ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.2024 Справа №905/1603/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., за участі секретаря судового засідання Ісмаілової М.Я., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Управління освіти Торецької міської військо-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області, м.Торецьк, Донецька область

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ

про стягнення 71015,22грн.

Представники:

від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Пронюк В.Я.

від відповідача (в режимі відеоконференції): не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", звернувся до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до відповідача Управління освіти Торецької міської військо-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області, про стягнення 71015,22грн., в тому числі: основного боргу в сумі 48058,75грн., пені в сумі 5819,71грн., 3% річних в сумі 2520,12грн. та інфляційних втрат в сумі 14616,64грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії в частині повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ у період з 01.11.2021 по 15.11.2021 в об`ємі 2,860тис.куб.м. на загальну суму 48058,75грн. (з урахуванням вартості транспортування).

Ухвалою від 11.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

14.12.2023 від представника відповідача Кириченко Ганни Миколаївни через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи).

Данні представника відповідача, внесені до додаткових відомостей про учасників справи для доступу до електронної справи №905/1603/23 в підсистемі «Електронний суд». Надано доступ Кириченко Г.М., як представнику відповідача, до електронної справи в підсистемі Електронний суд.

25.12.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (з додатками).

02.01.2024 від представника позивача Пронюк Владислава Ярославовича через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи).

Данні представника позивача, внесені до додаткових відомостей про учасників справи для доступу до електронної справи №905/1603/23 в підсистемі «Електронний суд». Надано доступ Пронюк В.Я., як представнику позивача, до електронної справи в підсистемі Електронний суд.

03.01.2024 та 19.01.2024 через систему Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив (з додатками) та додаткові письмові пояснення у справі (з додатками).

16.01.2024 через систему Електронний суд від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив (з додатками).

Ухвалою від 06.02.2024 постановлено залучити до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"; перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначити на 27.02.2024.

14.02.2024 через систему «Електронний суд» від третьої особи ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких третя особа просить суд здійснювати розгляд справи з їх врахуванням та без участі представника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції не приєднався, про причини не повідомив.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі Позивач, Постачальник, Постачальник «останньої надії») відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

26.10.2021 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236» (далі Постанова КМУ № 1102).

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/ або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Управління освіти Торецької міської військо-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області (далі споживач, відповідач у справі) є бюджетною установою.

Як зазначає позивач, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 15.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово.

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого /спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Так, відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ / Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код, при цьому згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділуКодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код. Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС-кодами.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується: інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (форма №10) від оператора ГРМ та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила) договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За умовами пункту 2.1. договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Позивач зазначає, що він у листопаді 2021 року в період з 01.11.2021 по 15.11.2021 поставив відповідачу природний газ в об`ємі 2,86064 тис.куб.м. на загальну суму 48058,75грн. (з урахуванням вартості транспортування).

З урахуванням оприлюднених показників вартості природного газу за листопад 2021 року позивач визначив вартість поставленого природного газу та виставив відповідачу рахунок на оплату (природний газ) №35535 за газ, спожитий в листопаді 2021 року в кількості 2,86064 тис. куб. м на суму 48058,75грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

На сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price оприлюднений архів ціни природного газу для споживачів, в т.ч. за період з 01.11.2021 по 15.11.2021.

Відповідно до пункту 4.3. договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Згідно з пунктом 4.4. договору споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником (пункт 11.1 договору).

Позивачем засобами поштового зв`язку направлялися на адресу відповідача відповідний рахунок на оплату поставленого природного газу та вимога про сплату заборгованості за спожитий газ не побутовим споживачем постачальнику «останньої надії», що підтверджується наявними в матеріалах справи списками згрупованих відправлень «Рекомендований лист» та квитанціями Укрпошти від 25.11.2021 та від 21.12.2021.

Проте відповідачем не здійснено оплату вартості спожитого газу в сумі 48058,75грн.

Таким чином, у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природний газ за спірний період на загальну суму 48058,75грн., яка залишається несплаченою.

За вказаних обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Управління освіти Торецької міської військо-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області основного боргу в сумі 48058,75грн., пені в сумі 5819,71грн., 3% річних в сумі 2520,12грн. та інфляційних втрат в сумі 14616,64грн.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому останній не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що між Управлінням та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не було укладено жодних договорів у період з 01.01.2021 по 31.12.2021. Натомість були укладені наступні договори: договір №1-п від 21.01.2021 на постачання природного газу з ТОВ «Газенергопроект», договір №2-пр від 29.01.2021 на постачання природного газу з ТОВ «Газенерго-Трейд», договір №17-т від 01.03.2021 на постачання природного газу з ТОВ «Газенерго-Трейд», та договір №04-1058/21-БО-Т від 10.11.2021 на постачання природного газу з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Копії договорів додані до відзиву.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що відповідачем не спростовано, що у спірний період з 01.11.2021 по 15.11.2021 він не був включений до реєстру споживачів жодного з постачальників, не надано доказів складання актів приймання-передачі природного газу від інших постачальників у спірний період, а тому спожиті об`єми природного газу автоматично включені оператором газотранспортної системи до портфеля постачальника "останньої надії". Водночас, позивачем надана інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); витяг з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачем, відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Оператором ГРМ (АТ «Донецькоблгаз») відповідача було автоматично зареєстровано в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» з 28.10.2021 на інформаційній платформі у зв`язку з відсутністю інформації на інформаційній платформі про реєстрацію відповідача в Реєстрі іншого постачальника.

Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснювалося з 01.11.2021 по 15.11.2021, що відображено у портфелі постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі та підтверджено доказами доданими до позовної заяви.

У додаткових поясненнях позивач також зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у період з 01.11.2021 по 15.11.2021. Натомість в матеріалах справи наявні докази включення відповідача в спірний період саме до Реєстру споживачів позивача. Позивач проводив нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи ГТС.

Також позивач звертає увагу, що відповідач посилаючись на Акти №188 та №189 від 10.11.2021 на зняття пломбування та відновлення газопостачання, тим самим стверджує, що початок постачання природного газу відбувся 10.11.2021.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказав про таке:

Між Управлінням освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» шляхом проведення переговорної процедури було укладено Договір №04-1058/21-БО-Т від 10.11.2021. Відповідно до протоколу переговорів було вирішено, що термін поставки природного газу починається з 25 жовтня 2021 року по 31 грудня 2022 року включно і здійснюється щомісячно. Договір був підписаний сторонами 10.11.2021. В пункті 2.1. даного договору зазначено, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 251,320 тис. куб. метрів.

Відповідно до пункту 3.2. Договору Постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. Пункт 3.3. Договору передбачає, що постачання (включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим Договором здійснюється за умови виконання Споживачем вимог пункту 5.1 цього Договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ та відсутності реєстрації Споживача в реєстрі і будь-якого іншого постачальника природного газу.

Користування (відбір) природним газом розпочалось Споживачем з 10 листопада 2021 року, саме з дня підписання договору. За поясненнями представника відповідача усі точки приєднання, які закріплені за відповідачем були опломбовані і споживання природного газу не було до укладання договору з третьою особою до 10.11.2021, на підтвердження чого суду надані копії актів №188 та №189 від 10.11.2021 на зняття пломбування та відновлення газопостачання.

За фактичне використання природного газу за період листопад 2021 року Постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Споживачем - Управлінням освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області було підписано Акт приймання - передачі природного газу від 30.11.2021 на суму 250119,61грн., який був оплачений Споживачем відповідно до платіжних доручень №№ 2498, 2526 від 21.12.2021. Копії Акта та платіжних доручень додані до матеріалів справи.

Відповідач наголошує, що відповідно до пункт 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про ринок природного газу» Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Обов`язок включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС покладається на Постачальника природного газу, з яким Споживач уклав Договір на постачання природного газу.

В спірний період, а саме з 01.11.2021 року по 15.11.2021 Управління освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області не користувалось послугами та природним газом, який належить Позивачу. З 01.11.2021 по 10.11.2021 всі крани вводу були опломбовані, пломбування було знято саме 10.11.2021 після укладання Договору з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». З 10.11.2023 відповідач сплачував за поставлений газ постачальнику.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" у письмових поясненнях зазначає про таке:

Між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Управлінням освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області укладено договір постачання природного газу №04-1058/21-БО-Т від 10.11.2021.

Відповідно до умов договору він набирає чинності з дати його укладання. Разом з тим, відповідно до умов пункту 3.2. договору постачання природного газу за договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Товариство 13.11.2021 подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Ці запити було підтверджено 13.11.2021 та зареєстровано споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 16.11.2021.

Загальний обсяг природного газу, використаний зареєстрованими об`єктами споживача у листопаді 2021 року з ресурсів Товариства, а саме з 16.11.2021 по 30.11.2021, складає 15109,32 куб.м., про що було складено та направлено споживачу для підписання відповідний акт приймання передачі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суду виходить з такого:

Правові засади функціонування ринку природного газу України встановлені положеннями Закону України «Про ринок природного газу».

Згідно статті 1 вказаного Закону, постачальник "останньої надії" - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За наведеним Законом постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (частина 1 статті 12).

Постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (ст. 15).

Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила).

Вказаними Правилами передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (п. 3 р. І).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил, підставами для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

За пунктом 5 розділу І Правил та що відповідає визначенню термінів, згідно Кодексу газотранспортної системи, реєстр споживачів постачальника - це перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в інформаційній платформі Оператора ГТС за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Відповідно до розділу VI Правил, постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

В свою чергу, правове регулювання та функціонування інформаційної платформи оператора газотранспортної системи регулюється положеннями Кодексу Газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 Про затвердження Кодексу газотранспортної системи (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником "останньої надії" та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником "останньої надії" здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України "Про ринок природного газу" та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначається в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі.

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими).

У пункті 4 гл. 5 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи передбачено, що постачальник, який має намір постачати природний газ споживачу, який включений до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії", має право за одну добу до кінцевого терміну подання номінації на газову добу (D), визначеного цим Кодексом, включити такого споживача до власного Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі, вказавши період постачання природного газу такому споживачу.

При цьому, за умови виконання таким постачальником інших вимог цього Кодексу для початку постачання природного газу споживачу такий споживач автоматично виключається з Реєстру постачальника "останньої надії", про що інформаційна платформа автоматично повідомляє постачальника "останньої надії". Якщо постачальник не виконує інші вимоги цього Кодексу для початку постачання природного газу споживачу, такий споживач з Реєстру постачальника "останньої надії" не виключається до досягнення граничного строку постачання постачальником "останньої надії" або до початку постачання іншим постачальником, крім випадків виключення споживача постачальником "останньої надії" з власного Реєстру споживачів постачальника до закінчення граничного строку постачання на підставах, визначених Правилами постачання природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач Управління освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області є бюджетною установою в значені Бюджетного кодексу України, а тому на нього розповсюджуються вимоги постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021.

У зв`язку з відсутністю з 1 листопада 2021 року постачання природного газу іншим постачальником, об`єми природного газу, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Так, за наведеними вище вимогами Кодексу газотранспортної системи та Правил постачання природного газу за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді здійснюється постачання природного газу відповідним постачальником. Як вже зазначено, лише з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі, постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на 01.11.2021 перебував у Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, а тому у відповідності до наведених правових положень відповідач був включений до портфеля постачальника останньої надії позивача у спірний період.

Отже, наявність безпосереднього включення відповідача до переліку постачальника останньої надії, його ідентифікація в інформаційній платформі, реєстрація за постачальником останньої надії у якості споживача, набуття статусу споживача, а також дії з приєднання до Типового договору постачання, вказують на відповідність таких дій сторін наведеним правовим положенням.

Таким чином, за наслідками включення відповідача до переліку постачальника останньої надії, а також з моменту фактичного споживання природного газу між сторонами був укладений публічний договір про постачання природного газу шляхом приєднання, який не потребував двостороннього підписання.

За вимогами Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на умовах Типового договору постачання і такий договір укладається шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника та вважається укладеним з моменту фактичного постачання природного газу.

Встановлені обставини свідчать про виникнення між позивачем і відповідачем майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

При визначені правової природи договору підлягають вираховуванню його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

За приписами статті 13 Закону України "Про природний газ" споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір про постачання природного газу та забезпечувати своєчасну і повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Так, у відповідності до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 ГК України).

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу України пропущенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Отже, за договором та наявними правовідносинами з поставки позивач, виступаючи у якості постачальника, зобов`язався постачати природний газ відповідачу, як споживачу, в необхідних для нього об`ємах, а відповідач зобов`язався своєчасно оплатити виставлений рахунок до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

При цьому на підставі наведених правових положень та наявних в матеріалах справи доказів датою початку дії укладеного між сторонами договору є 29.10.2021, тобто дата включення позивачем відповідача до Реєстру споживачів постачальника останньої надії в інформаційній платформі, і з цієї дати позивач набув статусу діючого постачальника для відповідача.

Таким чином, відповідач станом на 01.11.2021 перебував у Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, а тому у відповідності до наведених правових положень відповідач був включений до портфеля постачальника останньої надії позивача у спірний період з 01.11.2021 по 15.11.2021.

За наведеними правовими положеннями та положеннями пункту 11.3. Типового договору договір постачання природного газу постачальником останньої надії достроково припиняється у випадку, коли споживач уклав договір постачання з іншим постачальником, з моменту його включення до реєстру споживачів такого постачальника в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником. При цьому такий постачальник зобов`язаний самостійно вчинити дії, необхідні для початку постачання споживачу.

Можливість одностороннього розірвання господарського договору у випадку передбачення про це у законі або договорі також встановлена частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України.

Згідно поданих доказів, обсяг спожитого відповідачем природного газу відповідає даним оператора ГТС.

У відповідності до типового договору позивачем оформлено та направлено на адресу відповідача рахунок на оплату поставленого природного газу, який відповідач зобов`язаний оплатити до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

З урахуванням умов пункту 4.3 типового договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Відповідно, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4 типового договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", як постачальником "останньої надії" на ринку природного газу, на виконання умов типового договору поставлено відповідачу протягом листопада 2021 року газ в об`ємі 2,86064тис.куб.м. на суму 48058,75грн. Згідно інформації щодо остаточної алокації відборів споживача за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 вказаний об`єм природного газу був спожитий відповідачем з 10.11.2021 по 15.11.2021.

Проте, у порушення умов типового договору, відповідач у встановлений цим договором строк не оплатив спожитий у листопаді 2021 року природний газ в об`ємі 2,86064тис.куб.м. на суму 48058,75грн., а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 48058,75грн. основного боргу за поставлений природний газ є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про недоведеність позивачем факту укладання договору та поставки газу з ресурсу позивача, оскільки він має укладений договір на постачання з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до Правил постачання природного газу, діючий постачальник - постачальник природного газу, до Реєстру споживачів якого включений споживач у відповідному періоді постачання.

З наданих відповідачем документів, вбачається, що постачання природного газу для Управлінням освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області у листопаді 2021 року здійснювалося на підставі договору постачання природного газу №04-1058/21-БО-Т від 10.11.2021, укладеному між ним, як споживачем та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», як постачальником.

Умовами договору визначено, зокрема:

- постачальник зобов`язаний поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (пункт 1.1);

- підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (пункт 2.3.);

- постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи (пункт 3.1);

- постачання (включення споживача до Реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови виконання споживачем вимог пункту 5.1. цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу (пункт 3.3).

У пункті 13.1. вказаного договору сторонами погоджено, що даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

При цьому, за умовами пункту 3.2. укладеного договору встановлено, що постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Таким чином, постачання природного газу не здійснюється одночасно із підписанням та набранням чинності договору.

У межах дії договору між його сторонами Управлінням освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» складений Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021.

За змістом вказаного Акта, відповідно до договору від 10.11.2021 №04-1058/21-БО-Т ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» передає, а Управління освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області приймає 15,10832 куб.м. природного газу власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) в період листопада 2021 року на загальну суму 250119,61грн. Вказаний об`єм спожитого природного газу оплачений відповідачем.

Згідно пояснень ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та наявних в матеріалах справи доказів, постачання природного газу відповідачу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на підставі договору про постачання природного газу від 10.11.2021 почалось з 16.11.2021 - дата включення відповідача в інформаційній платформі до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Отже, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача, а тому ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» набуло статусу постачальника для відповідача лише з 16.11.2021.

Суд зауважує, що у період з 01.11.2021 по 15.11.2021 включно між сторонами виникли та існували правовідносин з поставки природного газу на умовах поставки постачальником останньої надії. У межах цього строку (строку дії договору) у період з 10.11.2021 по 15.11.2021 позивач поставив відповідачу 2,860тис.куб.м. природного газу на загальну суму 48058,75грн. (з урахуванням вартості транспортування, яка є складовою частиною ціни природного газу), чим виконав власні зобов`язання на загальну суму 48058,75грн.

Таким чином, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи у зв`язку з чим, відхиляються судом.

Як зазначалося вище, окрім суми основного боргу, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 5819,71грн., 3% річних у розмірі 2520,12грн., інфляційні втрати у розмірі 14616,64грн.

В обґрунтування здійснених нарахувань пені, 3% річних та інфляційних нарахувань у зв`язку із простроченням відповідачем строку оплати зазначених обсягів природного газу позивачем надані до матеріалів справи відповідні розрахунки.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України).

Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 4.5. Типового договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно наданого розрахунку позивачем нараховано пеню в сумі 5819,71грн. за період 01.01.2022 по 30.06.2022 на суму боргу 48059,75грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що пеня розрахована відповідно до умов пункту 4.5. Договору, не суперечить вимогам наведених вище положень діючого законодавства в частині її нарахування. Розрахунок є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 5819,71грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21).

Згідно наданого розрахунку позивачем нараховано 3% річних в сумі 2520,12грн. за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 на суму боргу 48058,75грн.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено, що позивачем правильно визначений період нарахувань та розрахунок є арифметично правильним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 2520,12грн.

Згідно наданого розрахунку позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 14616,64грн. за період 01.01.2022 по 30.09.2023 на суму боргу 48058,75грн.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем правильно визначений період нарахувань та розрахунок є арифметично правильним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 14616,64грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 11, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 240, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Управління освіти Торецької міської військо-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області про стягнення 71015,22грн., в тому числі: основного боргу в сумі 48058,75грн., пені в сумі 5819,71грн., 3% річних в сумі 2520,12грн. та інфляційних втрат в сумі 14616,64грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області (85200, Донецька область, місто Торецьк, вулиця Освіти, будинок 8; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) заборгованість в сумі 71015,22грн., в тому числі: основний борг в сумі 48058,75грн., пеня в сумі 5819,71грн., 3% річних в сумі 2520,12грн. та інфляційні втрати в сумі 14616,64грн., а також судовий збір в сумі 2147,20грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

В судовому засіданні 19.03.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2024.

Суддя М.О. Лейба