг з правничої (правової) допомоги складає 26 750,00 грн.

Позивач в свою чергу заперечив проти стягнення такої суми витрат на правову допомогу, зазначивши, що в акті про надання правничої (правової) допомоги від 14.02.2024 значаться послуги, які не пов`язані з розглядом справи в тому сенсі, що їх виконання для розгляду справи не було обов`язковим. Зокрема, витрати на вивчення судової практики не є обов`язковим для відшкодування, оскільки надання таких послуг не вимагається згідно з процесуальним законодавством; витрати на представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді не є обов`язковими для відшкодування також, оскільки явка учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Також зазначено, що дана справа не має значного обсягу складності, не потребує надмірного аналізу законодавства, значних витрат часу на аналіз матеріалів та підготовку додатків.

Суд частково погоджується з твердженням позивача.

Так, судом враховано вищевказані посилання позивача, а також взято до уваги те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 в справі № 910/2170/18.

Проаналізувавши обсяг наданих послуг, cуд вважає, що правовий аналіз документів, наданих Клієнтом, аналіз законодавства, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, підготовка додатків до відзиву на позовну заяву охоплюється послугою зі складання відзиву на позовну заяву; підготовка додатків до заперечень на відповідь на відзив охоплюється послугою зі складання заперечень на відповідь на відзив; направлення заяв по суті справи (їх копій) та заяв з процесуальних питань (їх копій) іншим учасникам справи також входить до послуг щодо складання заяв по суті справи.

Таким чином, розумними та справедливими є такі витрати:

- складання відзиву на позовну заяву (вартість 18 000,00 грн);

- складання заперечення на відповідь на відзив (вартість 2 500,00 грн);

- участь в двох судових засіданнях в суді (вартість 4 000,00 грн).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру витрат заявника на правничу допомогу до 24 500,00 грн, що відповідатиме критерію пропорційності, розумності та справедливості.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 123, 126, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Фермерського господарства "Іскандер-73" від 16.02.2024 № б/н про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (26241, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Велика Виска, вул. Центральна, 59, ) на користь Фермерського господарства "Іскандер-73" (26244, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Оникієве, вул. Махинька, буд. 12, ) 24 500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати до електронних кабінетів позивача та відповідача

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.03.2024.

Суддя Г.Б. Поліщук