ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 Справа № 914/519/23

За позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури, м.Львів,

В інтересах держави в особі Новояворівської міської ради, м.Новояворівськ,

до відповідача: Приватного підприємства «Культурне рибне господарство «Яворівське», с.Прилбичі, Яворівського району,

про: усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Представники сторін:

Прокурор: С.Максимовська,

Від позивача: не з`явився,

Від відповідача: не з`явився.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Новояворівської міської ради до Приватного підприємства «Культурне рибне господарство «Яворівське» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення.

Ухвалою суду від 13.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 07.03.2023. Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 20.06.2023.

Ухвалою суду від 01.08.2023 позов прокурора залишено без розгляду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі №914/519/23 апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2023 року у справі №914/519/23 про залишення позову без розгляду скасовано; справу № 914/519/23 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 12.12.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.01.2024. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Правова позиція прокурора.

Прокурор у судове засідання 12.03.2024 з`явився, позовні вимоги підтримав, просить усунути перешкоди у здійсненні Новояворівською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду - водосховища «Великий Гноєнець», площею 71,5152 га, що розташована за межами с. Терновиця Яворівського району Львівської області на території земель Новояворівської міської ради, шляхом її повернення Приватним підприємством «Культурне рибне господарство «Яворівське» () Новояворівській міській раді (). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач використовує земельну ділянку та водний об`єкт на ній без оформлення будь-якої дозвільної документації, що дає право на користування ділянкою (право оренди) чи право власності.

Попередній розрахунок судових витрат:

· 2684,00 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 12.03.2024 представник позивача не з`явився, письмового пояснення щодо заявлених прокурором позовних вимог не подавав.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 12.03.2024 не з`явився, подав через систему «Електронний суд» клопотання вх.№7101/24 про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку зі значним погіршенням стану здоров`я представника відповідача.

У попередньо поданих письмових поясненнях (вх.№11840/23 від 12.05.2023) проти позову повністю заперечив з таких міркувань:

- прокурор не мав права звертатися з цим позовом до суду;

- ПП «КРГ «Яворівське» користується земельними ділянками площею 180,6 га на підставі договору оренди від 05.06.2003, який є чинним та не розірваним;

- ПП «КРГ «Яворівське» є правонаступником ТзОВ «Будексім» та утворене щляхом виділу згідно з розподільчим балансом в частині майна, прав та обов`язків ТОВ «БУДЕКСІМ», в тому числі тих прав, що виникають з договору оренди землі від 05.06.2003 щодо земельної ділянки існуючих водоймищ площею 180,6 га;

- 16.02.2023 Новояворівська МР прийняла рішення №2191 про надання дозволу ПП «КРГ «Яворівське» на виготовлення технічної документації зі землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) водосховища «Великий Гроєнець» в межах Новояворівської міської ради орієнтовною площею 72 га для рибогосподарських потреб з метою оформлення права оренди.

Розглянувши клопотання відповідача, заслухавши позицію прокурора, суд відмовляє у задоволення клопотання про відкладення розгляду цієї справи на іншу дату, враховуючи тривалий розгляд цієї справи, з`ясування всіх обставин справи та зібрання доказів, необхідних для прийняття рішення.

Обставини справи.

За межами с. Терновиця Яворівського району Львівської області на території колишньої Терновицької сільської ради (на цей час Новояворівської міської ради) розташоване водосховище «Великий Гноєнець» або «Терновиця» руслового типу із регульованим водотоком річки Великий Гноєнець (басейн Балтійського моря: р. Шкло-р. Сян).

Рішенням Терновицької сільської ради №31 від 17.12.2002 погоджено технічну документацію по інвентаризації земель водного фонду на загальну площу 52,56 га з подальшою передачею в оренду ТзОВ «Будексім» для риборозведення терміном на 5 років.

Рішенням Бердихівської сільської ради №11 від 17.12.2002 погоджено технічну документацію по інвентаризації земель водного фонду на загальну площу 35,11 га з подальшою передачею в оренду ТзОВ «Будексім» для риборозведення терміном на 5 років.

Рішенням Прилбичівської сільської ради №46 від 31.12.2002 погоджено технічну документацію по інвентаризації земель водного фонду на загальну площу 52,91 га з подальшою передачею в оренду ТзОВ «Будексім» терміном на 5 років.

05.06.2003 між Яворівською РДА та ТзОВ «Будексім» укладено договір оренди земельної ділянки. Місце розташування земельної ділянки: Львівська обл, Яворівський р-н, територія Бердихівської (35,11 га), Прилбичівської (52,02га), Терновицької (92,58га) сільських рад Яворівського р-ну Львівської обл. Земельна ділянка надається на умовах оренди строком на п`ять років для риборозведення (спортивного і промислового вилову) та рекреаційних потреб.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.06.2010 у справі №20/73 зобовязано Яворівську РДА поновити ТзОВ «Будексім» договір оренди земельної ділянки від 05.06.2003 на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором від 05.06.2003.

Розпорядженням Голови Яворівської РДА №321 від 12.07.2010 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ТОВ «Будексім» від 05.06.2003» (пункт 2) доручено начальнику юридичного відділу апарату райдержадміністрації Ребішу П.П. підготувати до укладання договір оренди земельної ділянки згідно з чинним законодавством на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором від 05.06.2003.

01.11.2011 створено ПП «Культурне рибне господарство «Яворівське» (ідентифікаційний код 37942757).

Рішенням №1 від 01.11.2022 засновником ПП «Культурне рибне господарство «Яворівське» затверджено Статут цього приватного підприємства. У абзаці 3 п.1.1 Статуту зазначено, що ПП «КРГ «Яворівське» створене внаслідок виділу згідно розподільчого балансу частини майна, прав та обовязків зі складу ТзОВ «Будексім» (ідентифікаційний код юридичної особи 30060949).

Згідно з розробленими у 2013 році Правилами експлуатації даного водосховища орендарем зазначено ПП «Культурне рибне господарство «Яворівське» (надалі - ПП «КРГ «Яворівське»).

Відповідно до паспорта водного об`єкта, погодженого Державним агентством водних ресурсів України 07.12.2017, загальна площа водосховища становить 71,5152 га, такий розташований за 0,6 км від північних околиць с. Терновиця Яворівського району Львівської області. Вказаний паспорт розроблено на замовлення Яворівського ВО «Сірка» для виробничих потреб підприємства (забезпечення технічною водою).

09.02.2018 Державним агентством рибного господарства України, погоджено ПП «КРГ «Яворівське», розроблений Львівською дослідною станцією Інституту рибного господарства НААН України, режим рибогосподарської експлуатації зазначеного водосховища.

Згідно з пунктами 7, 11,12 згаданого режиму, фактична рибопродуктивність на 2017 рік становила 107 кг на 1 га. Заплановані річні обсяги вилучення водних ресурсів упродовж дії режиму за 9-ма видами риби передбачено від 7,62 до 6,60 тон, засобами лову визначено 110 ставних сіток різного діаметру довжиною 35 м і висотою 5 м, 2 неводи довжиною 300-500 м і висотою 4-5 м, а також 1 риболовецьке судно.

На підставі вищевказаного режиму ПП «КРГ «Яворівське» 05.11.2018 управлінням Державного агентства рибного господарства у Львівській області за №015 надано дозвіл терміном на 5 років на спеціальне використання водних біоресурсів шляхом промислового вилову риби.

Відповідно до поданої звітності упродовж 2019-2021 років об`єм виловленої риби ПП «КРГ «Яворівське» становив 0,135 тон, 2,25 тон та 3,805 тон відповідно.

Згідно з листом Новояворівської міської ради від 26.12.2022 № 4638/10, наданої на запит обласної прокуратури, даним радою рішень щодо погодження, розробки та затвердження документації із землеустрою та нормативної грошової оцінки не приймалось. Також не приймалось рішень щодо передачі вказаного водного об`єкта в оренду.

На скерований до Головного управління ДПС у Львівській області запит щодо надання Відповідачем у даній справі податкової звітності з плати за землю, як платником податку за 2019 - 2022 роки, отримано відповідь від 30.01.2023, що звітність підприємством протягом вказаного періоду не подавалась, відповідні платежі до бюджету не сплачувались.

Державна екологічна інспекція у Львівській області повідомила прокуратуру листом №07-326 від 01.02.2023 про те, що на спірному водному об`єкті перевірки не проводилися.

Львівська обласна військова адміністрація також повідомила про відсутність прийнятих рішень щодо розпорядження вказаним водним об`єктом, а відповідно спірною земельною ділянкою під ним (лист №5120-23 від 06.02.2023).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, за ПП «Культурне рибне господарство «Яворівське» зареєстровано право власності на три гідротехнічні споруди на водосховищі «Малий Гноєнець».

Листом №15/1-130вих-23 від 03.02.2023 прокурор повідомив Новояворівську МР про звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі цієї міської ради.

Оцінка суду.

Щодо правомірності звернення прокурора з даним позовом до суду.

Правомірність подання цього позову прокурором встановлена у постанові Західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі №914/519/23.

Щодо заявлених позовних вимог.

Відповідачем у справі використовується водний об`єкт для здійснення рибогосподарської діяльності із штучного розведення, утримання та вирощування водних біоресурсів, зокрема прісноводних риб, а також їх вилову, тобто здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Земельна ділянка у межах водного об`єкта на Публічній кадастровій карті України не сформована, відомості у Єдиному державному реєстрі речових прав щодо права користування нею ПП «КРГ «Яворівське» відсутні.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а у ст. 13 Конституції України серед іншого визначено, що земля та водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого відповідні права здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у визначених межах.

Згідно зі статтею 6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (ч. 1 ст. 58 ЗК України, ст. 4 ВК України).

Земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться (ч.ч.І, 2 ст. 79 ЗК України).

Відповідно до ст. 1 ВК України рибогосподарський водний об`єкт - це водний об`єкт (його частина), що використовується для рибогосподарських цілей.

Разом із тим, спеціальним водокористуванням відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 ВК України є забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

У ст. 51 ВК України, якою урегульовано питання користування водними об`єктами на умовах оренди, передбачено, що у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми (ч. 1); не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що: використовуються для питних потреб; розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (ч. 2); водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт (ч. 3); водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства (ч. 4); надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища (ч. 5); водні об`єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом (ч. 6); умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом (ч. 12).

Надання частин рибогосподарських водних об`єктів, рибогосподарських технологічних водойм, акваторій (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України в користування для цілей аквакультури регулюються Законом України «Про аквакультуру» (стаття 51 Водного кодексу України).

Згідно з ч.ч. 1-7, 12 ст. 51 ВК України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди водних об`єктів визначаються у договорі оренди.

За змістом ч. 1 ст. 34 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» суб`єкт рибного господарства (юридична чи фізична особа, яка провадить рибогосподарську діяльність відповідно до законодавства) має право на користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), землями водного фонду та використання водних біоресурсів на недискримінаційних умовах у встановленому порядку.

Згідно з положеннями ст. 36 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» юридичні та фізичні особи мають право користуватися водними біоресурсами як об`єктами права власності Українського народу відповідно до Конституції України та цього Закону (ч. 1). Надання у користування рибогосподарських водних об`єктів (їх частин) місцевого значення для провадження рибогосподарської діяльності здійснюється відповідно до закону (ч. 3).

Основні засади пріоритетного розвитку рибного господарства відповідно до ст. 53 зазначеного Закону передбачають, зокрема пріоритетне надання в оренду водних об`єктів (їх частин) з низькою рибопродуктивністю суб`єктам господарювання, які займаються вирощуванням водних біоресурсів.

Відповідач займається рибним господарством на спірній земельній ділянці водного фонду комунальної власності, використовуючи водний об`єкт без укладення договору оренди.

Порядок надання земель водного фонду у користування та припинення користування ними встановлюється земельним законодавством (стаття 85 Водного кодексу України).

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно- оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Використання земельних ділянок водного фонду для рибальства здійснюється за згодою їх власників або за погодженням із землекористувачами.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У ст. 122 ЗК України визначено, зокрема, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1). Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч.ч. З, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (ч. 5).

Відповідно до пункту 24, яким згідно із Законом України від 28.04.2021 № 1423-IX доповнено Розділ X «Перехідні положення» ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у т.ч. земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 25.01.2022 (справа № 908/2153/20), від 22.06.2022 (справа № 902/777/21).

Частиною 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Оскільки, відповідно до вищезазначених положень Земельного кодексу України, повноваження з розпорядження спірною ділянкою віднесено до компетенції міських рад, перебування у користуванні Відповідача спірної земельної ділянки комунальної власності без будь - яких правових підстав свідчить про порушення права держави, яке підлягає захисту з метою усунення перешкод в розпорядженні та користуванні таким майном шляхом його повернення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи, що правопорушення є таким, що триває у часі, власник майна може звернутися за захистом свого права протягом всього часу, поки воно триває.

Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним.

Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпорядження майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними.

Позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний власник).

Відповідачем у негаторному позові є особа, яка власними протиправними діями перешкоджає позивачу здійснювати правомірне користування чи розпорядження майном.

Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин.

При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до майна та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц зазначає, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст. 59 цього Кодексу (висновки Великої Палати Верховного Суду наведені у постанові від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, у п.70 постанови від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, у п.80 постанови від 12.06. 2019 року у справі № 487/10128/14-ц та у п.96 постанови від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц).

Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України розглядається як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. Позовна вимога - зобов`язати повернути земельну ділянку, розглядається як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, п. 97 постанови від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц).

У постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №487/10128/14 від 12.06.2019 у справі №469/1044/17 від 15.09.2020 вказані можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорення відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку.

Щодо аргументів відповідача викладених на заперечення позовних вимог, суд їх відхиляє з таких міркувань.

По-перше, договір оренди від 05.06.2003 втратив чинність та не діє.

Аналізуючи цей аргумент відповідача, суд враховує пояснення прокурора, викладені у запереченні (вх.№12976/23 від 23.05.2023) та зазначає, що рішенням Господарського суду Львівської області від 10.06.2010 по справі № 20/73 зобов`язано Яворівську РДА поновити ТОВ «Будексім» договір оренди земельної ділянки від 05.06.2003 на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачено договором від 05.06.2003. За інформацією Яворівської РДА від 21.04.2023, на виконання вищевказаного рішення суду від 10.06.2010, видано розпорядження від 12.07.2010 № 321 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ТОВ «Будексім» від 05.06.2003», яким доручено підготувати до укладення договір оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором від 05.06.2003. Відомостей про поновлення (укладення) вказаного договору на наступний 5-ти річний строк із згаданим господарюючим суб`єктом матеріалами справи не підтверджується. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» такий договір теж не міг бути продовжений по даний час автоматично без укладення відповідної додаткової угоди.

По-друге, щодо правонаступництва ПП «КРГ «Яворівське» від ТзОВ «Будексім» щляхом виділу згідно з розподільчим балансом в частині майна, прав та обов`язків ТОВ «БУДЕКСІМ», в тому числі тих прав, що виникають з договору оренди землі від 05.06.2003 щодо земельної ділянки існуючих водоймищ площею 180,6 га, то варто зазначити, що право оренди земельної ділянки не може вноситися до статутного капіталу товариства. Це прямо забороняє ст.8 ЗУ «Про оренду землі». Відповідач не є правонаступником ТОВ «Будексім» у зв`язку з реорганізацією такого товариства, оскільки виділ не є різновидом припинення чи реорганізації юридичної особи, це один із способів створення юридичної особи. Розподільчий баланс, на який посилається відповідач, не відображає передачі поточних чи довгострокових зобов`язань, в тому числі за розрахунками з бюджетом відповідачу від попередньої юридичної особи.

По-третє, рішення Новояворівської МР №2191 від 16.02.2023 про надання дозволу ПП «КРГ «Яворівське» на виготовлення технічної документації зі землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не є підставою для користування земельною ділянкою без укладення договору.

Новояворівською міською радою не приймалося рішення щодо погодження, розробки, затвердження документації із землеустрою та нормативно-грошової оцінки. Також міська рада зазначила, що 31.12.2021 ПП «КРГ «Яворівське» зверталося до міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 4,43 га та площею 180,6 га на землях водного фонду, розташованих за межами населеного пункту на території Новояворівської міської ради (колишні Терновицька, Прилбичівська та Бердихівська сільські ради, які увійшли до Новояворівської міської ради), проте рішення по вказаному клопотанню не прийнято у зв`язку із тим, що таке не набрало достатньої кількості голосів (т. 1, а.с. 113).

Матеріалами справи підтверджується, що Новояворівській міській раді з 31.12.2021 року було достовірно відомо, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, проте жодних дій з метою захисту інтересів держави протягом понад 13 місяців позивачем не вживалося.

Станом на дату прийняття рішення у матеріалах справи відсутні докази проведення земельних торгів, укладення договору оренди ділянки чи добровільного повернення спірної ділянки відповідачем міській раді.

Беручи до уваги всі обставини справи та пояснення сторін, позовна вимога прокурора про повернення відповідачем Новояворівській міській раді земельної ділянки площею 71,5152 га відповідає критерію належності способу захисту порушеного права, є правомірно заявленою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений прокурором судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Усунути перешкоди у здійсненні Новояворівською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду - водосховища «Великий Гноєнець», площею 71,5152 га, що розташована за межами с. Терновиця Яворівського району Львівської області на території земель Новояворівської міської ради, шляхом її повернення Приватним підприємством «Культурне рибне господарство «Яворівське» () Новояворівській міській раді ().

3. Стягнути з Приватним підприємством «Культурне рибне господарство «Яворівське» (адреса: просп.Чорновола, 49, кв.78, м.Львів, 79058, ідентифікаційний код 379428) на користь Львівської обласної прокуратури (адреса: пр.Шевченка, 17/19, м.Львів, 79005, ідентифікаційний код 02910031) 2684,00 грн судового збору.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2024.

Суддя Козак І.Б.