ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року м.Дніпро

Справа № 908/3150/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління Служби безпеки України, Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 (прийняту суддею Юлдашевим О.О., повне судове рішення складено 03.11.2023) у справі № 908/3150/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК"

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

31.10.23 розпорядником майна боржника подано до суду на затвердження мирову угоду.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у цій справі, клопотання розпорядника майна боржника Бурцевої І.Ю. про затвердження мирової угоди по даній справі, яка надійшла до Господарського суду Запорізької області 31.10.2023 - задоволено; затверджено мирову угоду укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК", кредиторами по справі та інвестором Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівний комбінат "РОЗКВІТ" у редакції від 26 жовтня 2023 у справі №908/3150/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК", з викладенням її змісту у резолютивній частині ухвали.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати; провадження у справі поновити.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Служби безпеки України подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у затверджені Мирової угоди від 26.10.2023 між ТОВ "Запорізький ДБК", кредиторами по справі та інвестором - ТОВ "Домобудівний комбінат "Розквіт" відмовити.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника Бурцевої І.Ю. про затвердження мирової угоди по даній справі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у затвердженні мирової угоди у справі № 908/3150/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає, що Мирову угоду у справі № 908/3150/21 про банкрутство ТОВ "Запорізький ДБК" було укладено між боржником - ТОВ "Запорізький ДБК", кредиторами в особі Голови комітету кредиторів ТОВ "Запорізький ДБК" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія "Рассвет" та інвестором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівний комбінат "Розквіт".

На переконання скаржника, така мирова угода укладена з порушенням норм цивільного законодавства щодо прощення, розстрочення, відстрочення боргу кредитором боржнику (стаття 604-609 ЦК України) за правочином, який передбачає волевиявлення кредитора на такі дії щодо боргу, та законодавства про банкрутство, оскільки комітет кредиторів на час укладення мирової угоди не був наділений повноваженнями з підписання такої угоди від імені усіх кредиторів боржника. Незважаючи на те, що комітет кредиторів, згідно з положеннями ст. 48 КузПБ, представляє інтереси всіх кредиторів, таке представництво не є універсальним, а визначається обсягом повноважень, наданих Кодексом України з процедур банкрутства.

Апелянт вказує, що пунктом 7.5 Мирової угоди у справі № 908/3150/21 про банкрутство ТОВ "Запорізький ДБК" зазначається, що у разі невиконання, затвердженої судом цієї Мирової угоди у строки, зазначені в Мировій угоді, Сторони можуть звернутися до відповідного суду з вимогами в позовному або наказному провадженні, встановленому процесуальним законодавством України.

Тобто вимоги кредиторів, які були визнані господарським судом і включені до Реєстру вимог кредиторів, відповідно до положень цього пункту Мирової угоди, у разі невиконання інвестором та/або боржником своїх зобов`язань можуть бути заявлені до відповідного суду в рамках позовного провадження. Вважаємо, що таке положення Мирової угоди прямо суперечить законним інтересам кредиторів, які вже були забезпечені відповідними ухвалами Господарського суду Запорізької області щодо визнання грошових вимог до боржника.

За доводами скаржника, судом першої інстанції не були враховані зауваження кредиторів щодо невизначеності термінів виконання цієї Мирової угоди, які зазначені у розділу 3 Згода сторін щодо погашення вимог кредиторів до боржника.

В обґрунтування апеляційної скарги Управління Служби безпеки України зазначає, що затверджена судом мирова угода стосується не лише прав та обов`язків сторін, а спрямована і на третіх осіб (інвестора ТОВ "Домобудівний комбінат "РОЗКВІТ", який не є стороною у справі про банкрутство в розумінні ст. 1 КУзПБ), що суперечить частині першій статті 192 ГПК України при укладенні мирової угоди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09.07.2020 у справі №910/26972/14 зазначив, що до повноважень комітету кредиторів, відповідно до частини восьмої статті 48 КУзПБ, не віднесено право на підготовку та укладення мирової угоди.

На переконання скаржника, діючи у процедурі банкрутства, щодо якої застосовуються положення КУзПБ, комітет кредиторів боржника уже некомпетентний на вчинення дій з підготовки та укладення мирової угоди та її підписання, як сторона у справі.

Апелянт вказує, що мирова угода, затверджена оскаржуваною ухвалою Господарського суду Запорізької області, за своїм змістом передбачає колективне задоволення вимог першої-четвертої черг вимог кредиторів боржника на суму 150 256 001, 87 грн та колективне списання (прощення) вимог кредиторів шостої черги, на загальну суму 2 981 319,84 грн, до якої також включено вимоги УСБУ в Запорізькій області, у сумі 2 925 207,94 грн.

Скаржник звертає увагу, що рішення про укладення мирової угоди на таких умовах прийнято Головою комітету кредиторів боржника в особі ТОВ "Інвестиційна будівельна компанія "РАССВЕТ", боржником та інвестором. Мирова угода від імені кредиторів підписана лише Головою комітету кредиторів боржника. Окремі кредитори, зокрема, й УСБУ в Запорізькій області, не укладали правочинів про прощення (списання) боргу згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України.

Апелянт вважає, що слід звернути увагу на порядок виконання мирової угоди, визначений лише боржником, так Головою комітету кредиторів та Інвестором, без згоди на це усіх Кредиторів, що зазначений у пунктах 3.3.1 -3.3.5., так як, з урахуванням відсутності інформації щодо строку дії воєнного стану в Україні, термін погашення заборгованості перед Кредиторами у справі, є невизначеним та може тривати декілька років.

За доводами скаржника, ухвалена судом Мирова угода у справі №901/3150/21 про банкрутство ТОВ "Запорізький ДБК" містить недостовірні відомості, викладені у пункті 7.1, про те, що "підписання цієї Мирової угоди Головою комітету кредиторів Боржника, як представника всіх кредиторів у справі про банкрутство №908/3150/21, Боржником в особі керівника та Інвестором є підтвердженням, що усі Сторони дійшли згоди щодо усіх умов укладення та виконання цієї Мирової угоди та розуміють усі правові наслідки її укладення та виконання. ".

В обґрунтування апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" зазначає, що ухвала від 31.10.2023 про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам встановленим законодавством до виконавчого документа, і в разі її невиконанням сторони позбавлені права звернутися до органів виконавчої служби щодо примусового її виконання, що суперечить інтересам кредиторів у даній справі про банкрутство.

Також апелянт вважає, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали неправильно тлумачить вимоги ст.ст.1, 48 КУзПБ щодо кола осіб, що підписали мирову угоду та їх компетенції на вчинення таких дій.

Скаржник звертає увагу, що сторонами мирової угоди поданої на затвердження до Господарського суду є боржник, голова комітету кредиторів та інвестор.

Суд перевіривши повноваження осіб, які підписали мирову угоду в ухвалі від 31.10.2023 зауважив, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до вимог Кодексу, що спростовують заперечення кредиторів.

Однак, незважаючи на те, що комітет кредиторів боржника продовжує виконувати функцію представника колективного інтересу конкурсних кредиторів боржника, таке представництво не є універсальним, а визначається обсягом повноважень, наданих Кодексом України з процедур банкрутства.

Разом з тим, до повноважень комітету кредиторів відповідно до статті 48 КУзПБ уже не віднесено право на підготовку та укладення мирової угоди, як це відбувалось до моменту втрати чинності Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

А отже, голова комітету кредиторів боржника уже не наділений повноваженнями з підписання такої мирової угоди від імені усіх кредиторів боржника.

На думку скаржника, умови мирової угоди затвердженої судом в порядку ст.192 ГПК України, стосуються не лише прав та обов`язків сторін, а спрямовані на третіх осіб- інвестора ТОВ "Домобудівний комбінат "РОЗКВІТ", який не є стороною у справі про банкрутство в розумінні ст. 1 КУзПБ, що суперечить ч.1 ст.192 ГПК України при укладенні мирової угоди.

За доводами скаржника, умови мирової угоди, що затверджена ухвалою суду від 31.10.2023, значно погіршують становище кредиторів у цій справі, залишаючи вимоги до боржника без майнового забезпечення, а самого боржника без майнових активів для ведення господарської діяльності, у зв`язку з вибуттям майнових активів та переходом прав власності на всі майнові активи на інвестора. Вказане не відповідає умовам та меті відновлення платоспроможності боржника, що встановлені законодавством про банкрутство.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління ДПС у Запорізькій області зазначає, що строки встановлені мировою угодою ТОВ "Запорізькій ДБК" перевищують встановлені Кодексом України з процедур банкрутства строки проведення всіх передбачених судових процедур разом взятих. Тобто, мирова угода суперечить положенням Кодексу України з процедур банкрутства.

Апелянт вказує, що на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачав можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство з наслідками прощення (списання) заборгованості кредиторів, які не давали згоди на таке прощення (списання) своїх боргів, та відповідну процедуру укладення такої угоди від імені кредиторів комітетом кредиторів боржника (статті 77-82 цього Закону в останній редакції до моменту втрати ним чинності 20.10.2019), Кодексом України з процедур банкрутства такої судової процедури банкрутства, як мирова угода та процедури її укладення, не передбачено.

Із втратою чинності Законом про банкрутство з 21.10.2019 та введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства, припинилися обов`язки органу стягнення податків та зборів щодо погодження на укладення мирової угоди у справі про банкрутство на умовах відстрочення, розстрочення чи списання заборгованості зі сплати податків і зборів за відсутності волевиявлення таких кредиторів на укладення мирової угоди на таких умовах, оскільки Кодексом вони не передбачені.

Апелянт вказує, що відповідно до статті 1 Закону про банкрутство та статті 1 КУзПБ, сторони у справі про банкрутство визначені однаково - це конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут). Разом з тим, повноваження комітету кредиторів відповідно до частини восьмої статті 26 Закону про банкрутство та частини восьмої статті 48 КУзПБ є різними, зокрема, Кодексом до повноважень комітету кредиторів уже не віднесено право на підготовку та укладення мирової угоди.

Відтак, діючи у процедурі банкрутства, щодо якої застосовуються положення КУзПБ, комітет кредиторів боржника уже некомпетентний на вчинення дій з підготовки та укладення мирової угоди та її підписання, як сторона у справі.

Отже, на етапі розгляду наданої на затвердження мирової угоди щодо боржника застосовуються особливості, визначені КУзПБ, та права й обов`язки учасників провадження (сторін у справі про банкрутство) визначаються цим Кодексом.

При цьому, а ні Господарський процесуальний кодекс України, а ні КУзПБ не містять порядку укладання, погодження, підписання мирових угод у справах про банкрутство та контролю за їх виконанням.

На переконання скаржника, виходячи з положень Кодексу інвестор може брати участь у справі лише у процедурі санації боржника. При цьому, інвестор набуває лише частину прав учасника провадження у справі і ця частина прав визначається від його участі у справі про банкрутство.

Решта судових процедур у справах про банкрутство можливості інвестування не передбачають.

Апелянт звертає увагу, що Мирова угода від 26.10.2023 містить умови зобов`язального характеру для інвестора, отже стосується прав та обов`язків третьої особи, яка не є стороною у справі про банкрутство, що є порушенням ч. 1 ст. 1192 ГПК України.

У той же час, слід звернути увагу на обставину - взаємозв`язок між особами, які діяли від імені Боржника - ТОВ "Запорізький ДБК", Голови комітету кредиторів - ТОВ "Інвестиційна будівельна компанія "Рассвет" та Інвестора - ТОВ "Домобудівний комбінат" "Розквіт".

Так, керівником вищезазначених юридичних осіб є - Сабашук Петро Павлович (РНОКПП НОМЕР_1 ). Отже мирова угода підписана однією особою, що суперечить нормам ст.192 Господарського процесуального кодексу. З урахуванням наведеного, у суду першої інстанції були безумовні підстави для відмови у затвердженні мирової угоди.

Крім того, скаржник вказує, що аналізуючи дані Інвестора ТОВ "Домобудівний комбінат "Рассвет" (код СДРПОУ 45023117), слід зазначити, що Державна реєстрація вказаної юридичної особи відбулась 13.04.2023. Підприємство за період з моменту державної реєстрації до теперішнього часу задекларувало 0,00 тис, грн податків (подано податкову звітність з ПДВ за вересень).

Тому, скаржником ставиться під сумнів виконання п.5.1.1. який передбачає, що з дня затвердження судом Мирової угоди Інвестор бере на себе зобов`язання у строки визначені розділом 3 цієї Угоди погасити всі кредиторські вимоги Боржника, окрім вимог, зазначених у п.п.3.3.5 цієї Угоди та п.5.1.3 Інвестор бере на себе зобов`язання власними засобами добудувати житлові приміщення в житловому будинку.

Відповідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно ТОВ "ДК "Рассвет" не має у власності об`єктів нерухомості. Інформація щодо наявності інших основних фондів відсутня.

На переконання скаржника, дії боржника свідчать про умисел приховати справжні наміри Боржника - ТОВ "Запорізький ДБК", Голови комітету кредиторів - ТОВ "Інвестиційна будівельна компанія "Рассвет" та Інвестора - ТОВ "Домобудівний комбінат "Розквіт" в особі керівника цих підприємств - Сабашука Петра Павловича, які полягають у наслідках, а саме визнання ТОВ "Запорізькій ДБК" таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність та закриття провадження у справі про банкрутство №908/3150/21 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, що свідчить про мету протиправного позбавлення ГУ ДПС у Запорізькій області можливості задовольнити вимоги по сплаті грошових зобов`язань до бюджету.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Згідно поданого відзиву на апеляційні скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що можливість укладання мирової угоди між боржником та кредиторами законотворцем було "повернуто" до Кодексу України з процедур банкрутства, яке знайшло своє відображення у статті 90, однак відсутній механізм її реалізації.

Боржник вказує, що мирова угода в банкрутстві є за своєю суттю домовленість між кредиторами та боржником щодо відстрочки та/або розстрочки, розмірів, порядку і строків виконання зобов`язання боржника, а також прощення (списання) боргів боржника кредиторами, вимоги яких визнано судом та включено до реєстру вимог кредиторів.

На переконання боржника, на відміну від норм Господарського процесуального кодексу України, сторонами справи про банкрутство є конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут). При цьому, відповідно до вимог частини 6 статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів.

Боржник зазначає, що проводячи аналогію із іншими процедурами банкрутства можна сказати, що прийняття рішення зборами кредиторів про схвалення мирової угоди є по-суті переходом до наступної процедури процедури повного відновлення платоспроможності та виходу боржника із кризи. А отже в такому випадку саме збори кредиторів повинні розглянути та схвалити проект мирової угоди.

За доводами боржника, сторонами встановлено чіткий проміжок часу, в який планується погашення вимог кожної черги окремо. До того ж встановлено, що вимоги кожної наступної черги погашаються одномоментно або пропорційно (в залежності від черги), при чому кожен кредитор окремої черги має рівні умови погашення своїх вимог із іншими кредиторами такої ж черги. Тобто, в даному випадку маємо відсутній спір про порушені права кредиторів, оскільки вони є рівними.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.02.2024 о 15:45 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21; об`єднано апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України до спільного розгляду з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.02.2024 о 15:45 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21; об`єднано апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до спільного розгляду з апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Управління Служби безпеки України; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.02.2024 о 15:45 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21; об`єднано апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області до спільного розгляду з апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління Служби безпеки України та Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.02.2024 о 15:45 год.

У судовому засіданні 29.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.11.2021, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/3150/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Пархоменко Т.В.

На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення за № 67748 від 01.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 віднесено кредиторські вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод газоочисного обладнання" у розмірі 985 877, 54 грн основного боргу до четвертої черги задоволення; визнано кредиторські вимоги до боржника: 1/ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області у розмірі 9 869,24 грн, з яких: 3 221,06 грн основного боргу з другою чергою задоволення, 2 108,18 грн штрафні санкції з шостою чергою задоволення та 4 540, 00 грн - судового збору з першою чергою задоволення; 2/ Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у розмірі 520 229, 22 грн основного боргу з другою чергою задоволення та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 3/ Комунального підприємства "Управління капітального будівництва" у розмірі 44 679, 09 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 4/ Головного управління ДПС у Запорізькій області у розмірі 5 796 777, 95 грн, з яких: 5 754 487, 77 грн основного боргу з третьою чергою задоволення, 42 290, 18 грн штрафні санкції та пеня з шостою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 5/ Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Новокузнецька-57" у розмірі 98 676,66 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 6/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СТАНДАРТ ІНВЕСТ" у розмірі 294 540,00 грн, з яких: 290 000,00 основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 7/ Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" у розмірі 17 159 865,22 грн, з яких: 17 155 325, 22 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 8/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька будівельна компанія "РАССВЕТ" у розмірі 1 534 799,46 грн, з яких: 1 530 259, 46 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 9/ ОСОБА_1 у розмірі 7 322 140,00 грн, з яких: 7 317 600,00 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 10/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ДБК" у розмірі 255 297,45 грн, з яких: 250 757, 45 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540, 00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 11/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький домобудівний комбінат" у розмірі 561 732, 50 грн, з яких: 557 192, 50 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540, 00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 12/ Акціонерного товариства "РАССВЕТ" у розмірі 136 006, 89 грн, з яких: 131 466, 89 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540, 00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 13/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія "РАССВЕТ" у розмірі 108 465 145, 59 грн, з яких: 108 460 605,59 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 4 540, 00 грн судового збору з першою чергою задоволення; 14/ Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" у розмірі 288 981, 22 грн, з яких: 261 593, 90 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, 22 847,32 грн штрафні санкції та пеня з шостою чергою задоволення, та 4 540,00 грн судового збору з першою чергою задоволення. Заяву ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 246 924,00 грн залишено без розгляду.

Ухвалою від 10.03.2022 визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" до боржника на суму 191 499,02 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, 3 % річних у розмірі 1 359, 59 грн з четвертою чергою задоволення, інфляційні втрати у розмірі 4 849,31 грн з четвертою чергою задоволення, 15% річних у розмірі 4 890,90 грн з четвертою чергою задоволення, пеню у розмірі 11 712,54 грн. з шостою чергою задоволення, судовий збір у розмірі 3 214,67 грн з четвертою чергою задоволення, та 4 962,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення.

Ухвалою від 10.05.2022 визнано кредиторські вимоги Управління Служби безпеки України в Запорізькій області боржника на суму 25 625, 05 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, 2 925 207,94 грн штраф, пеня з шостою чергою задоволення, та 4 962,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення.

Ухвалою від 25.04.2023 визнано кредиторські вимоги Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи", в особі філії ДП "Укрдержбудекспертиза" у Запорізькій області до боржника, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, у розмірі 109 395, 14 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 5 368,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення.

31.10.23 розпорядником майна боржника подано до суду на затвердження мирову угоду, укладену між боржником - ТОВ "Запорізький ДБК", кредиторами в особі Голови комітету кредиторів ТОВ "Запорізький ДБК" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія "Рассвет" та інвестором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівний комбінат "Розквіт". Зі сторони кредиторів Мирову угоду підписано головою комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК".

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом судового розгляду є подана розпорядником майна на затвердження мирова угода, укладена між боржником - ТОВ "Запорізький ДБК", кредиторами в особі Голови комітету кредиторів ТОВ "Запорізький ДБК" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія "Рассвет" та інвестором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівний комбінат "Розквіт".

Як вбачається з матеріалів справи, на момент подання та розгляду судом першої інстанції заяви про затвердження мирової угоди та закриття провадження в справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК", провадження у справі № 908/3150/21 перебувало на стадії розпорядження майном боржника та здійснювалось відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 6 Кодексу України з процедур банкрутства визначено виключний перелік судових процедур, які застосовуються щодо боржника.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 6 цього Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Отже, на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що передбачав можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство, у Кодексі України з процедур банкрутства такої судової процедури банкрутства, як мирова угода та процедури її укладення, не передбачено.

Водночас, як убачається із сукупного аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства, законодавцем у цьому Кодексі фактично об`єднано мирову угоду та санацію в єдину процедуру, виходячи з подібності правових механізмів відновлення платоспроможності боржника, включивши правові інструменти, притаманні мировій угоді які передбачались Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (відстрочка, розстрочка та прощення (списання) кредиторами боргів боржника), до положень Кодексу України з процедур банкрутства, що регламентують процедуру санації.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства перехід до наступної судової процедури здійснюється відповідно до цього Кодексу, а відтак, у даному випадку при розгляді поданої розпорядником майна боржника заяви про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство, мають застосовуватись норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом із тим, оскільки нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено такої судової процедури як мирова угода, відповідно, відсутні правові підстави для затвердження мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі про банкрутство.

За встановлених вище обставин, судом першої інстанції було неправомірно затверджено подану розпорядником майна мирову угоду.

Водночас, апеляційний суд зазначає про можливість за певних умов, виходячи з особливостей провадження у справі про банкрутство та відповідної судової процедури, яка застосовується до боржника, укладення в межах cправи про банкрутство мирової угоди за нормами ГПК України, у тому числі укладення мирової угоди між боржником та окремим кредитором на стадії санації (подібна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 09.07.2020 у справі № 910/26972/14, від 10.09.2020 у справі № Б13/115-12).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що умовами поданої мирової угоди передбачено наступний порядок виконання Мирової угоди:

3.3.1. Інвестором здійснюється у повному обсязі погашення вимог першої черги у розмірі 3 371 707 (три мільйони триста сімдесят одна тисяча сімсот сім) гривень 20 копійок шляхом перерахування безпосередньо на поточні рахунки Кредиторів. Грошові кошти перераховуються у термін протягом 12 (дванадцяти) місяців та 90 днів з дня припинення чи скасування на всій території України воєнного стану. Погашення вимог першої черги відбувається одномоментно всім кредиторам на поточні рахунки, які Кредитор зобов`язуються надати Інвестору за першою вимогою. Вимоги першої черги зазначені у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цієї Угоди.

3.3.2. Інвестором здійснюється у повному обсязі погашення вимог другої черги у розмірі 523 450 (п`ятсот двадцять три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень 28 копійок шляхом перерахування на поточні рахунки Кредиторів цих грошових коштів у термін протягом 12 (дванадцяти) місяців та 90 днів з дня припинення чи скасування на всій території України воєнного стану. Інвестор має право вносити грошові кошти на поточні рахунки Кредиторів, які Кредитор зобов`язуються надати Інвестору за першою вимогою, одним платежем чи кількома, але у строк, визначений п.п. 3.3.2 Угоди, Вимоги другої черги зазначені у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цієї Угоди.

3.3.3. Інвестором здійснюється у повному обсязі погашення вимог третьої черги у розмірі 8 847 146 (вісім мільйонів вісімсот сорок сім тисяч сто сорок шість) гривень 82 копійок шляхом перерахування на поточні рахунки Кредиторів цих грошових коштів у термін протягом 24 (двадцяти чотирьох) місяців та 90 днів з дня припинення чи скасування на всій території України воєнного стану. Інвестор має право вносити грошові кошти на поточній рахунку Кредиторів, які Кредитори зобов`язуються надати Інвестору за першою вимогою, одним платежем чи кількома, але у строк, визначений п.п. 3.3.3 Угоди. Вимоги третьої черги зазначені у Додатку №2, що є невід`ємною частиною цієї Угоди.

3.3.4. Інвестором здійснюється у повному обсязі погашення вимог четвертої черги у розмірі 137 513 697 (сто тридцять сім мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 57 копійок шляхом перерахування на поточні рахунки Кредиторів цих грошових коштів після погашення вимог кредиторів, зазначених у п.п.п 3.3.1.,3.3.2.,3.3.3 Угоди та після добудови та реалізації квартир у новобудові третім особам. Інвестор має право вносити грошові кошти на поточні рахунки Кредиторів, які Кредитори зобов`язуються надати Інвестору, за першою вимогою одним платежем чи кількома, але у строк не пізніше дев`яносто календарних днів після реалізації останньої квартири. Вимоги четвертої черги погашаються пропорційно всім кредиторам із грошових коштів, отриманих за реалізацію квартир. Вимоги четвертої черги зазначені у Додатку №3, що є невід`ємною частиною цієї Угоди.

3.3.5. З дня затвердження судом цієї Мирової угоди, Кредиторами здійснюється відмова від частини вимог до Боржника (прощення) в сумі 2 981 319 (два мільйони дев`ятсот вісімдесят одна тисяча триста дев`ятнадцять) гривень 84 копійок, що відповідає сумі шостої черги вимог кредиторів. Вимоги шостої черги зазначені у Додатку №4, що є невід`ємною частиною цієї Угоди.

Встановлення цих обставин, дозволяє зробити висновок про те, що така мирова угода була укладена з порушенням норм цивільного законодавства щодо розстрочення, відстрочення, прощення боргу кредитором боржнику (ст. 604-609 ЦК України) за правочином, який передбачає волевиявлення кредитора на таке розстрочення, відстрочення або прощення боргу, та законодавства про банкрутство (ст. 48 КУзПБ), оскільки комітет кредиторів боржника на час укладення мирової угоди уже не був наділений повноваженнями з підписання такої угоди від імені усіх кредиторів боржника. Незважаючи на те, що комітет кредиторів боржника продовжує виконувати функцію представника колективного інтересу конкурсних кредиторів боржника, таке представництво не є універсальним, а визначається обсягом повноважень, наданих КУзПБ.

При цьому, мирова угода також містить умови за якими з дня затвердження судом Мирової угоди до Інвестора - ТОВ "Домобудівний комбінат "РОЗКВІТ" (, 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 23) переходить право власності та майнові права на визначений перелік об`єктів нерухомого майна (п. 4.2. Мирової угоди).

Наведене в свою чергу свідчить про укладання такої мирової угоди з метою уникнення задоволення вимог кредиторів, оскільки умови мирової угоди передбачають негайний перехід права власності до інвестора на нерухоме майно, яке належить боржнику, тоді як вимоги кредиторів будуть погашені інвестором у невизначений термін.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене оскаржуване рішення прийнято з порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим його належить скасувати та прийняти нове рішення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління Служби безпеки України, Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника Бурцевої І.Ю. про затвердження мирової угоди.

Справу направити до Господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 13.03.2024.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко