ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. Справа№ 910/12098/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Замлинський С.С.

від відповідача - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком"

на рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р.

у справі № 910/12098/23 (суддя - Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком"

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Влком" звернулося з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", у якому просить:

- зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 р. в натурі, шляхом передачі для Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" 34,278 м. куб. необробленої деревини, а саме: 10,48 м. куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи "Ялина" клас якості A діаметром 25-29 см. склад проміжний вартістю 34060,00 грн з ПДВ; 7,544 м. куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи "Ялина" клас якості A діаметром 30-34 см. склад проміжний вартістю 26102,24 грн з ПДВ; 6,142 м. куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи "Ялина" клас якості A діаметром 35-39 см. склад проміжний вартістю 22172,62 грн з ПДВ; 4,581 м. куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи "Ялина" клас якості A діаметром 40-49 см. склад проміжний вартістю 17132,94 грн з ПДВ; 5,531 м. куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи "Ялина" клас якості A діаметром 50-59 см. склад проміжний вартістю 21404,97 грн з ПДВ загальною вартістю 120872,77 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача 1576,31 грн неустойки та 7837,94 грн витрат, понесених у додатковому аукціоні з придбання необробленої деревини.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. у справі № 910/12098/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Влком" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що ним було здійснено 100% передоплату за придбану на аукціоні необроблену деревину, тому на підставі п. 5.2 укладеного договору відповідач зобов?язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару. Отже, враховуючи, що попередня оплата товару була здійснена позивачем 30.06.2023 р., тому відповідач зобов?язаний був передати партію товару у строк до 07.07.2023 р. включно, проте, вказаний обов?язок не виконав. При цьому, в аукціонному свідоцтві чітко зазначена деталізована інформація про товар, який мав бути поставлений.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/12098/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" на рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/12098/23.

До суду 11.12.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/12098/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/12098/23 залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України, надано скаржникові строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12098/23 та призначено до розгляду на 30.01.2024 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 р. оголошено перерву у справі № 910/12098/23 до 20.02.2024 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 р. оголошено перерву до 05.03.2024 р.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду скарги електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України та в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали від 21.12.2023 р. доставлено відповідачу до електронного кабінету, доказом чого є довідка про доставку електронних документів, що міститься в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про відкриття апеляційного провадження від 21.12.2023 р. у справі № 910/12098/23 оприлюднена у реєстрі 23.12.2023 р.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

20.04.2023 р. відбувся додатковий аукціон з продажу необробленої деревини, організатором якого визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа», а продавцем деревини - Філія «Путильське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відповідно до аукціонного свідоцтва № 2743/200423/39387152/1 право на укладення договору купівлі-продажу отримало Товариство з обмеженою відповідальністю «Влком».

20.04.2023 р. між Державним спеціалізованим підприємством "Ліси України" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Влком" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору за результатами аукціону з продажу необробленої деревини на підставі укладеної біржової угоди, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти необроблену деревину, реалізовану під час аукціону, яка відповідає умовам договору, і оплатити її вартість відповідно до умов, визначених розділом 4 договору.

Згідно з п. 3.1 договору термін поставки товару за договором до 30 червня 2023 року.

Як передбачено п. 3.4 договору, продавець у письмовому вигляді повідомляє покупця про готовність партії товару та надсилає запрошення на відбір партії товару (до відвантаження партії товару).

За п. 3.5 договору покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання від продавця повідомлення про готовність партії товару до відвантаження та запрошення на відбір партії товару вчиняє наступні дії: - надсилає продавцю у письмовому вигляді підтвердження про прибуття свого представника для відбору партії товару (із зазначенням відомостей про особу представника та його повноважень) або відмову від проведення такого відбору; - представник покупця, повноваження якого підтверджуються відповідними документами щодо представництва, у разі письмового направлення покупцем підтвердження про прибуття представника на такий відбір, проводить відбір партії товару.

У відповідності до п. 4.1 договору загальна вартість товару складає 733793,77 грн з ПДВ.

У пункті 4.4 договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання рахунку на оплату партії товару здійснити оплату (на умовах 100% передоплати) вартості кожної партії товару виключно у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця у розмірі, визначеному продавцем в рахунку, з урахуванням умов, встановлених пунктом 4.2 договору, якщо інше не обумовлено сторонами.

Згідно з п. 5.2 договору продавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару відповідно до графіку поставки, з урахуванням пункту 4.6 договору продавець зобов`язаний надати покупцеві наступні документи під час передачі кожної партії товару: товарно-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару.

Відповідно до п. 5.3 договору датою передачі партії товару продавцем та приймання партії товару покупцем (датою поставки) вважається дата виконання продавцем своїх зобов`язань по поставці згідно з погодженими сторонами умовами поставки.

За змістом пункту 6.2.1 договору продавець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі, відповідно до інформації, зазначеної в біржовому (аукціонному) свідоцтві, умов цього договору, графіку поставки та інших додатків до договору, передати покупцеві партію товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами в електронній системі біржі шляхом використання електронних підписів представників сторін. Договір діє до 30 червня 2023 року (п. п. 10.1, 10.2 договору).

На виконання умов укладеного договору позивач здійснив попередню оплату партії товару, що підтверджується платіжною інструкцією № 3034 від 30.06.2023 р. на суму 120872,77 грн.

Однак відповідач поставку попередньо оплаченого товару не здійснив, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору, поставку товару не здійснив, у зв`язку з чим у нього залишився невиконаний обов`язок з поставки товару.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки укладений між сторонами договір припинився 30 червня 2023 року, то і припинились зобов`язання сторін, які виникли з цього договору.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша цієї статті). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України та стаття 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає і інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору.

Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Таким чином, зобов`язання, яке існувало на момент дії договору, однак лишилось невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 р. у справі № 927/333/17 та від 19.03.2019 р. у справі № 916/626/18.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції стосовно того, що оскільки укладений між сторонами договір купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 р. припинився 30.06.2023 р., то і припинились зобов`язання сторін, які виникли з цього договору - визнаються колегією суддів помилковими з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було здійснено попередню оплату товару, що підтверджується платіжною інструкцією № 3034 від 30.06.2023 р. на суму 120872,77 грн, тобто позивачем здійснено 100% передоплату як визначено п. 4.4 договору. При цьому, судова колегія зауважує, що сторони мають право врегулювати свої зобов?язання за договором у будь-який час на підставі та на умовах, які були визначені договором та законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Колегія суддів апеляційної інстанції, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і в сукупності, дійшла висновку, що у даному спорі позивач, керуючись наданою законом альтернативою правової поведінки, закріпленою у ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, правомірно заявив вимогу про зобов?язання відповідача виконати на користь позивача зобов`язання за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 р. в натурі, шляхом передачі необробленої деревини, і обраний позивачем спосіб захисту узгоджується як з умовами укладеного договору, так і з приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, а відповідачем не спростовано відсутність у нього зобов?язання виконати свій обов?язок за договором в натурі.

Отже, вимоги позивача в цій частині є обгрунтованими, доведеними, належними, допустимими та більш вірогідними доказами в розумінні ст. ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягають задоволенню.

Також за порушення строків поставки товару позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 1576,31 грн пені за період з 22.07.2023 р. по 31.07.2023 р.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Так, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1576,31 грн за період з 22.07.2023 р. по 31.07.2023 р. за порушення негрошового зобов?язання.

З розрахунку позивача вбачається, що останнім було нараховано пеню на підставі п. 7.7 укладеного договору, однак, колегія суддів вважає необхідним застосувати пеню на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України, оскільки відповідач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, та останнім порушено саме негрошове господарське зобов`язання.

Враховуючи викладене, обмежуючись законодавчо визначеною ставкою пені у розмірі 0,1%, колегія суддів здійснила перерахунок розміру пені, відповідно до якого вимога позивача про стягнення з відповідача пені за період з 22.07.2023 р. по 31.07.2023 р. підлягає частковому задоволенню у розмірі 1087,85 грн.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача інші додаткові витрати: 500,00 грн за обробку даних, 5870,35 грн комісійний збір, 1467,59 грн винагорода агенту, з посиланням на приписи ст. 22 ЦК України та ст. ст. 224, 225 ГК України, що це є його збитками.

Статтею 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

Вирішуючи спір про відшкодування збитків, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити чотири складові: протиправну поведінку; шкоду (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, а також вину.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Вина полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В свою чергу, колегія суддів, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, дійшла висновку про те, що позивачем не доведено як наявності правових та договірних підстав для покладення на відповідача 500,00 грн витрат за обробку даних, 5870,35 грн комісійного збору та 1467,59 грн винагороди агенту, як збитків, так не доведено і того, що в діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення, як підстави для відшкодування таких в заявлених до стягнення розмірах, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. у справі № 910/12098/23 підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком".

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. у справі № 910/12098/23 скасувати частково та ухвалити в цій частині нове рішення.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" задовольнити частково.

2. Зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, код 44768034) виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 р. в натурі шляхом передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Влком" (78218, Івано-Франківська обл., Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Дружби, 20, код 39387152) 34,278 куб. м необробленої деревини, а саме: 10,48 куб. м лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 25-29 см. склад проміжний вартістю 34060,00 грн з ПДВ; 7,544 куб. м лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 30-34 см. склад проміжний вартістю 26102,24 грн з ПДВ; 6,142 куб. м лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 35-39 см. склад проміжний вартістю 22172,62 грн з ПДВ; 4,581 куб. м лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 40-49 см. склад проміжний вартістю 17132,94 грн з ПДВ; 5,531 куб. м лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 50-59 см. склад проміжний вартістю 21404,97 грн з ПДВ, загальною вартістю 120872,77 грн.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" (78218, Івано-Франківська обл., Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Дружби, 20, код 39387152) 1087 (одну тисячу вісімдесят сім),85 грн пені.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"(01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" (78218, Івано-Франківська обл., Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Дружби, 20, код 39387152) 2454 (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири),76 грн судового збору за подання позовної заяви».

4. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Влком" (78218, Івано-Франківська обл., Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Дружби, 20, код 39387152) 3682 (три тисячі шістсот вісімдесят дві),14 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду м. Києва видати відповідні накази.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.03.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко