ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 м. ХарківСправа № 922/2827/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Татаурова В.А.,

розглянувши справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків;

до відповідача - Фізичної особи-підприємця Покусая Євгенія Борисовича, м. Харків;

про стягнення заборгованості з орендної плати та пені за договором оренди від 20.08.2018 № 943 у загальному розмірі 20039,74 грн,

за участі представників:

позивача - Марченко М.С.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі по тексту - Управління) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - ФОП Покусая Євгенія Борисовича, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 20039,74 грн, з яких: заборгованість з орендної плати за договором оренди від 20.08.2018 № 943 у розмірі 18850,71 грн та заборгованість по пені в розмірі 1189,03 грн; а також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди від 20.08.2018 № 943 в частині внесення у строки та в порядку, передбачені вказаним договором, платежів з орендної плати за користування нерухомим майном - нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 61а-1-:-61а-11, загальною площею 98,2 кв. м, розташованими в житловому будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський (зараз - пр. Героїв Харкова), будинок 124/3, літ. "Г-4"), що належали до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Позивач посилається на те, що у зв`язку з відчуженням (приватизацією) зазначене нерухоме майно вибуло з комунальної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.10.2020 № 5762-А, державну реєстрацію права приватної власності за новим власником на вказане нерухоме майно проведено 07.12.2020, тому Управлінням було прийняте рішення про припинення дії договору оренди від 20.08.2018 № 943. Листом від 14.01.2021 № 298 позивач повідомив відповідачу про зміну власника орендованого відповідачем нерухомого майна та про необхідність здійснити остаточний розрахунок за договором оренди від 20.08.2018 № 943 у зв`язку з припиненням його дії. 13.12.2021 за № 10893 Управління направило відповідачу лист-претензію з вимогою погасити в місячний термін з дня отримання цього листа-претензії заборгованість за договором оренди від 20.08.2018 № 943, яка складається з 18850,71 грн орендної плати та 1189,03 грн пені. Відповідач у визначені позивачем в листі-претензії строки не погасив заборгованість по орендній платі та пені, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 18850,71 грн, нарахованої за період 01.08.2018 по 31.12.2020 та заборгованості по сплаті пені в розмірі 1189,03 грн, нарахованої на підставі п. 3.10 договору оренди за період з 01.08.2019 по 31.12.2020.

Ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/2827/23, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив.

Відповідач - ФОП Покусай Є.Б. не отримав копію зазначеної ухвали суду, яку відповідно до вимог ч. 7 ст. 120 ГПК України, враховуючи відсутність заяви учасників справи про зміну місця проживання відповідача та враховуючи відсутність у відповідача електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС, було направлено за останньою відомою суду адресою, тобто за адресою, зазначеною в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 23, кв. 415). Рекомендований лист з копією зазначеної ухвали повернувся до суду з довідкою працівника оператора поштового зв`язку про причину повернення поштового відправлення: адресат відсутній за вказаною адресою (арк. спр. 71-75).

Зважаючи на викладене, з метою вчинення всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи та надання останньому можливості висловити свою позицію щодо заявлених до нього позовних вимог і звернутись до суду із заявами по суті справи та заявами чи клопотаннями з процесуальних питань, судом здійснено кілька спроб направити відповідачу - ФОП Покусаю Є.Б. телефонограми на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено в якості засобу зв`язку з ним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Лише 22.09.2023 за вказаним номером телефону відповіли, втім відмовились прийняти телефонограму для відповідача, з посиланням на те, що власник даного номеру телефону раніше перебував у трудових відносинах з відповідачем та наразі вже у відповідача не працює, проте може передати ФОП Покусаю Є.Б. інформацію про відкриття провадження у даній судовій справі та про можливість скористатися своїм правом подати до суду відзив на позовну заяву.

У подальшому від представника ФОП Покусая Є.Б. (відповідача) до суду 12.10.2023 за вх. № 27882 надійшло клопотання про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді через підсистему Електронний Суд ЄСІТС.

17.10.2023 від відповідача - ФОП Покусая Є.Б. через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 28405 від 18.10.2023), в якому відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву, з посиланням на поважність причини пропуску строку, оскільки він не отримав копію позову та копію ухвали суду про відкриття провадження у даній справі, про наявність даної справи дізнався випадково 12.10.2023 під час моніторингу веб-порталу Судова влада України, та того ж дня представник відповідача подав до суду заяву про надання доступу до справи через підсистему Електронний суд ЄСІТС. Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає частково позовні вимоги щодо стягнення орендної плати на суму 7543,68 грн, посилаючись на пропущений позивачем трирічний строк загальної позовної давності, встановлений ч. 1 ст. 257 ЦК України, та не визнає повністю позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 1189,03 грн, з посиланням на пропущений позивачем строк спеціальної позовної давності в один рік, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, у зв`язку з чим відповідач просить застосувати строки позовної давності в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України. Відповідач у відзиві зазначає, що оскільки позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою 30.06.2023, з огляду на встановлений законом трирічний строк загальної позовної давності, стягненню не підлягає заборгованість з орендної плати за період з 01.08.2018 по 30.06.2020 включно у розмірі 11307,03 грн. Щодо нарахування пені за прострочення сплати відповідачем орендної плати відповідач у відзиві зазначає, що договір оренди від 20.08.2018 № 943 припинено у зв`язку з приватизацією іншою особою нежитлового приміщення, яке є предметом оренди, державну реєстрацію права власності нового власника на майно проведено 07.12.2020. За розрахунком позивача, на момент припинення дії договору оренди розмір пені становить 1189,03 грн. Але, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в 1 рік, тобто позивач мав право звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати орендної плати протягом 1 року - до 07.12.2021, тому, враховуючи, що позов подано до суду 30.06.2023, позивачем порушено строк позовної давності щодо стягнення пені, у зв`язку з чим вимоги в частині стягнення пені не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд розглядати справу № 922/2827/23 за правилами загального позовного провадження, з посиланням на те, що справа потребує повного та всебічного з`ясування обставин справи, правильного вирішення спору та надання сторонам можливості подати необхідні пояснення у справі, обставини, які зазначені у позовній заяві та які стали предметом спору, не відповідають дійсності, тому, на думку заявника, для забезпечення процесуальних прав відповідача та рівності сторін по справі існує необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження та участі представника відповідача у судових засіданнях по справі.

Ухвалою суду від 19.10.2023, зважаючи на те, що відповідачем не отримано паперову копію ухвали суду про відкриття провадження у справі № 922/2827/23, в підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідач не зареєстрований, а відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить поновити строк на подання відзиву та заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надійшов до суду через 5 днів після отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у даній справі в електронному вигляді через підсистему Електронний Суд ЄСІТС, з метою недопущення невиправданого позбавлення відповідача можливості скористатись своїм конституційним правом на судовий захист, враховуючи тривання воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та враховуючи постійні обстріли ворожими військами території України, зокрема міста Харкова та Харківської області, що ускладнює вчасне отримання та направлення поштової кореспонденції учасниками справи, задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов та прийнято до розгляду поданий відповідачем відзив.

Також зазначеною ухвалою суду, враховуючи необхідність дослідити обставини, на які посилаються сторони в обґрунтування своїх вимог і заперечень, та вислухати пояснення сторін, а також задля забезпечення права позивача надати відповідь на відзив, прийнятий судом даною ухвалою суду, з метою всебічного, об`єктивного розгляду справи та забезпечення ефективного захисту прав і законних інтересів сторін і дотримання завдань господарського судочинства, враховуючи подану відповідачем заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, здійснено перехід до розгляду справи № 922/2827/23 в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 01.11.2023 о 12:00. Крім того, враховуючи поновлення відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву, з огляду на необхідність надання позивачу та відповідачу можливості скористатись своїми конституційними правами, судом встановлено учасникам справи нові строки на подання відповіді на відзив та на подання заперечень на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 01.11.2023 у зв`язку з відсутністю відповіді позивача на відзив на позовну заяву та неявкою представника позивача в судове засідання суд дійшов висновку про неможливість розпочати розгляд справи в підготовчому засіданні, тому протокольною ухвалою суду було відкладено підготовче засідання суду у даній справі на 22.11.2023 об 11:45.

Ухвалою суду від 22.11.2023 у зв`язку поданням позивачем і відповідачем клопотань про відкладення розгляду справи та відсутністю відповіді позивача на відзив на позовну заяву й неявку представників сторін у судове засідання відкладено підготовче засідання у справі № 922/2827/23 на 13.12.2023 о 12:30.

Ухвалою суду від 13.12.2023, враховуючи відсутність позивача та відповідача в судовому засіданні, з огляду на подані ними клопотання про відкладення розгляду справи та зважаючи на необхідність отримати від учасників справи додаткові пояснення з окремого питання, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/2827/23 на 30 днів до 17.01.2024, відкладено підготовче засідання у справі на 17.01.2024 об 11:30 та зобов`язано позивача та відповідача надати суду письмові пояснення з окремого питання в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України стосовно дати припинення дії спірного договору оренди від 20.08.2018 № 943 та, відповідно, дати припинення нарахування орендної плати і пені, з огляду на умови п. 3.4 та п. 10.6 зазначеного договору.

22.12.2023 за вх. № 35284 на виконання вимог суду відповідач - ФОП Покусай Є.Б. подав до суду додаткові пояснення з окремого питання, в яких зазначає, зокрема, що дію договору оренди від 20.08.2018 № 943 припинено 07.12.2020 у зв`язку з приватизацією нежитлового приміщення, що було предметом цього договору, а отже датою припинення нарахування орендної плати і пені є 07.12.2020. Зважаючи на положення норм чинного законодавства щодо строку загальної позовної давності, яка становить три роки, стягненню не підлягає заборгованість з орендної плати за вказаним договором за період з 01.08.2018 по 30.06.2020 включно у розмірі 11307,03 грн. Позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1189,03 грн, не можуть бути задоволені в повному обсязі, оскільки позивачем порушено спеціальну позовну давність в 1 рік, що застосовується до вимог про стягнення пені, адже, враховуючи припинення дії договору оренди з 07.12.2020, позивач мав право вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати орендної плати протягом 1 року - до 07.12.2021.

17.01.2024 підготовче засідання у справі не відбулось у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці учасників справи та суду через оголошену повітряну тривогу на території України, в т.ч. на території м. Харкова та Харківської області.

Ухвалою суду від 18.01.2024 призначено підготовче засідання на 29.01.2024 о 15:00 та зобов`язано позивача виконати вимоги попередньої ухвали суду щодо подання додаткових пояснень з окремого питання в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України.

У підготовчому засіданні 29.01.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі № 922/2827/23 та призначено розгляд справи по суті на 21.02.2024 о 12:30.

14.02.2024 за вх. № 4227 від відповідача ФОП Покусая Є.Б. до суду надійшла заява про здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідача. Окрім того, у вказаній заяві відповідач зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати та пені за договором оренди від 20.08.2018 № 943 мають бути перераховані з урахуванням строків позовної давності та просить застосувати строки позовної давності, зазначені у відзиві на позовну заяву.

21.02.2024 розгляд справи по суті не відбувся у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці учасників справи та суду через оголошену повітряну тривогу на території України, в т.ч. на території м. Харкова та Харківської області.

Ухвалою суду від 21.02.2024 призначено розгляд справи на 11.03.2024 о 15:40.

11.03.2024 розгляд справи по суті також не відбувся у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці учасників справи та суду через оголошену повітряну тривогу на території міста Харкова та Харківської області.

Ухвалою суду від 11.03.2024 призначено розгляд справи на 13.03.2024 о 12:45.

Представник позивача в судовому засіданні 13.03.2024 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача 18850,71 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди від 20.08.2018 № 943 та 1189,03 грн заборгованості по пені. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн представник позивача просив покласти на відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 13.03.2024 не прибув, про місце, день та час проведення судового засідання належно повідомлений.

На підставі викладеного, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи по суті та враховуючи подану відповідачем заяву про здійснення розгляду справи за відсутності його представника (вх. № 4227 від 14.02.2024), з огляду на положення ч. 1 ст. 202 ГПК України, враховуючи, що судом явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, та враховуючи, що судом були створені належні умови для подання до суду всіма учасниками справи необхідних та наявних у них доказів разом із заявами по суті справи та для подання заяв і клопотань з процедурних питань, зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для повного, об`єктивного та правильного вирішення спору, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав позивача та відповідача щодо розгляду судом справи упродовж розумного строку, суд дійшов висновку про недоцільність відкладення розгляду справи по суті на іншу дату та про те, що розгляд справи по суті можливо здійснити у даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, об`єктивно оцінивши надані позивачем та відповідачем докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2018 між позивачем - Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Орендодавцем) та відповідачем - ФОП Покусаєм Є.Б. (Орендарем) укладено договір оренди №943 (далі по тексту - Договір, арк. спр. 10-13).

Згідно з п. 1.1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення 1-го поверху № 61а-1-:-61а-11 загальною площею 98,2 кв. м в житловому будинку (технічний паспорт від 19.01.2018 інвентаризаційна справа № 36011) (далі - Майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Московський (зараз - пр. Героїв Харкова), буд. 124/3, літ. Г-4 та знаходиться на балансі КП Жилкомсервіс.

Право на оренду Майна отримане Орендарем на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.08.2018 № 529 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень».

Право комунальної власності на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 101.

Згідно з п. 1.2 Договору, Майно передається в оренду з метою використання для розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення.

За змістом умов ч. 2 Договору, передача майна в оренду та повернення його з оренди відбувається по акту приймання-передачі, що підписується сторонами. Орендар користується орендованим майном протягом строку дії Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу (Додаток 2 до Положення про оренду майна територіально громади м. Харкова, затвердженого рішенням 14-ї сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 № 755/17). Базова орендна плата становить 1279,87 грн без ПДВ за липень 2018 року. Ставка орендної плати становить 5% за рік.

Нарахування орендної плати починається з дати підписання акта приймання-передачі (п. 3.3 Договору).

Нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п. 10.6 (п. 3.4 Договору).

Орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 3.5 Договору).

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (п. 3.6. Договору).

Пунктом 3.10 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Відповідно до п. 3.11 Договору, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а після цього сплачується основна сума боргу з орендної плати.

Відповідно до п. 6.5 Договору, орендодавець зобов`язаний повідомити Орендаря про відмову від подовження терміну дії договору оренди та повернення Майна у строк не пізніше 30 днів з моменту закінчення терміну дії договору шляхом направлення лита з оголошеною цінністю та описом вкладення поштовою кореспонденцією. У такому разі вважається, що Орендар повідомлений вчасно та належним чином.

Орендодавець має право відмовитись від цього Договору і вимагати повернення орендованого Майна, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців (п. 7.1 Договору).

Орендодавець має право вимагати розірвання цього Договору та відшкодування збитків у разі внесення орендарем 3-х орендних платежів не в повному обсязі та якщо орендар не виконує, зокрема п. 3.5, 3.6 Договору (пп. 4, 5 п. 7.1 Договору).

Згідно з п. 7.3 Договору, у разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір діє з 20.08.2018 до 20.07.2021.

Зміни та доповнення, що вносяться до договору оренди, оформлюються додатковими угодами або договорами про внесення змін, які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 10.2 Договору).

Договір може бути розірваний на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством та умовами цього Договору (п. 10.3 Договору).

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну Договору протягом 30 днів після закінчення його строку, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах (п. 10.5 Договору).

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що дія Договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- приватизації шляхом викупу об`єкта оренди (за участю Орендаря) з моменту повної сплати за Договором купівлі-продажу;

- загибелі чи знищення об`єкта оренди;

- достроково за згодою сторін або за рішенням суду;

- банкрутства Орендаря;

- ліквідації юридичної особи, яка була Орендарем або Орендодавцем;

- скасування (припинення) державної реєстрації фізичної особи-підприємця;

- смерті Орендаря;

- інших причин, передбачених чинним законодавством.

Як вбачається з наданої позивачем до позовної заяви копії договору оренди від 20.08.2018 № 943, вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток сторін.

Факт приймання-передачі нежитлових приміщень в користування Орендарю (відповідачу) підтверджується Актом приймання-передачі від 20.08.2018 (арк. спр. 13, зворотний бік аркуша).

В матеріалах справи станом на момент ухвалення судом даного рішення відсутні докази укладення між сторонами відповідно до п. 10.2 Договору додаткових угод чи договорів про внесення змін у договір оренди від 20.08.2018 № 943 стосовно строку дії цього договору або докази досягнення між сторонами згоди щодо подовження строку чи дострокового припинення дії договору. Відсутні також і докази розірвання вказаного договору в судовому порядку відповідно до п. 10.6 Договору.

Як зазначає позивач у позовній заяві, Управлінням (Орендодавцем) було прийняте рішення про припинення дії договору оренди від 20.08.2018 № 943 у зв`язку з відчуженням (приватизацією) орендованих відповідачем приміщень на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.10.2020 № 5762-А, про що позивачем було направлено відповідачу лист від 14.01.2021 № 298 з повідомленням про зміну власника орендованого відповідачем нерухомого майна та про необхідність упорядкувати договірні відносини, зокрема з`явитись до Управління для проведення остаточної звірки взаємних розрахунків з орендної плати за договором оренди від 20.08.2018 № 943.

До матеріалів справи позивачем не надано лист від 14.01.2021 № 298 та договір купівлі-продажу від 29.10.2020 № 5762-А. Акт приймання-передачі щодо повернення нерухомого майна з оренди відповідача, підписаний між сторонами відповідно до ч. 2 договору оренди від 20.08.2018 № 943, в матеріалах справи також відсутній.

Разом з тим, судом встановлено, що дійсно, під час дії договору оренди від 20.08.2018 № 943, укладеного між позивачем та відповідачем, нежитлові приміщення, які є предметом оренди за вказаним договором, були відчужені на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.10.2020 № 5762-А та акту прийому-передачі від 04.12.2020 № 5762-А, що позивачем з ОСОБА_1 , державна реєстрація права приватної власності на вказане нерухоме майно за новим власником проведена 07.12.2020, що підтверджується отриманою судом Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.10.2023 № 350155486 (арк. спр. 79-81).

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що позивач нарахував відповідачу орендну плату за період з 01.08.2018 по 31.12.2020 в загальному розмірі 38700,12 грн, водночас, за даними позивача, протягом вказаного періоду відповідачем сплачено орендну плату в загальному розмірі 19849,41 грн. Отже, за розрахунком позивача, в період з 01.08.2018 по 31.12.2020 у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 18850,71 грн. Також, згідно із зазначеним розрахунком, позивач нарахував відповідачу пеню за порушення строків оплати орендної плати в розмірі 1189,03 грн за період з 01.08.2019 по 31.12.2020. Всього, відповідно до вказаного розрахунку, заборгованість відповідача становить 20039,74 грн.

13.12.2021 за № 10893 Управління направило відповідачу лист-претензію з вимогою погасити в місячний термін з дня отримання цієї претензії наявну у нього заборгованість за договором оренди від 20.08.2018 № 943, а саме: 18850,71 грн орендної плати та 1189,03 грн пені (арк. спр. 14).

Відповідач не погасив заборгованість по орендній платі та пені, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч. 3 ст. 285 ГК України.

За приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Враховуючи викладене, дослідивши текст договору оренди від 20.08.2018 № 943, укладеного між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди) нерухомого майна, а спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі зазначеного договору, є орендними правовідносинами щодо оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень 1-го поверху № 61а-1-:-61а-11 загальною площею 98,2 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський (зараз - пр. Героїв Харкова), буд. 124/3, літ. Г-4), яке до 07.12.2020 перебувало в комунальній власності територіальної громади м. Харкова.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 525-526, 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд зауважує, що перехід права власності на об`єкт оренди для орендодавця цього об`єкта не є сам по собі безумовним правоприпиняючим юридичним фактом, а вказує на відповідну зміну обставин у договірних правовідносинах у зв`язку з таким переходом, порівняно з тими обставинами, за яких укладався договір оренди. Також, зміна власника орендованого майна сама по собі не свідчить про те, що цим порушується, не визнається чи оспорюється суб`єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця як сторони договору оренди.

Перехід права власності на об`єкт оренди до іншої особи, не спричиняє автоматичного припинення спірних договірних правовідносин, а лише створює правову ситуацію, в якій виникає право вимагати судового захисту шляхом розірвання договору у сторони договору, для якої настали відповідні підстави через зміну фактичних обставин.

Тож, після зміни власника орендованого майна договір оренди не припиняє свою дію, натомість новий орендодавець у силу вимог закону набуває статусу орендодавця у триваючих правовідносинах оренди разом із належними орендодавцю за договором правами та обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійснені цивільних прав особа повинна додержуватись моральних засад суспільства.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності відносяться до керівних засад цивільно-правового регулювання суспільних відносин, які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, а також права та інтереси інших учасників з метою недопущення їх порушення, закріплення можливості адекватного захисту порушеного права або інтересу.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 920/418/19.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів повідомлення позивачем відповідачу про дострокове припинення дії договору оренди від 20.08.2018 № 943 та/або доказів досягнення між сторонами згоди про внесення змін у договір щодо строку його дії, а також враховуючи відсутність у матеріалах справи акта приймання-передачі про повернення нерухомого майна з оренди відповідача, підписаного між сторонами відповідно до ч. 2 договору оренди, з огляду на те, що зміна власника нерухомого майна не тягне за собою припинення орендних правовідносин, які склались між орендарем та попереднім власником на підставі відповідного договору оренди, а лише свідчить про набуття новим власником статусу орендодавця за цим договором, суд дійшов висновку, що спірний договір оренди від 20.08.2018 № 943 у відповідності до умов, визначених п. 10.1, 10.6 цього договору, припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено - 20.07.2021. Тому судом відхиляються посилання позивача та відповідача на те, що дію вказаного договору оренди припинено з 07.12.2020 (з дати державної реєстрації новим власником права приватної власності на орендоване відповідачем нерухоме майно) як безпідставні та необґрунтовані.

Разом з тим, оскільки з 07.12.2020 орендодавцем за вказаним договором оренди став новий власник нерухомого майна, позивач (як попередній орендодавець) має право на отримання від відповідача орендної плати та пені за цим договором, нарахованої у строк до 07.12.2020.

Відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за договором оренди від 20.08.2018 № 943, всупереч умов договору вносив оренду плату несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за цим договором.

Так, згідно з наданим до позовної заяви розрахунком суми заборгованості (а.с. 18), позивачем нараховано відповідачу заборгованість, яка станом на 07.12.2021 становить 20039,74 грн, з яких: 18850,71 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2018 по 31.12.2020 та 1189,03 грн заборгованості по пені за період з 01.08.2019 по 31.12.2020.

Позивач 13.12.2021, тобто після закінчення строку дії договору оренди, направив відповідачу лист-претензію від 13.12.2021 за № 10893 (арк. спр. 14), що підтверджується копіями поштового фіскального чека, поштової накладної та опису вкладення до цінного листа від 13.12.2021 № 937 (арк. спр. 15, 16), в якому вимагав погасити в місячний термін з дня отримання цього листа-претензії наявну у відповідача заборгованість за договором оренди від 20.08.2018 № 943, а саме: 18850,71 грн орендної плати та 1189,03 грн пені.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач у визначені позивачем в листі-претензії строки не погасив заборгованість по орендній платі та пені, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Станом на день прийняття судом даного рішення в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за договором оренди від 20.08.2018 № 943 у загальному розмірі 20039,74 грн (з яких 18850,71 грн орендної плати та 1189,03 грн пені).

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує проти наявного у нього обов`язку зі сплати орендної плати за договором оренди від 20.08.2018 № 943, але просить застосувати строки позовної давності в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення орендної плати на суму 11307,03 грн, нарахованої за період з 01.08.2018 по 30.06.2020, з посиланням на те, що позивачем в цій частині позовних вимог пропущено трирічний строк загальної позовної давності, встановлений ч. 1 ст. 257 ЦК України, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за порушення строків оплати орендної плати в розмірі 1189,03 грн, нарахованої за період з 01.08.2019 по 31.12.2020, з посиланням на те, що позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності в один рік, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, щодо вимог про стягнення пені.

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Початком відліку періоду прострочення зобов`язання (моментом прострочення) у відповідності до ст. 253 ЦК України, є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати виконання цього зобов`язання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову особою, право якої порушене.

Якщо стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, а господарським судом визнано позовні вимоги обґрунтованими, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Згідно з п. 3.5 договору оренди від 20.08.2018 № 943, орендна плата сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця.

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (п. 3.6 Договору).

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не заперечується факт порушення прав позивача внаслідок несвоєчасного внесення відповідачем платежів з орендної плати за договором оренди від 20.08.2018 № 943.

Позивачем нараховано відповідачу 18850,71 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2018 по 31.12.2020.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою лише 30.06.2023, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за період з 01.08.2018 по 30.06.2020 на загальну суму 11307,03 грн, заявлено позивачем за межами трирічного строку загальної позовної давності, встановленого ч. 1 ст. 257 ЦК України, у зв`язку з чим, з огляду на подану відповідачем заяву про застосування строків позовної давності, позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності, тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення орендної плати на суму 7543,68 грн за період з 01.07.2020 по 07.12.2020 та відмовляє в задоволенні позовних вимог у частині стягнення орендної плати на суму 11307,03 грн за період з 01.08.2018 по 30.06.2020.

Cтосовно позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 1189,03 грн, нарахованої за період з 01.08.2019 по 31.12.2020, суд зазначає таке.

За приписами п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 1-3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 3.10 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

За умовами п. 3.4 Договору, нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п. 10.6.

Відповідно до положень ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою лише 30.06.2023, вимоги про стягнення пені в розмірі 1189,03 грн, нарахованої за період з 01.08.2019 по 31.12.2020, заявлені позивачем за межами річного строку позовної давності, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, враховуючи подану відповідачем заяву про застосування строків позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1189,03 грн за період з 01.08.2019 по 31.12.2020 не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності, тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 складає 2684,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 30.06.2023 з вимогою майнового характеру на суму 20039,74 грн, отже, враховуючи, що 1,5 відсотка від ціни позову складає меншу суму від 2684,00 грн, за подання зазначеної позовної заяви до суду справляється мінімальна сума судового збору у розмірі 2684,00 грн. Позивачем надано суду належні докази про сплату судового збору за подання позовної заяви.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1010,35 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 42, 43, 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Покусая Євгенія Борисовича (код РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, р/р UA0033770, банк - Держказначейська служба України, м. Київ) заборгованість з орендної плати за договором оренди від 20.08.2018 № 943 у розмірі 7543,68 грн.

3. У стягненні заборгованості з орендної плати в розмірі 11307,03 грн та заборгованості по пені в розмірі 1189,03 грн відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Покусая Євгенія Борисовича (код РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, р/р UA0033770, банк - Держказначейська служба України, м. Київ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1010,35 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, які визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2024.

Суддя Н.А. Новікова