ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3463/23

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2»

08129, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Львівська, будинок 3, офіс 6;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астот ЛТД»

03039, місто Київ, провулок Руслана Лужевського, будинок 14;

про стягнення заборгованості

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 2904/23 від 15.11.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою платежів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за нежитлове приміщення №115, що розташоване за адресою: Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, будинок 18, секція 3, у зв`язку із чим заявлено до стягнення: заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 13 280,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 418,08 грн., 3 % річних у розмірі 534,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.11.2023 позовну заяву (вх. № 2904/23 від 15.11.2023) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №911/3463/23, призначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановлені строки на подання: відповідачу - відзиву (п`ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали про відкриття провадження у справі), позивачу - відповіді на відзив (до 29.12.2023) та відповідачу - заперечень на відповідь на відзив (до 16.01.2024).

Також з метою встановлення стану спірних правовідносин сторін на час ухвалення рішення у справі, суд витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» довідки з банківських установ, в яких відкриті рахунки позивача про інформацію щодо наявності перерахувань коштів на ці рахунки Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТОТ ЛТД» (із зазначенням розмірів, дат та призначень платежів) за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території станом на 21.01.2024.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати свої процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлено копію зазначеної вище ухвали суду від 23.11.2024 рекомендованим листом, поштове відправлення суду повернуто АТ "Укрпошта" з підстав: "адресат відсутній за вказаною адресою". Позивача повідомлено на електронну адресу, що зазначена ним у позовній заяві, через підсистему «Електронний суд».

Стосовно повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання судом враховане, що Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

На виконання вимог ухвали суду від 23.11.2023 позивач надіслав до суду клопотання (вх.№937/24 від 22.01.2024), за змістом якого позивач стверджує, що ТОВ «БД СЕРВІС-2» у період з 20.03.2020 мало два поточні рахунки, відкриті у банківській установі АТ КБ «Приват Банк» за номерами: № НОМЕР_1 щодо приймання платежів за надані послуги утримання будинків і споруд та прибудинкової території від фізичних/юридичних осіб-споживачів та № UA2733136 щодо приймання платежів відносно компенсації витрат за використану електричну енергію від фізичних/юридичних осіб-споживачів (цільове призначення розрахункового рахунку), дата закриття 20.11.2021. В інших банківських установах Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» у період з 20.03.2020 (початкова дата періоду обрахунку заборгованості у відповідача) по 21.11.2021 не мало поточних рахунків. З 08.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» має лише два поточних рахунки, які відкриті у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за номерами: № НОМЕР_2 щодо приймання платежів за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від фізичних/юридичних осіб-споживачів та № UA5018866 щодо приймання платежів відносно компенсації витрат за використану електричну енергію від фізичних/юридичних осіб-споживачів. В інших банківських установах Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» у період з 08.11.2021 по теперішній час не має поточних рахунків. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» надало суду оригінал довідки з банківської установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відсутність перерахувань коштів за вих. № EP4Q8V81IRS2FSEL від 22.01.2024 та оригінали фільтрованих виписок (за періоди з 20.03.2020 по 21.11.2021; з 08.11.2021 по 21.01.2024) з банківської установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Київ, МФО 305299) за закритими/відкритими поточними рахунками позивача від 22.01.2024, які також підтверджують відсутність перерахувань грошових коштів (відсутність транзакцій по рахунках) у період з 20.03.2020 по 21.01.2024 на відкриті поточні (в тому числі і закриті) рахунки позивача від юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТОТ ЛТД», за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Зважаючи на вказане, судом вчинені всі необхідні дії щодо належного повідомлення учасників справи про спір, що розглядається, сторони належним чином повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі та встановлені судом строки на подання заяв по суті справи.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд

встановив:

Позивач є виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів в багатоквартирному будинку, що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, буд. 18.

Відповідач з 20 березня 2020 року є власником нерухомого майна: нежитлового приміщення № 115, секції 3, що вбудоване у багатоквартирний житловий будинок № 18 за вказаною вище адресою, це відповідачем не заперечене та підтверджується наданою до матеріалів справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 351352057 станом на 23.10.2023.

Позивачем надаються відповідачу житлово-комунальні послуги: послуги з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій), у свою чергу, відповідачем вказані послуги споживаються, претензій щодо якості не заявлено.

Відповідні правовідносини врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивачем щомісячно нараховується відповідачу плата за надані послуги з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій), однак, відповідачем кошти за спожиті послуги не сплачуються, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за надані послуги за період з 20.03.2020 по 28.02.2023 в розмірі 13 280,88 грн.

Крім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих послуг позивачем додатково нараховано: 534,73 грн. 3% річних та 3 418,08 грн. інфляційних втрат.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 20.01.2023 № 628 про сплату заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, проте, вказана претензія залишена відповідачем без реагування.

Відтак, позивач вважає наявними підстави для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

За результатом розгляду матеріалів справи, з`ясування фактичних обставин справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідження доказів, судом встановлено таке.

Рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 22.02.2017 «Про визнання ТОВ «БД Сервіс-2» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів та погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський буд. № 14, № 15, № 17-25, № 18, № 26, № 27, пров. Фізкультурний, буд. № 23, № 25», серед іншого:

- визнано ТОВ «БД Сервіс-2» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів для споживачів за адресою, зокрема, с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, буд. 18;

- погоджено введення в дію з 01.03.2017 тарифів ТОВ «БД Сервіс-2» на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території багатоквартирного будинку що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, будинок № 18, у тому числі для ІІІ групи споживачів (всі інші споживачі, крім споживачів І-ої та ІІ-ої груп) за 1 кв.м загальної площі житлових та нежитлових приміщень - 6,42 грн.

Таким чином, оскільки загальна площа нежитлового приміщення № 115, що вбудоване в житловий будинок № 18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, становить 59,30 кв.м, щомісячна вартість житлово-комунальних послуг становить 380,71 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та статтею 174 Господарського кодексу України, зокрема, з актів цивільного законодавства.

Так, особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до пунктів 5, 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Враховуючи зазначене, у спірних правовідносинах сторін справи позивач є управителем багатоквартирного будинку, а відповідач - співвласником цього будинку у розумінні Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Водночас, відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

У свою чергу, частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії (частина 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

При цьому, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі, ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (частина 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За результатами аналізу зазначених положень законодавства суд дійшов висновку, що надання житлово-комунальних послуг повинно здійснюватись безперервно на підставі відповідного договору та за тарифами встановленими або у договорі, або за рішенням органу місцевого самоврядування.

Як зазначає ТОВ «БД Сервіс-2» у позові і це не спростоване відповідачем, між сторонами відповідний договір на надання житлових послуг не укладався.

Водночас, частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 09.06.2021 у справі № 911/5186/14 та близька за змістом правова позиція викладена у постанові від 27.03.2023 у справі № 920/1343/21).

Отже, не зважаючи на відсутність відповідного договору відповідач зобов`язаний здійснювати оплату житлових послуг, що надані позивачем.

Оскільки факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг у період з березня 2020 року по лютий 2023 року відповідачем.

При цьому, позивачем повинно бути доведено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг.

Як вказано судом вище, позивач є належним надавачем спірних послуг відповідно до рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 22.02.2017 «Про визнання ТОВ «БД Сервіс-2» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів та погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський буд. № 14, № 15, № 17-25, № 18, № 26, № 27, пров. Фізкультурний, буд. № 23, № 25».

Позивачем був відкритий особовий рахунок по квартплаті № 000009696 для нежитлового приміщення № 115, що вбудоване в житловий будинок № 18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, власником якого є відповідач.

У період з 20.03.2020 по 28.02.2023 позивачем надані відповідачу житлово-комунальні послуги: послуги з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій); у свою чергу, відповідачем вказані послуги спожито, докази наявності претензій щодо якості відсутні.

Згідно із наданої позивачем довідки про заборгованість та детального розрахунку щомісячного нарахування вартості послуг позивача вбачається, що за вказаний період з 20.03.2020 по 28.02.2023 позивачем нараховано 13 280,88 грн. загальної вартості послуг.

Факт надання послуг позивачем у спірний період, перелік наданих послуг та споживання таких послуг відповідачем позивачем підтверджується наданими до матеріалів справи рахунками, які відповідно до їх змісту є актами прийому-передачі виконаних робіт за звітний період, надання цих рахунків відповідачу, за твердженнями позивача, здійснювалось шляхом вкладання в поштовий ящик, що встановлений у приміщенні для відповідача, крім того, вказані рахунки надіслані позивачем відповідачу поштовим зв`язком листом з описом вкладення, що підтверджується належними доказами, що надані суду: копіями опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпелю поштового відділення та фіскального чеку.

У той же час, суд зауважує, що відповідач як співвласник будинку, не був позбавлений права ознайомитись з відповідним рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 22.02.2017, яким погоджені тарифи ТОВ «БД Сервіс-2» на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території багатоквартирного будинку, в якому знаходиться нерухоме майно відповідача, що, в тому числі, забезпечується публічністю такого рішення, крім того, відповідач не був позбавлений права на його оскарження, натомість, зважаючи на вимоги чинного законодавства, у відповідача відсутнє право на ігнорування оплати комунальних послуг на утримання належного йому нерухомого майна.

Позивач 24.01.2023 засобами поштового зв`язку направив відповідачу претензію № 628 від 20.01.2023, в якій зазначив про наявність у ТОВ «Астот ЛТД», станом на 01.01.2023, заборгованості у відповідному розмірі за надані ТОВ «БД Сервіс-2» послуги, у тому числі, по приміщенню № 115, яке вбудоване в житловий будинок № 18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський.

Зазначена претензія залишена відповідачем без реагування; наявність вказаної заборгованості відповідачем протягом розгляду справи не спростована, доказів оплати наданих житлово-комунальних послуг: послуги з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій) по приміщенню № 115, яке вбудоване в житловий будинок № 18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, не надано.

Факт несплати відповідачем вартості послуг у спірний період позивач підтверджує довідками з банківських установ, в яких відкриті рахунки позивача, що надані разом з клопотанням (вх.№937/24 від 22.01.2024), за змістом якого позивач стверджує, що ТОВ «БД СЕРВІС-2» у період з 20.03.2020 мало два поточні рахунки, відкриті у банківській установі АТ КБ «Приват Банк» за номерами: № НОМЕР_1 щодо приймання платежів за надані послуги утримання будинків і споруд та прибудинкової території від фізичних/юридичних осіб-споживачів та № UA2733136 щодо приймання платежів відносно компенсації витрат за використану електричну енергію від фізичних/юридичних осіб-споживачів (цільове призначення розрахункового рахунку), дата закриття 20.11.2021. В інших банківських установах Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» у період з 20.03.2020 (початкова дата періоду обрахунку заборгованості у відповідача) по 21.11.2021 не мало поточних рахунків. З 08.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» має лише два поточних рахунки, які відкриті у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за номерами: № НОМЕР_2 щодо приймання платежів за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від фізичних/юридичних осіб-споживачів та № UA5018866 щодо приймання платежів відносно компенсації витрат за використану електричну енергію від фізичних/юридичних осіб-споживачів. В інших банківських установах Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» у період з 08.11.2021 по теперішній час не має поточних рахунків. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» надало суду оригінал довідки з банківської установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відсутність перерахувань коштів за вих. № EP4Q8V81IRS2FSEL від 22.01.2024 та оригінали фільтрованих виписок (за періоди з 20.03.2020 по 21.11.2021; з 08.11.2021 по 21.01.2024) з банківської установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Київ, МФО 305299) за закритими/відкритими поточними рахунками позивача від 22.01.2024, які також підтверджують відсутність перерахувань грошових коштів (відсутність транзакцій по рахунках) у період з 20.03.2020 по 21.01.2024 на відкриті поточні (в тому числі і закриті) рахунки позивача від юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТОТ ЛТД», за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

За результатом перевірки розрахунку суми основного боргу, що наданий позивачем, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично правильним, в його основу покладений правильний тариф - 6,42 грн. за 1 м кв., матеріали справи не містять доказів оплат відповідачем позивачу коштів у період, за який здійснений розрахунок, а відтак, з огляду на те, що своєчасна оплата наданих позивачем послуг є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 13 280,88 грн., у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 13 280,88 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих житлово-комунальних послуг, позивач заявляє до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 534,73 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 418,08 грн., які нараховані за відповідними щомісячними платежами за загальний період прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Поряд із цим, здійсненню нарахувань відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України має передувати встановлення факту прострочення виконання боржником грошового зобов`язання та виникнення у кредитора права на нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Як встановлено судом, між сторонами не укладався правочин щодо надання житлових послуг, в якому б однією із істотних умов були порядок та строк оплати таких послуг, водночас, частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, отже, у спірних правовідносинах відповідач мав здійснювати оплату щомісячно.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок оплати вартості комунальної послуги та її строк: споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За частиною 1 статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно із частиною 3 статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Зважаючи на вищевказані вимоги чинного законодавства, суд погоджується з висновками позивача, що відповідач зобов`язаний оплачувати вартість житлово-комунальних послуг, що надані позивачем, протягом місяця, що слідує за місяцем у якому спожиті відповідні послуги.

За перевіркою судом розрахунків позивача, суд дійшов висновку, що вони обгрунтовані, арифметично правильні, період нарахування визначений у межах належного періоду за вищевказаними висновками суду, відтак, позовні вимоги про стягнення 534,73 грн. 3% річних та 3 418,08 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 73, частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 2684,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астот ЛТД» (03039, м. Київ, пров. Руслана Лужевського, буд. 14; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС-2» (08129, Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, буд. 3, оф. 6; ) 13280,88 грн. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят гривень вісімдесят вісім копійок) основного боргу, 3418,08 грн. (три тисячі чотириста вісімнадцять гривень вісім копійок) інфляційних втрат, 534,73 грн. (п`ятсот тридцять чотири гривні сімдесят три копійки) 3% річних та 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 18.03.2024.

Суддя С.О. Саванчук