ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4093/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сергєєв П.О.,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи : не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства СЕРВІС до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОНДО 2023" за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ЧОРНОМОР-БРИЗБУД, про стягнення 1441465,00 грн збитків,

зазначає наступне:

Державне підприємство СЕРВІС (далі ДП СЕРВІС, Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ГАЗОВИЙ ЦЕНТР БЕЗПЕКИ ТА НАВЧАННЯ" (далі ТОВ НГЦБН, Відповідач) про стягнення 1441465,00 грн збитків, посилаючись на те, що 03.03.2021 р. між сторонами укладено договір бербоут-чартеру (фрахтування) Судна № 01/21 танкеру Таманський, проте у зв`язку із порушенням Відповідачем взятих на себе зобов`язань Позивачем розірвано відповідний договір у односторонньому порядку та 19.12.2023 р. укладено договір із іншим контрагентом.

Танкер Таманський знаходився пришвартованим до причалу, який на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю ЧОРНОМОР-БРИЗБУД, та з яким 06.04.2021 р. відповідачем укладеного договір № 16/0421 на послуги з організації відстою плавзасобу, споживання електричної енергії та охорони. При цьому, Товариством з обмеженою відповід альністю ЧОРНОМОР-БРИЗБУД повідомлено Позивача про те, що у відповідача за період з травня 2021 р. по серпень 2022 р. утворилась заборгованості загальним розміром 1441465,00 грн у зв`язку із невиконанням вищезазначеного договору (лист від 21.02.2023 р. № 25).

З метою уникнення негативних наслідків та звільнення судна від наявних або майбутніх обтяжень, Державне підприємство СЕРВІС вимушено сплатило заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю ЧОРНОМОР-БРИЗБУД, тобто понесло збитки, які і просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ГАЗОВИЙ ЦЕНТР БЕЗПЕКИ ТА НАВЧАННЯ".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 18.09.2023 р. позовній заяві ДП СЕРВІС присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/4093/23 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.09.2023 р. прийнято позовну заяву ДП СЕРВІС до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4093/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.10.2023 р., залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ЧОРНОМОР-БРИЗБУД (далі ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД, Третя особа).

Надіслана ТОВ НГЦБН на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали про відкриття провадження у справі повернулась неврученою із відміткою поштової установи за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до залишеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписки 29.09.2023 р. ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, надіслану на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.10.2023 р. відкладено підготовче засідання на 21.11.2023 р.

З метою додаткового повідомлення Відповідача та Третьої особи господарським судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Відповідно до залишеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписки 01.11.2023 р. ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД отримано ухвалу суду від 24.10.2023 р., надіслану на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.12.2023 р., запропоновано ДП СЕРВІС надати письмові пояснення в контексті обґрунтування заявлених до стягнення 1441465,00 грн збитків, в т.ч. із посиланням на відповідні докази.

Надіслана ТОВ НГЦБН на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 24.10.2023 р. повернулась неврученою.

З метою додаткового повідомлення Відповідача та Третьої особи господарським судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Однак у період з 30.11.2023 р. по 07.12.2023 р. у зв`язку із несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих) комунікаційних мереж та ресурсів суду призупинено роботу автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області, внаслідок чого призначене на 05.12.2023 р. судове засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2023 р. призначено підготовче засідання на 26.12.2023 р.

З метою додаткового повідомлення Відповідача та Третьої особи господарським судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Відповідно до залишеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписки 29.11.2023 р. ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД отримано ухвалу суду від 21.11.2023 р., надіслану на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу.

Надіслана ТОВ НГЦБН на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 21.11.2023 р. повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

21.11.2023 р. ДП СЕРВІС представлено письмові пояснення.

Призначене на 26.12.2023 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2023 р. призначено підготовче засідання на 09.01.2024 р.

Надіслана ТОВ НГЦБН на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 11.12.2023 р. повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Призначене на 09.01.2024 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.01.2024 р. призначено підготовче засідання на 25.01.2024 р.

З метою додаткового повідомлення Відповідача та Третьої особи господарським судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Надіслана ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 26.12.2023 р. повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою, так само як і надіслана ТОВ НГЦБН ухвала від 26.12.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2024 р.

У той же час, судом з`ясовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ГАЗОВИЙ ЦЕНТР БЕЗПЕКИ ТА НАВЧАННЯ" змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "РОНДО 2023" (далі ТОВ "РОНДО 2023", Відповідач) та адресу місцезнаходження.

Окрім того, в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено адресу електронної пошти (скриньки) як один із способі зв`язку із Відповідачем.

Судом враховано, що документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (частини 1 та 4 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 25.01.2024 р. до електронної скриньки ТОВ "РОНДО 2023" доставлено ухвалу суду від 25.01.2024 р.

З метою додаткового повідомлення Відповідача та Третьої особи господарським судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.02.2024 р. відкладено розгляд справи на 07.03.2024 р.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 08.02.2024 р. до електронної скриньки ТОВ "РОНДО 2023" доставлено ухвалу суду від 08.02.2024 р.

Відповідно до залишеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписки 06.02.2024 р. ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД отримано ухвалу суду від 25.01.2024 р., надіслану на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу.

Надіслана ТОВ "РОНДО 2023" на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 25.01.2024 р. повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності сторін перед законом та судом, а також з метою надання можливості учасниками справи реалізувати права на викладення позиції у справі, виступу зі вступними словами, господарським судом здійснювався розгляд справи в межах розумного строку.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено право участі представника ДП СЕРВІС у засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду після звернення із відповідним клопотанням.

У призначене на 07.03.2024 р. судове засідання представники Відповідача та Третьої особи не з`явились, підстав неявки представників суду не повідомлено.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту статей 120,242 ГПК, пунктів 11,17,99,116,117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 р. у справі № 908/1724/19, від 14.08.2020 р. у справі № 904/2584/19 та від 13.01.2020 р. у справі № 910/22873/17.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 р. у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 р. у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 р. у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 р. у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 р. у справі № 916/1178/20, від 07.09.2022 р. у справі № 910/10569/21).

Окрім того, у відповідності до приписів пункту 76 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 із змінами, для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил. Ухвали Господарського суду Одеської області надсилались на адресу Відповідача зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте отримання їх Відповідачем залежить від суб`єктивної поведінки останнього, відтак надіслана кореспонденція суду вважається врученою належним чином, а Відповідач обізнаним про призначенні судові засідання.

Європейський суд з прав людини зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003 р.).

Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Письмового відзиву від ТОВ "РОНДО 2023" до Господарського суду Одеської області як і інших клопотань або заяв не надходило у зв`язку з чим у відповідності до частини 4 статті 13 та частини 9 статті 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.03.2024 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

03.03.2021 р. між ДП СЕРВІС (Судновласник) та ТОВ НГЦБН (Фрахтувальник) укладено договір бербоут-чартеру (фрахтування) Судна № 01/21 (Договір), за умовами пункту 1.1. якого за даним Договором судновласник зобов`язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для здійсненням ним господарської діяльності з перевезення вантажу, тренувальних цілей чи для інших цілей торгівельного мореплавства на строк, передбачений в даному Договорі, а фрахтувальник зобов`язаний своєчасно сплачувати плату фрахт у розмірі та порядку передбаченому даним Договором.

Назва судна: «Таманський», ІМО номер: 8727044, Прапор країни: Україна, Дата та місце побудови 1985 Болгарія (пункт 4 частина 1).

Порт та місце передачі в чартер Чорноморськ, Україна (пункт 8 частина 1).

Строк чартеру 5 років (пункт 16 частина 1).

Орендна плата: US$ 200 на добу, з ПДВ на час експлуатації судна. Орендна плата за період знаходження судна в порту US$ 50 на добу, з ПДВ (пункт 17 частина 1).

Технічне обслуговування. Фрахтувальник повинен належним чином підтримувати судно в належному стані після ремонту, в ефективному експлуатаційному стані та відповідно до належної практики комерційного обслуговування та за власний рахунок підтримувати Клас судна разом із Класифікаційним товариством… Понесені витрати Фрахтувальника на зазначені цілі повинні бути вирахувані із суми чартерних платежів, які має сплачувати Фрахтувальник (пункт 13 частина 2).

Фрахтувальник повинен підтримувати фінансову безпеку чи відповідальність стосовно зобов`язань сторонніх осіб, як того вимагає будь-який уряд, включаючи федеральний, штатський чи муніципальний або інший відділ чи орган влади, щоб дати можливість Судну без штрафних санкцій чи зборів законно виїхати або залишити будь-який порт, місце, територіальні або суміжні води будь-якої країни, штату чи муніципалітету без виконання затримки… (підпункт «с» пункту 13 частина 2).

Фрахтувальник зобов`язаний відшкодувати Власнику будь-яку втрату, шкоди, чи витрати, що виникли внаслідок фрахтування судна або відносно його експлуатації, а також будь-які витрати заставного характеру, що виникли внаслідок події, що сталася протягом періоду Чартеру… (пункт 21 частина 2).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

06.04.2021 р. між ДП СЕРВІС як Судновласником та ТОВ НГЦБН як Фрахтувальником підписано акт прийому-передачі судна.

18.07.2022 р. ДП СЕРВІС звернулось до ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД із листом щодо отримання дозволу (забезпечення доступу на судно) на прохід до судна з метою проведення інспектування, посилаючись на укладений між Позивачем та Відповідачем договір бердоут-чартеру судна «Таманський».

19.07.2022 р. ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД листом у відповідь повідомляє, що Позивач не має жодного відношення до договірних відносин між Відповідачем та Третьою особою. Повідомляє про необхідність отримання письмового дозволу від ТОВ НГЦБН для відвідування судна. Додаткового посилається на укладений 06.04.2021 р. між Відповідачем та Третьою особою договір № 16/0421 про надання послуг з організації відстою плавзасобу.

19.12.2022 р. між ДП СЕРВІС (Судновласник) та ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ЕССАЙМЕНТ» (Фрахтувальник) укладено стандартний бердоутний чартер балтійської міжнародної морської ради, за яким останньому передано у фрахт судно: «Таманський», ІМО номер: 8727044, Прапор країни: Україна.

07.03.2023 р. між Судновласником та Фрахтувальником підписано акт приймання-передачі судна «Таманський».

21.02.2023 р. ДП СЕРВІС отримано повідомлення ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД № 25, із змісту якого вбачається, що заборгованість ТОВ НГЦБН у розмірі 1441465,00 (один мільйон чотириста сорок одна тисяча чотириста шістдесят п`ять) грн. виникла на підставі Договору № 16/0421 від 06.04.2021 р., укладеного між ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД та ТОВ НГЦБН, відповідно до якого надавались щомісяця послуги з організації відстою плавзасобу, споживання електроенергії та додатково на підставі заявок Замовника послуг з охорони т/х «Таманський». Заборгованість виникла за період з травня 2021 по серпень 2022 років. У зв`язку із невиконанням умов Договору, ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД понесено затрати, у той же час повідомляє про обізнаність із розірванням Договору між Позивачем та Відповідачем. Пропонує оплатити заборгованість у розмірі 1441465,00 грн, після чого до Позивача як судновласника та будь-яких фрахтувальників не буде фінансових претензій, у тому числі у розумінні статті 42 Кодексу торговельного мореплавства України.

21.02.2023 р. ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД виставлено ДП СЕРВІС рахунок № 16 на оплату 1441465,00 грн із призначення платежу «сплата заборгованості за послуги відстою т/х «Таманський».

21.02.2023 р. ДП СЕРВІС перераховано ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД 1141465,00 грн та 300000,00 грн відповідно до платіжних доручень № 1007 та № 1008 із призначенням платежу «сплата заборгованості за послуги відстою т/х «Таманський» згідно рах. 16 від 21.02.2023».

ДП СЕРВІС зазначає про розірвання Договору в односторонньому порядку, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 р. у справі № 910/13634/22.

Рішенням у справі № 910/13634/22 встановлено, що в матеріалах справи наявне повідомлення № 154/2022 від 26.08.2022 про розірвання з 26.08.2022 договору бербоут-чартеру (фрахтування) № 01/21 від 03.03.2021; повідомлено про необхідність негайно повернути судно «Таманський» позивачу у порту за адресою: Одеська обл. Одеський р-н, смт Олександрівка, вул. Судноремонтна, 35; повідомлено про необхідність негайно погасити всю наявну заборгованість та відсотки, зокрема 16.140,00 доларів США та 66,10 доларів США відсотків за затримку в оплаті чартеру станом на 26.08.2022 та заборгованість, що виникне на дату фактичного повернення судна власнику.

При цьому предметом позову у справі № 910/13634/22 було визнання неправомірною односторонньої відмови від договору, позивач ТОВ НГЦБН, відповідач ДП СЕРВІС. Рішенням у справі № 910/13634/22 у задоволені позову ТОВ НГЦБН відмовлено.

16.08.2023 р. ДП СЕРВІС складено до ТОВ НГЦБН вимогу про сплату коштів в порядку регресу, посилаючись на отриманий лист від ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД та сплатою останньому 1141465,00 грн та 300000,00 грн, у зв`язку із наявністю заборгованості ТОВ НГЦБН перед ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД за послуги з організації відстою плавзасобу, споживання електроенергії. Відповідно до опису вкладення у цінний лист, накладної та фіскального чеку АТ «УКРПОШТА», вказану вимогу надіслано Відповідачу 16.08.2023 р.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, відшкодування збитків є одним із заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу положень статті 22 ЦК України, а порушення цивільного права, внаслідок якого особі завдано збитки, є підставою для їх відшкодування.

Правовідносини щодо відшкодування збитків урегульовані положеннями глави 25 "Відшкодування збитків у сфері господарювання" ГК України та глави 82 "Відшкодування шкоди" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України).

Частиною 3 статті 147 ГК України передбачено, що збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини 1 статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 р. у справі № 908/2261/17 (за позовом про відшкодування збитків).

Суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди/стягнення збитків, повинні виходити із того, що для застосування такої санкції, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового, додаткового. Для застосування заходів цивільно-правової відповідальності необхідний склад цивільного правопорушення.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміють майнову шкоду, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Частиною 2 статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Приписи пунктів 7,13 та 15 частини 1 статті 42 КТМ України передбачають, що судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будь-яким договором використання або фрахтування судна; постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці.

Поряд із цим, приписи статті 91 КТМ України передбачають, що кожне судно зобов`язане до виходу з морського порту одержати на це дозвіл капітана порту. Капітан морського порту повинен відмовити у видачі дозволу на вихід з порту в разі несплати встановлених зборів, штрафів та інших платежів.

Пред`являючи позов ДП СЕРВІС зазначено, що з метою уникнення негативних наслідків та звільнення судна від наявних або майбутніх обтяжень, Державне підприємство СЕРВІС вимушено сплатило заборгованість Відповідача перед ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД, тобто понесло збитки, які і просить стягнути з ТОВ НГЦБН.

Позиція ДП СЕРВІС обґрунтовується отриманням 21.02.2023 р. повідомлення від ТОВ ЧОРНОМОР-БРИЗБУД № 25, із змісту якого вбачається наявність заборгованості Відповідача перед Третьої особою розміром 1441465,00 грн за період травень 2021 р. серпень 2022 р., у зв`язку із порушенням умом укладеного між останніми договору від 06.04.2021 р. № 16/0421.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом цієї ж статті господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Здійснення господарської операції і, власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

В силу частин 1 та 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, визначено, що господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Господарський суд зауважує на тому, що, з огляду на вищенаведені приписи законодавства, господарська операція пов`язана не з самим фактом підписання договору, а з фактом руху активів суб`єкта господарювання та руху його капіталу, натомість сам по собі договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, оскільки останній свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, у той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг (виконання робіт, передачі товару тощо).

Частиною 1 статті 77 ГПК України унормовано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд позбавлений можливості співвідношення представленого Позивачем листа Третьої особи від 21.02.2023 р. із первинним документам, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. В процесі розгляду справи суд пропонував Позивачу надати письмові пояснення в контексті обґрунтування заявлених до стягнення 1441465,00 грн збитків, в т.ч. із посиланням на відповідні докази, у той же час, Позивач посилається на отриманий лист третьої особи.

За відсутності представленого до матеріалів справи договору (від 06.04.2021 р. № 16/0421), укладеного між Відповідачем та Третьою особою, доказів надання послуг за відповідним договором, господарський суд позбавлений можливості встановлення факту наявності у Відповідача як фрахтувальника обов`язкову сплачувати вартість наданих Третьою особою послуг, встановлення відповідної вартості наданих послуг та загального обсягу заборгованості, а відтак господарський суд позбавлений можливості встановлення об`єктивного та підтвердженого обсягу понесених Позивачем збитків, які, як зазначає Позивач, було сплачено Третій особі з метою уникнення негативних наслідків та звільнення судна від наявних або майбутніх обтяжень в розуміння приписів КТМ України за наявними у Відповідача як фрахтувальника судна невиконаннями зобов`язаннями.

Відповідно до цивільного законодавства та сталої судової практики відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. Тому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. У такому випадку баланс інтересів обох сторін спірних правовідносин дотримується.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю Позивачем складу цивільного правопорушення для стягнення збитків.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства СЕРВІС до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОНДО 2023" за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ЧОРНОМОР-БРИЗБУД, про стягнення 1441465,00 грн збитків відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на Державне підприємство СЕРВІС.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 18 березня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут