ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. Справа№ 920/520/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Коваленко О.І.;

від відповідача: Сингаївський С.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

на рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 року (повне рішення складено 09.11.2023)

у справі № 920/520/23 (суддя - Котельницька В.Л.)

за позовом акціонера Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 580 790, 00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 як акціонер Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» звернувся до Господарського суду Сумської області в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 580 790, 00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 як колишній голова правління Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» отримавши 04.08.2017 року від ОСОБА_3 кошти у сумі 580 790, 00 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером, не здійснив їх належний облік, оприбуткування та подальше депонування на банківський рахунок ПАТ «Сумбуд».

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Сумбуд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 у справі №920/520/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за даними касової книги підприємства за 2017 рік, балансового рахунку № 301 «Каса», журналу реєстрації касових ордерів, грошові кошти за прибутковим касовим ордером від 04.08.2017 року № 10 до каси підприємства не надходило.

Крім того, скаржник зазначив, що на момент оформлення прибуткового касового ордерувід 04.08.2017 № 10 ОСОБА_1 обіймав посаду голови правління ПрАТ «Сумбуд», а ОСОБА_4 обіймала посаду заступника головного бухгалтера ПрАТ «Сумбуд» та жодного відношення до проведення касових операцій на підприємстві згідно наданих повноважень на мали. На час складення прибуткового касового ордеру обов`язки ведення касових операцій на ПАТ «Сумбуд» покладено на працівника підприємства ОСОБА_5 .

В той же час, склавши та підписавши прибутковий касовий ордер від 04.08.2017 № 10 ОСОБА_1 засвідчив факт надходження грошових коштів від ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.09.2016 № 10, але не вжив передбачених законодавством заходів щодо їх належного оприбуткування підприємством, що позбавило підприємство можливості набуття права власності на ці кошти.

Крім того, апелянт зазначає, що протиправна поведінка відповідача полягає у безоплатному переданні майна підприємства на користь третьої особи, що не відповідає майновим інтересам позивача та здійснена без отримання згоди Наглядової ради ПрАТ «Сумбуд».

Також, скаржником заявлено клопотання про прийняття до розгляду нових письмових доказів, долучених до апеляційної скарги.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2023 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/520/23; відкладено вирішення питання пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №920/520/23.

04.12.2023 на виконання вимог вищезазначеної ухвали до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/520/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 у справі № 920/520/23 залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, 08.12.2023 від Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази направлення копії апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у встановленому порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» та призначено до розгляду на 31.01.2024.

29.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зокрема, відповідач зазначив, що позовна заява обґрунтовувалася тим, що відповідач привласнив кошти товариства, не здійснивши оприбуткування таких коштів після їх отримання. Проте, в апеляційній скарзі ПрАТ «Сумбуд» наводить інші підстави позову, а саме безоплатне передання ОСОБА_1 його майна третій особі, що здійснено без отримання згоди Наглядової ради скаржника, що завдало останньому збитки. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що нові підстави позову не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 відкладено розгляд справи до 06.03.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 06.03.2024 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, просив задовольнити клопотання про прийняття нових доказів у справі.

Розглянувши клопотання про прийняття нових доказів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У силу статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, з метою забезпечення своєчасного розгляду справ і правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, чинним ГПК України встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів.

Так, з аналізу наведених вище норм слідує, що суд апеляційної інстанції може прийняти до розгляду докази, які не були подані стороною до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках за умови, якщо учасник справи доведе, що з об`єктивних, незалежних від нього причин не мав можливості подати їх до суду першої інстанції.

В обґрунтування неможливості подання до суду першої інстанції долучених до апеляційної скарги додаткових доказів, позивач посилається на те, що наведені докази не були подані до суду першої інстанції, оскільки в цьому не було потреби.

За наведених обставин, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, оскільки на підставі частини 3 статті 269 ГПК України останній, не надав суду апеляційної інстанції доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.03.2024 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив постановити окрему ухвалу щодо експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту» Шейка Олександра Миколайовича за порушення норм господарського процесуального законодавства у сфері судової експертизи під час складання висновку від 26.05.2023 №3.

Згідно з частинами 1, 4 статті 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

За приписами частин 5-7 цієї статті, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Даною статтею також передбачено право оскарження окремої ухвали суду тими особами, яких вона стосується.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції не вбачає в діях експерта як ознак кримінального правопорушення, так і ознак дисциплінарного проступку, а постановлення окремої ухвали в даному випадку не сприятиме захисту інтересів відповідача, не є ефективним та доцільним механізмом захисту його майнових прав, відсутні підстави для постановлення Північним апеляційним господарським судом окремої ухвали відносно експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту» ОСОБА_6 , тому вказане вище клопотання не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з випискою про стан рахунку в цінних паперах від 09.03.2023 №03901 станом на 08.03.2023, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) належить 39,6533% частки у статутному капіталі ПАТ «Сумбуд».

30.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Сумбуд» (продавець), та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав №10.

Відповідно до пункту 2.1 договору продавець продає, а покупець придбає майнові права на об`єкт нерухомості в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 а саме: квартиру загальною площею 80, 89 кв.м в багатоповерховому житловому будинку.

Згідно з пунктом 4.1 договору ціна майнових прав на об`єкт нерухомості, на дату укладення даного договору, складає 580 790, 00 грн, у т.ч. ПДВ 96 798, 33 грн

За умовами пункту 4.2 договору сплата грошових коштів, зазначених в пункті 4.1 договору, проводиться покупцем в національній валюті України, шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця або внесенням готівки в строк:

- до 04.08.2017 - 580 790,00 грн, у т.ч. ПДВ.

У подальшому до договору купівлі-продажу від 30.09.2016 укладені додаткові угоди, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до прибуткового касового ордеру ПАТ «Сумбуд» від 04.08.2017 №10, згідно з договором купівлі-продажу майнових прав №10, прийнято від ОСОБА_3 580 790, 00 грн. Прибутковий касовий ордер від 04.08.2017 №10 від імені головного бухгалтера підписаний ОСОБА_1 та касиром ОСОБА_4

04.08.2017 між Публічним акціонерним товариством «Сумбуд», в особі ОСОБА_1, та ОСОБА_3 підписано акт прийому-передачі квартир, за яким продавець передав покупцю нежитлове приміщення у житловому юудинку за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 80,89 кв.м.

26.05.2023 висновком судового експерта ТОВ «Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту» №3 за заявою директора ПАТ «Сумбуд» ОСОБА_2 встановлено, що розмір матеріальної шкоди (збитків), завданої ПАТ «Сумбуд» за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.09.2016 №10 (квартира АДРЕСА_3 ) склав 580 790,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідач як посадова особа, своїми діями завдав зазначені збитки ПАТ «Сумбуд» у зв`язку з чим, просить стягнути з ОСОБА_1 580 790, 00 грн завданих збитків.

Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 89 ГК України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії, відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

За приписами частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 15 частини 1 статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що посадові особи органів акціонерного товариства - це фізичні особи - голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

Статтею 63 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що посадові особи органів акціонерного товариства повинні діяти в інтересах товариства, дотримуватися вимог законодавства, положень статуту та інших документів товариства. Посадові особи органів акціонерного товариства несуть відповідальність перед товариством за збитки, завдані товариству своїми діями (бездіяльністю), згідно з законом. У разі якщо відповідальність, згідно з цією статтею, несуть кілька осіб, їх відповідальність перед товариством є солідарною.

За змістом пункту 11.1 статуту ПАТ «Сумбуд», в редакції, що затверджена протоколом від 21.04.2017 №1 загальних зборів акціонерів ПАТ «Сумбуд», правління акціонерного Товариства підзвітне Загальним зборам і Наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Правління діє від імені Товариства у межах, встановлених статутом Товариства і Законом.

Згідно з пунктом 11.2 статуту права та обов`язки членів Правління визначаються Законом, статутом Товариства. Порядок скликання та проведення засідань виконавчого органу встановлюється Положенням про виконавчий орган Товариства.

Відповідно до пункту 11.3 статуту Голова Правління організовує роботу колегіального Виконавчого органу, скликає засідання, забезпечує ведення протоколів засідань.

Пунктом 11.4 статуту встановлено, що Голова Правління має право без довіреності діяти від імені Товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу, в тому числі представляти інтереси Товариства, вчиняти правочини від імені Товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства.

За змістом пункту 11.6 статуту до компетенції Правління Товариства належить вирішення всіх питань виробничої діяльності Товариства, визначених цим статутом, рішенням Загальних зборів акціонерів Товариства або делегованих іншими органами управління.

Відповідно до пункту 11.8 статуту персональний склад Правління обирається загальними зборами акціонерів з числа фізичних осіб, які мають повну цивільну дієздатність, простою більшістю голосів терміном на 3 роки. Обрання членів Правління Товариства здійснюється виключно шляхом кумулятивного голосування.

Згідно з пунктом 11.13 статуту Правління Товариства:

- здійснює виконання рішень Загальних зборів акціонерів Товариства та Наглядової ради Товариства;

- колегіально вирішує нижчезазначені питання щодо фінансово-господарської та виробничої діяльності Товариства в межах передбачених цим статутом;

- складає квартальні та річні звіти про результати господарської діяльності Товариства та подає їх на затвердження Наглядовій раді Товариства;

- попередньо розглядає всі питання, що виносяться на розгляд Загальних зборів акціонерів Товариства, готує у зв`язку з цим, необхідні матеріали;

- розглядає питання щодо ведення зовнішньоекономічної діяльності;

- приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна Товариства в межах, визначених цим статутом та діючим законодавством.

Рішення пов`язані зі збільшенням активів товариства або їх зменшенням, обов`язково погоджується Наглядовою радою:

- готує пропозиції щодо організації структури Товариства, умов оплати праці посадових осіб, працівників Товариства, його дочірніх підприємств, філій, представництв та подає їх на затвердження Наглядовій раді Товариства;

- розробляє та подає на затвердження Наглядовій раді Товариства внутрішні нормативні документи Товариства;

- приймає рішення з інших питань поточної діяльності Товариства, які виносяться на розгляд Головою Правління;

- укладає договір з обраним Наглядовою радою депозитарієм на обслуговування емісій цінних паперів.

Пунктом 11.15 статуту встановлено, що на підставі рішень, прийнятих Правлінням Товариства, Голова Правління Товариства видає накази та інші розпорядчі документи щодо діяльності Товариства.

Правління Товариства підзвітне у своїй діяльності Загальним зборам акціонерів Товариства і наглядовій раді Товариства та організовує виконання їх рішень (пункт 11.16 статуту).

Відповідно до пункту 11.17 статуту Голова Правління Товариства організовує та керує роботою Правління Товариства, здійснює керівництво Товариства і має такі права і повноваження:

- без доручення вчиняти дії від імені Товариства, представляти інтереси Товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємства, установах і організаціях;

- керувати поточними справами Товариства, пов`язаними з виробничою діяльністю і забезпечувати виконання рішень Вищого органу Товариства, Наглядової ради та Правління Товариства;

- особисто здійснювати повноваження щодо управління корпоративними правами Товариства в господарських Товариствах, створених за участю Товариства, або призначити уповноваженого представника;

- проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін.) від імені Товариства, в межах, що визначені Наглядовою радою Товариства за цим статутом;

- призначати на посаду та звільняти з посади працівників Товариства, затверджувати конкретні розміри ставок заробітної плати і посадових окладів працівників Товариства;

- за погодженням з головою Наглядової ради призначати на посаду та звільняти з посади керівників дочірніх підприємств, філій та представництв Товариства;

- розпоряджатися коштами та майном Товариства в межах, що визначені цим статутом;

- відкривати поточний, валютний та інші рахунки в будь-якому банку України та за кордоном для зберігання коштів і здійснення усіх видів розрахунків, кредитних та касових операцій Товариства отримавши попереднє погодження Наглядової ради;

- підписувати доручення та довіреності на провадження дій від імені Товариства;

- вживати заходи для заохочення працівників Товариства; накладати стягнення на працівників Товариства у порядку та у випадках передбачених чинним законодавством України та цим статутом;

- розподіляти обов`язки між членами Правління Товариства, призначати своїх заступників та помічників;

- виходити з пропозицією скликання Загальних зборів акціонерів;

- керувати виробничою діяльністю структурних підрозділів Товариства;

- організовувати за забезпечувати ведення, облік та зберігання протоколів засідань Правління Товариства;

- видавати накази та розпорядження, які є обов`язковими для працівників Товариства.

Питання повноважень, умов діяльності та матеріального забезпечення Голови Правління Товариства визначаються у контракті.

21.04.2017 на засіданні Наглядової ради ПАТ «Сумбуд», результати якого оформлені протоколом №1, в т.ч.: розглядалось питання №2 порядку денного «Про обрання голови та членів Правління» та питання №3 порядку денного «Про умови укладання договорів з головою та членами Правління». За результатами розгляду другого питання вирішено обрати на новий термін головою правління ПАТ «Сумбуд» ОСОБА_1

21.04.2017 між Наглядовою радою ПАТ «Сумбуд», на підставі рішення Наглядової ради від 21.04.2017 та пунктів 8.69, 8.88 статуту ПАТ «Сумбуд», в особі голови Наглядової ради ОСОБА_7, та ОСОБА_1 укладено контракт про призначення ОСОБА_1 на посаду керівника (голови правління) виконавчого органу ПАТ «Сумбуд».

Розділом 2 контракту визначені повноваження, функції та обов`язки Голови правління.

Згідно з пунктом 2 контракту Голова правління виконує функції та має наступні повноваження:

- діє без доручення від імені Товариства, представляє його в усіх державних органах, підприємствах, установах і організаціях всіх форм власності в межах, що означені статутом Товариства (підпункт 2.1.1);

- очолює Правління ПAT «Сумбуд» (підпункт 2.1.2);

- визначає порядок використання фондів Товариства, розпоряджається майном Товариства, згідно з чинним законодавством та статутом Товариства; операції з відчуження майна Голова правління узгоджує з Наглядовою радою Товариства (підпункт 2.1.3);

- організовує роботу виконавчого апарату Товариства, формує його структуру, приймає та звільняє працівників виконавчого апарату; за погодженням з Наглядовою радою приймає та звільняє керівників та головних спеціалістів дочірніх підприємств та товариств (підпункт 2.1.4);

- визначає повноваження і межі відповідальності товариств та дочірніх підприємств акціонерного Товариства, надає наглядовій раді пропозиції щодо Положень та статутів товариств та дочірніх підприємств акціонерного Товариства; за погодженням з наглядовою радою укладає контракти з керівниками товариств та дочірніх підприємств акціонерного Товариства (підпункт 2.1.5);

- приймає рішення, видає накази, розпорядження та інші акти по оперативних питаннях внутрішньої діяльності Товариства, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Товариства (підпункт 2.1.6);

- видає довіреності на представництво інтересів Товариства (підпункт 2.1.7);

- відкриває рахунки в банках (підпункт 2.1.7);

- укладає господарські та інші договори для забезпечення діяльності і мети Товариства відповідно до чинного законодавства та статуту Товариства (підпункт 2.1.9);

- заохочує працівників, що особливо відзначилися в роботі, згідно з Положеннями, що діють в Товаристві, а також накладає стягнення на працівників відповідно до законодавства (підпункт 2.1.10);

- має інші повноваження, що віднесені чинним законодавством і статутом Товариства до компетенції Голови правління.

Обов`язки голови правління встановлені в пункті 2.2 контракту, а саме:

- забезпечувати продуктивну роботу Товариства, ефективне використання та збереження майна Товариства (підпункт 2.2.1);

- подавати пропозиції щодо порядку денного Загальних зборів акціонерів Товариства, готує необхідні матеріалів для розгляду на зборах (підпункт 2.2.2);

- подавати на затвердження Наглядовою радою, Загальними зборами проекти планів, а також звіти про виконання цих планів (підпункт 2.2.3);

- виконувати рішення Загальних зборів акціонерів, Наглядової ради та Правління Товариства (підпункт 2.2.4);

- організовувати матеріально-технічне забезпечення діяльності Товариства (підпункт 2.2.5);

- організовувати впровадження прогресивних форм та методів господарювання (підпункт 2.2.6);

- створювати сприятливі умови для матеріального та соціального забезпечення працівників Товариства (підпункт 2.2.7);

- забезпечувати своєчасну сплату заробітної плати, податків та інших платежів відповідно до законодавства (підпункт 2.2.8);

- вживати заходи щодо створення безпечних та сприятливих умов праці (підпункт 2.2.9);

- забезпечувати збереження та нерозголошення технічної, фінансової, комерційної та іншої інформації про Товариство (підпункт 2.2.10 контракту);

- виконує інші обов`язки відповідно до чинного законодавства України та статуту Товариства (підпункт 2.2.11 контракту).

За умовами пункту 2.3 контракту, у разі якщо в період дії контракту статутом Товариства будуть передбачені інші повноваження та обов`язки Голови правління або окремі повноваження будуть виключені, діють відповідні норми статуту Товариства.

Відповідно до пункту 4.1 контракту, у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та цим контрактом.

Згідно з пунктом 4.2 контракту спори між сторонами вирішуються у порядку, встановленому діючим законодавством.

Як стверджує позивач, відповідно до даних первинних документів та бухгалтерського обліку підприємства, кошти, отримані ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.09.2016 №10, всупереч вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, оприбутковано не було. Відповідач, який прийняв кошти за касовим ордером, не здійснив їх належний облік, оприбуткування та здійснення подальшого депонування готівки на банківський рахунок ПАТ «Сумбуд», внаслідок чого завдав позивачу збитків в сумі недоотриманих коштів - 580 790, 00 грн. Зазначений факт, на думку позивача, також підтверджується висновком експерта.

Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 затверджено Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення).

Пунктом 1.2. Положення визначено, що:

- каса - це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів;

- касова книга - це документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;

- касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України;

- касові операції - це операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку;

- готівкові розрахунки - це платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна;

- оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій;

За змістом пункту 2.6 Положення вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Згідно з пунктом 3.1 Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями з застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно з законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до пункту 3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Пунктом 4.1 Положення встановлено, що з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній. Якщо з вини керівників не були створені належні умови для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування, то вони несуть за це відповідальність у встановленому законодавством України порядку. Зберігання в касі готівки та інших цінностей, що не належать цьому підприємству, забороняється.

Всі надходження і видача готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (пункт 4.2 Положення).

Згідно з пунктом 4.3 Положення записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Відповідно до пункту 4.7 Положення керівник підприємства, в разі зарахування на роботу касира, укладає з ним договір про повну матеріальну відповідальність та ознайомлює його під підпис з вимогами цього Положення.

Пунктом 4.8 Положення встановлено, що касир відповідно до законодавства України несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей. Касиру забороняється передовіряти виконання дорученої йому роботи іншим особам.

На підприємствах, які мають одного касира, у разі потреби тимчасової його заміни, виконання обов`язків касира покладається на іншого працівника за письмовим наказом керівника. З цим працівником укладається договір про повну матеріальну відповідальність на час виконання ним обов`язків касира.

У разі відсутності касира (у зв`язку з хворобою тощо) цінності, що передані йому під відповідальність, перераховуються іншим касиром, якому вони передаються, у присутності керівника та головного бухгалтера або в присутності комісії, призначеної керівником підприємства. Про результати перерахування і передавання цінностей складається акт за підписами зазначених осіб.

Підприємства, штатним розписом яких не передбачено посади касира, виконання його обов`язків можуть покладати, відповідно до письмового розпорядження керівника, на бухгалтера чи іншого працівника, з яким укладається договір про повну матеріальну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що головою правління ПАТ «Сумбуд» в період, в який на думку позивача, ПАТ «Сумбуд» нанесені збитки в розмірі 580 790,00 грн за господарською операцією 04.08.2017 за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.09.2016 №10, був ОСОБА_1 .

У той же час, зі змісту спірного касового ордеру від 04.08.2017 №10 вбачається, що готівку у розмірі 580 790, 00 грн одержав касир ОСОБА_4 , який відповідно до вимог чинного законодавства несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей.

Отже, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого господарського суду, що позивачем не доведений факт матеріальної відповідальності саме відповідача за прийняті кошти.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, згідно з якою будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Суд зазначає, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, судом першої інстанції враховано правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №922/2187/16, від 07.05.2020 у справі №910/5100/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №910/20261/16.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Також судом встановлено, що виконавчим органом позивача, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Правління Товариства, колегіальний орган, який колегіально вирішує в тому числі питання щодо фінансово-господарської та виробничої діяльності Товариства в межах, передбачених статутом; складає квартальні та річні звіти про результати господарської діяльності Товариства та подає їх на затвердження Наглядовій раді Товариства, а Голова Правління в тому числі відповідно до статуту забезпечує виконання всіх рішень Правління Товариства, розпоряджається коштами та майном Товариства в межах, що визначені статутом. Разом з цим, матеріали справи містять тільки 19 та 20 аркуші статуту позивача, тому суд не має можливості визначити, в яких саме межах відповідно до статуту Голова Правління має право розпоряджатися коштами Товариства.

На підставі наведеного, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали справи не містять доказів наявності усіх чотирьох загальних умов відповідальності відповідача, оскільки позивач не довів, що саме ОСОБА_1 , як голова Правління, був матеріально відповідальною особою за внесення готівки до каси ПАТ «Сумбуд». Також, позивач не довів, що саме дії ОСОБА_1 стали причиною завдання шкоди ПАТ «Сумбуд» в сумі 580 790, 00 грн при здійсненні господарської операції 04.08.2017 за прибутковим касовим ордером №10 за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.09.2016 №10.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності відповідача, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 року у справі № 920/520/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 року у справі № 920/520/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №920/520/23 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 19.03.2024 (після виходу головуючого судді Суліма В.В. з лікарняного)