УХВАЛА

м. Київ

15.03.2024Справа № 910/16249/19 (757/56287/17-ц)

Суддя Мандичев Д.В., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислава Геннадійовича про обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_1

у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц)

За позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Фортуна-Банк" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, ідентифікаційний код 26254732)

про стягнення заборгованості

в межах справи №910/16249/19

За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про неплатоспроможність

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 670 750 (шістсот сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят) дол. США 00 центів, 56 343 (п`ятдесят шість тисяч триста сорок три) дол. США 00 центів, 8 420 (вісім тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/16249/19 (757/56287/17-ц) від 10.11.2021 видано наказ від 23.12.2021 року.

12.03.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислава Геннадійовича про обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказаного подання приватний виконавець посилався на такі обставини.

21.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі наказу від 23.12.2021 по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц).

21.07.2023 приватним виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №340000491 об`єкти нерухомого майна на праві власності за боржником не зареєстровано.

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 21.07.2023 - транспортні засоби на праві власності за боржником не зареєстровані.

У відповідності до відповіді ДФС України від 28.01.2024 у боржника відсутні банківські рахунки фізичної особи-підприємця.

Згідно відповідей АТ «ОТП Банк» від 29.09.2023 та АБ «Укргазбанк» від 29.09.2023у боржника наявні банківські рахунки, на яких недостатньо коштів для погашення боргу.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 28.09.2023, відповіді Державної податкової служби України від 28.09.2023 та довідки ПрАТ «Коростенський завод хімічного машинобудування» боржник отримує мінімальну заробітну плату.

Приватним виконавцем вказано, що 09.08.2023 та 28.09.2023 останнім направлено виклик боржнику. Проте, у поданні зазначено, що боржник на виклики виконавця не з`явився.

Крім того, приватним виконавцем зазначено, що незважаючи на відсутність офіційних доходів та коштів на рахунках боржника, останній неодноразово здійснював закордонні поїздки, про що свідчить відповідь Державної прикордонної служби України від 05.02.2024 за період з 21.07.2023 по 05.02.2024.

Означені обставини у сукупності і стали підставою для звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц).

Оцінюючи доводи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г., суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц). При цьому, суд виходив з такого.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, нормами діючого законодавства передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника лише у разі ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведеного закону дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів, тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 19 зазначеного Закону, боржник, зокрема, зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Надаючи оцінку наведеному, суд враховує, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). (Згідно роз`яснень Верховного Суд України в листі від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України").

Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Проте, надаючи оцінку обставинами щодо примусового виконання рішення у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 вчиняються дії, які б були направлені на ухилення від виконання рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021.

Зокрема, судом враховано, що приватним виконавцем було додано до подання документи, що дійсно вказують на відсутність у ОСОБА_1 , майна та грошових коштів, за рахунок якого боржником могло б бути виконано зобов`язання перед стягувачем, що, на думку суду, вказує на відсутність підстав для обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

Суд звертає увагу приватного виконавця, що обмеження у праві виїзду є виключним заходом, який може бути застосований судом, саме за наявності обставин, які б достеменно вказували на протиправність дій певної особи, якими нівелюються можливість виконання судового рішення як завершуючої стадії правозахисної функції держави.

Отже, з огляду на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх та виключних підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц).

За таких обставин, керуючись ст. 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню.

Текст ухвали підписано 15.03.2024

Суддя Д.В. Мандичев