ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" березня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/334/24

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРК ТАУН» до фізичної особи-підприємця Зеленюк Світлани Станіславівни про зменшення розміру плати за договором, яка подана у справі №911/334/24 за позовом фізичної особи-підприємця Зеленюк Світлани Станіславівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРК ТАУН» про стягнення 46 620,56грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Зеленюк Світлана Станіславівна (далі позивач, ФОП Зеленюк С.С.) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРК ТАУН» (далі відповідач, ТОВ «ПАРК ТАУН») про стягнення 46 620,56грн, з яких: 35 055грн основний борг; 726,26грн 3% річних за період з 03.05.2023 по 02.02.2024; 1 332,10грн втрати від інфляції за період з 03.05.2023 по 02.02.2024; 9 507,20грн пеня за період з 03.05.2023 по 02.02.2024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №01/03/2017/3 від 01.03.2017 на вивіз твердих побутових відходів (ТПВ) в частині здійснення оплати за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів у період з квітня по травень 2023 року у строк, встановлений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2024 відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів представника позивача адвоката Глівої С.В. та відповідача 26.02.2024 о 14:40, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

В силу п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала суду, як вбачається з п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч.7 ст.242 ГПК України передбачено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє

Отже, відповідна ухвала вважаються врученою сторонам 26.02.2024.

12.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «ПАРК ТАУН» до суду у строк для подання відзиву, який встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надійшла зустрічна позовна заява, у якій відповідач просить зменшити розмір плати за договором на 32 682,78грн.

В обґрунтування вимог зустрічного позову відповідач вказує що за результатами проведеної звірки обсягу вивезених побутових відходів за період з 01.10.2022 по 31.05.2023 ним встановлено, що фактично вивезено менший обсяг таких відходів, тому вартість послуг, як стверджує відповідач має бути зменшена. Окрім того, відповідач вважає, що вартість наданих послуг має бути зменшена на суму нарахованої ним пені.

Як визначено ч.2 ст.180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідний зустрічний позов взаємопов`язаний з первісним позовом, оскільки їх вимоги виникають з одних правовідносин, що врегульовані договором №01/03/2017/3 від 01.03.2017 на вивіз твердих побутових відходів (ТПВ), і спільний розгляд таких вимог є доцільним.

Як унормовано ч. 4 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Однак, відповідна зустрічна позовна заява подана без дотримання вимог, встановлених ст.ст.162, 164 ГПК України, що вбачається із наступного.

Так, в силу п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Поряд з цим, окрім зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач, відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із поданої зустрічної позовної заяви, ТОВ «ПАРК ТАУН» посилається на факт укладення сторонами договору №01/03/2017/3 від 01.03.2017 та виникнення у зв`язку з цим у сторін зобов`язань, однак, на підтвердження відповідної обставини укладення такого договору до поданої зустрічної позовної заяви копію відповідного доказу договору №01/03/2017/3 від 01.03.2017 не долучає.

Окрім того, відповідач посилається на факти передачі позивачу особисто актів звірки за період з жовтня по грудень 2022 року та з січня по квітень 2023 року, службової записки за травень 2023 року. Разом з тим, на підтвердження вказаних обставин надання (вручення) позивачу актів звірки за період з жовтня по грудень 2022 року та з січня по квітень 2023 року, службової записки за травень 2023 року позивач доказів до поданої зустрічної позовної заяви не долучає.

Між тим, в силу ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як визначено ч.2 ст.80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У поданій зустрічній позовній заяві не вказано, що відповідні докази договір №01/03/2017/3 від 01.03.2017, а також докази надання (вручення) позивачу акти звірки за період з жовтня по грудень 2022 року та з січня по квітень 2023 року, службова записка за травень 2023 року не можуть бути подані разом із зустрічною позовною заявою.

Окрім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідач ТОВ «ПАРК ТАУН» зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, суд не може погодитися з такими твердженнями, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Окрім того, преамбула вказаного Закону визначає, що він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Таким чином, аналізу відповідних норм вказує на те, що спірні відносини сторін не врегульовані відповідним нормативним актом, оскільки відповідач, який є замовником послуги, є юридичною, а не фізичною особою, здійснює підприємницьку діяльність.

В силу з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір»: судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат.

Як установлено з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028грн.

З врахуванням вищевикладеного, враховуючи що спір має майновий характер, оскільки у ньому заявлено про зменшення вартості послуг, у т.ч. у зв`язку із нарахуванням пені, на розмір якої відповідач просить зменшити розмір послуг, тому позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3 028грн.

Між тим, доказів сплати судового збору до поданої зустрічної позовної заяви не долучено.

Недотримання вимог ст.ст.162,164,172 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що позивачем за зустрічним позовом не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання (з підтвердженням направлення позивачу - відповідачу за зустрічним позовом): доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається: укладення між сторонами договору №01/03/2017/3 від 01.03.2017 на вивіз твердих побутових відходів (ТПВ), фату передачі (вручення) позивачу актів звірки за період з жовтня по грудень 2022 року та з січня по квітень 2023 року, службової записки за травень 2023 року; доказів сплати судового збору у розмірі 3 028грн.

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 180, 234-235 ППК України,

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя А.Р. Ейвазова