УХВАЛА

м. Київ

14.03.2024Справа № 910/3114/24

За заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський»

про забезпечення позову до поданні позовної заяви

у справі № 910/3114/24

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР»

про стягнення коштів

Суддя Удалова О.Г.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.03.2024 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» (заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР» (ТОВ "Гранд Агро Інвест") про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог заяви Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» посилається на те, що ним 15.08.2023 набуто право власності на майновий комплекс ТРЦ "Магелан", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 13-Б, та розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :79:485:0021, загальною площею 3,4157 га, що була передана в оренду АТ «БАНКОМЗВ`ЯЗОК».

Отже, за твердженням заявника, право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :79:485:0021, загальною площею 3,4157 га, перейшло до нього як до власника майна, яке розташоване на такій земельній ділянці.

На прилеглій до ТЦ "Мегелан" території розміщені паркувальні місця для відвідувачів та працівників торгового центру загальною кількістю - 500 паркувальних місць, однак, заявником було виявлено, що ТОВ "Резерв-ВР" (відповідач) без погодження з заявником та без будь-яких дозвільних та/або правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться в оренді у позивача, здійснило розміщення платної паркувальної зони.

За даними, що розміщені при заїзді до паркувальної зони, вартість паркінгу становить 20 гривень на годину, починаючи з першої хвилини перебування транспортного засобу на паркувальному майданчику. Також дані обставини підтверджуются паркувальними талонами та квитанціями про оплату.

Отже, ТОВ "Резерв-ВР" є особою, яка набула майно та зберігла його у себе без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим заявник має намір подати до суду позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" 2 100 000,00 грн.

Так, у заяві про забезпечення позову заявник просить суд до подання позовної заяви забезпечити позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Птахоплемзавод "Коробівський" (код 32601320) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" (код 39840658) про стягнення 2 100 000 (два мільйони сто тисяч) гривень шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" (код 39840658) в усіх банківських установах, що будуть виявлені під час виконання заходів забезпечення позову в межах суми позовних вимог.

Підсудність даного спору Господарському суду міста Києва обґрунтована тим, що набуття ТОВ "Резерв-ВР" коштів відбулось саме за рахунок користування нерухомим майном, розташованим у місті Києві, а відтак, такий спір виник «з приводу нерухомого майна» та має розглядатись за правилами виключної підсудності, встановленими ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, дослідивши наявні докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, оскільки заявником не доведено можливості утруднення виконання рішення про стягнення грошових коштів у межах справи про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" 2 100 000,00 грн коштів, які набуті або збережені без достатньої правової підстави.

Крім того, позивачем не доведено факту відсутності у відповідача грошових коштів для здійснення розрахунків з заявником, відповідно не доведеним є твердженням позивача про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі з вказаних підстав.

Також суд зазначає, що позивач не вказав жодних обставин, які переконливо свідчили б про негативні фінансові показники і потенційну неможливість виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, а також не довів, що грошові кошти або майно, які належать відповідачу на момент пред`явлення позову у справі, можуть зникнути або зменшитися за кількістю настільки, що це могло б істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, самі по собі грошові кошти вирізняються ознаками замінності та станом на момент виконання рішення суду у даній справі, в разі задоволення позову, з яким заявник має намір звернутись, заявником не надано доказів на підтвердження утруднення або неможливості виконання рішення суду, зокрема, що станом на момент виконання рішення суду у відповідача не буде грошей для виконання такого рішення.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, а також роз`яснення Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що заявником не наведено та не доведено наявність жодної обставини, яка б свідчила про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду.

Таким чином, у порушення наведених вимог закону, позивач в обґрунтування поданої ним заяви не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» про забезпечення позову до подання позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 14.03.2024. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова