ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р.Справа № 916/4784/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ),

до відповідача-1: Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2 (75730, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Широке, вул. 40 років Перемоги, буд. 2; ),

до відповідача-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

про солідарне стягнення 670109,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Ніценко О.С., самопредставництво;

від відповідача-1 не з`явився;

від відповідача-2 не з`явився;

Обставини справи.

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2, ОСОБА_1 , в якому просить:

- Стягнути солідарно з Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" заборгованість за Кредитним Договором № 65/2020/ХОД-МБС від 19.02.2020 та Договором поруки № 65/2020/ХОД-МБС-П від 19.02.2020, яка станом на 24.10.2023 складає 670109,60 грн;

- Стягнути солідарно з Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" понесені витрати судового збору у розмірі 10051,84 грн по 5025,82 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 справу № 916/4784/23 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 06.11.2023 прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4784/23. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.12.2023 об 11:00 год. Проведення судового засідання, яке призначене Господарським судом Одеської області на 05.12.2023 об 11:00 год, здійснити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) (доступ до системи за посиланням: (https://cabinet.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 11.12.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 916/4784/23 на 30 днів. Призначено підготовче засідання у справі на 16.01.2024 об 11:00 год. Проведення підготовчого засідання, яке призначене Господарським судом Одеської області на 16.01.2024 об 11:00 год., постановлено здійснити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) (доступ до системи за посиланням: (https://cabinet.court.gov.ua). Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 16.01.2024 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 16.01.2023 постановлено провести підготовче провадження у справі № 916/4784/23 впродовж розумного строку. Призначено підготовче засідання у справі на 06.02.2024 о 10:00 год. Проведення підготовчого засідання, яке призначене Господарським судом Одеської області на 06.02.2024 о 10:00 год., постановлено здійснити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) (доступ до системи за посиланням: (https://cabinet.court.gov.ua). Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 06.02.2024 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 06.02.2024 закрито підготовче провадження у справі № 916/4784/23. Призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2024 о 12:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 05.03.2024 о 12:00 год.

Судом також встановлено, що адресою місцезнаходження відповідачів згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 75730, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Широке.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Вся територія Скадовського району, код UA 0090947 знаходиться в зоні можливих бойових дій з 24.02.2022 і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи /абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону/.

Господарським судом Одеської області 06.11.2023, 11.12.2023, 22.01.2024 та 13.02.2024 на виконання ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15.04.2014 у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 та з урахуванням Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомлено відповідачів про постановлення ухвали від 06.11.2023, 11.12.2023, 16.01.2024 та 06.02.2024 у справі № 916/4784/23 шляхом розміщення оголошення на сайті „Судової влади України.

Таким чином, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України відповідачі вважається повідомленими про дату, час і місце розгляду справи № 916/4784/23 з 06.11.2023.

Представники відповідачів у судове засідання 05.03.2024 не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Представник позивача у судовому засідання 05.03.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 05.03.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 19 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк (надалі банк або позивач) і Фермерським господарством „ШИРОКЕ-2 (надалі позичальник або відповідач-1) був укладений Кредитний договір № 65/2020/ХОД-МСБ (надалі Договір).

Банк, у межах співпраці з Німецько-Українським фондом за кредитним договором № 008/3-04 від 28.12.2016, № 008/3-06 від 29.03.2019 відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію з Лімітом кредитної лінії в сумі 650000,00 грн, із щорічним обнулінням ліміту, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до умов п. 1.2. Договору, цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів.

Надання кредиту здійснюється з 19 лютого 2020 року по 15 грудня 2022 року (включно) (п. 1.3.1. Договору).

За умовами п. 1.3.2. Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки дії ліміту кредитної лінії відповідного періоду та у сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим Договором (Додаток 1 до цього Договору) та у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін по 15 грудня 2022 року (включно).

За користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3 цього Договору з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим Договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі - Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі 16,5 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п. 1.3 цього Договору, у т.ч. у строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим Договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, базова процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в п. 1.4.1. Договору збільшеного на 5,0 % річних (п.п. 1.4.1.-1.4.2. Договору).

За приписами п. 3.2. Договору, погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в Додатку 1 до цього Договору. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим Договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків Позичальника, відкритих в Банку, в порядку, визначеному в п. п. 3.10-3.11 цього Договору.

Згідно абз. 1 п. 3.3. Договору, нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3 цього Договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп. 1.4.1. цього Договору. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Відповідності до умов 3.4. Договору, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього Договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове розірвання цього Договору на рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», код Банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 3.7. цього Договору.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк, передбачений цим Договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п. 1.4.2. цього Договору, до дати погашення простроченої заборгованості по кредиту, або настання події припинення визначеної в п. 7.5.2. цього Договору.

У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цим Договором строки, суми непогашених у строк процентів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. п. 3.10-3.11 цього Договору.

У відповідності до умов п.п. 6.2.2., 6.2.3. Договору, позичальник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені в. п. 1.3. цього Договору, повернути отриману суму кредиту. Своєчасно та в повному обсязі, на умовах і в порядку передбаченому цим Договором, сплачувати плату за кредит, а також суми передбачених цим Договором штрафних санкцій та відшкодовувати будь-які документально підтверджені та обґрунтовані витрати банку згідно з умовами цього Договору. Відшкодування банку витрат є базою оподаткування, на яку нараховується податок на додану вартість (ПДВ) у загальновстановленому порядку за ставкою 20% у відповідності до норм чинного податкового законодавства України. Сума нарахованого ПДВ включається до письмової вимоги Банку про відшкодування витрат.

За твердженнями позивача, 19.02.2020 банк виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними кошами з загальним лімітом кредитної лінії 650000,00 грн, що підтверджується відповідною випискою по рахунку та меморіальними ордерами (т. 1, а.с. 47-58).

19 лютого 2020 року між ПАТ АБ Укргазбанк (кредитор), ФГ „ШИРОКЕ-2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений Договір поруки № 65/2020/ХОД-МСБ-П.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору поруки, поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по Кредитному договору № 65/2020/ХОД-МСБ від 19.02.2020, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 15.12.2022: - повернути кредит у розмірі 650000,00 грн.

Відповідно до умов п. 1.2 Договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (п. 1.3 Договору поруки).

Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя.

Пунктами 2.2. і 2.3. Договору поруки встановлено, що поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі кредитора. У разі невиконання поручителем пункту 2.2. цього договору, кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до умов п. 5.1 Договору поруки, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє до 15.12.2032 року.

11 червня 2021 року між позивачем та відповідачем укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору (надалі Додаткова угода № 1), згідно між сторонами внесені зміни до умов кредитування, зокрема позичальник став учасником Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі Програма) реалізується Фондом розвитку підприємництва згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 28 від 24.01.2020 «Про затвердження Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва» (надалі Порядок).

Приєднання Позичальника до Програми призвело до внесення змін до ряду положень Кредитного договору, зокрема доповнено п. 1.4.1., в якому встановлено, що за період з 11 червня 2021 року по 15 грудня 2022 року (включно) позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами:

- при дотриманні позичальником умов програми та/або умов цього Договору, - у розмірі 3,0 % річних (далі Компенсаційна процентна ставка);

- при недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього Договору, а також у випадках, передбачених цим Договором, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі IV цього Договору, та станом на дату цієї Додаткової угоди складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти на дату, що передує даті укладання цієї Додаткової угоди та значення фіксованої маржі 7,0 % річних (далі - Базова процентна ставка).

Також умови Кредитного договору доповнено п. 1.6., який передбачає, що сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом розвитку підприємництва за кредитом позичальника, розраховується як різниця між сумою нарахованих Банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов цього Договору/Додаткового договору, що визначається із застосуванням базової процентної ставки, та сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов цього Договору/Додаткового договору, що визначається із застосуванням компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог Програми надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», яка реалізується Фондом розвитку підприємництва (далі Програма) та яка підлягає сплаті позичальником за кредитом за звітний період.

В розрахунку суми Компенсації процентів не враховується підвищена (штрафна) процентна ставка за кредитом позичальника (у випадку її застосування за кредитом позичальника.

Компенсація процентів за Кредитом надається за календарний місяць протягом якого були відсутні наступні порушення позичальником умов договору/додаткового договору:

- прострочення виконання позичальником зобов`язання зі сплати частини/повної суми основної заборгованості за кредитом (відповідно до встановленого графіку погашення заборгованості за кредитом) не перевищував 15 календарних днів, та/або

- прострочення виконання позичальником зобов`язання зі сплати частини нарахованих процентів за кредитом (за Компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються проценти), не перевищував 15 календарних днів, та/або

- ненадання позичальником/ членами ГПК позичальника документально підтвердженої інформації щодо чисельності працівників та фонду заробітної плати.

У відповідності до п.п. 4.1.-4.2. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1), розмір Базової процентної ставки розраховується як сума значення індексу UIRD3m для національної валюти та значення фіксованої маржі, яка визначена в п.1.4.1. даного Договору, та переглядається Банком щоквартально протягом всього строку кредитування Позичальника. Якщо значення індексу UIRD3m не знайдено, застосовується значення індексу UIRD3m найближчої попередньої дати. Зміна Базової процентної ставки за Кредитом здійснюється за ініціативою банку без внесення змін (доповнень) до даного Додаткового договору, шляхом надсилання банком позичальнику, а у разі збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами - поручителям, Заставодавцям/Іпотекодавцям письмового повідомлення засобами комунікаційного зв`язку (Клієнт-інтернет-банк, смс повідомлення, Телеграм, Вайбер тощо) про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - Повідомлення) з 1 по 15 число першого місяця, наступного за звітним кварталом. Повідомлення обов`язково має містити значення процентної ставки за користування кредитними коштами, на яку буде проведено заміну діючої Базової процентної ставки за користування кредитними коштами (далі Нова Базова процентна ставка), та дату починаючи з якої вона застосовується.

У разі незгоди позичальника із збільшенням Базової процентної ставки за користування кредитними коштами позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за даним Договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання Повідомлення. З дня погашення заборгованості за даним Додатковим договором у повному обсязі зобов`язання Cторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання Повідомлення, застосовується попередній розмір процентної ставки за користування кредитними коштами.

Нова базова процентна ставка встановлюється банком 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня або у разі, якщо вони припадають на вихідний день, наступного робочого дня, як сума значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті розрахунку нової Базової процентної ставки, та значення фіксованої маржі, яка визначена в п.1.4.1. даного Договору.

У відповідності до п. 3.13. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1), неможливість здійснення Банком перерахування коштів для компенсації процентної ставки за Кредитом позичальника, у зв`язку із невчасним перерахуванням/не перерахуванням Фондом розвитку підприємництва необхідної суми коштів на рахунок умовного зберігання (ескроу), впродовж 6 місяців поспіль, не є підставою для визнання такої заборгованості позичальника зі сплати процентів за цим Додатковим договором, простроченою. Нараховані банком проценти за користування позичальником кредитними коштами за період відсутності на рахунку умовного зберігання (ескроу) коштів для компенсації процентної ставки за кредитом позичальника, підлягають сплаті позичальником банку.

Таким чином, як зазначає позивач, у позивача виникло право стягнути з відповідачів наявну заборгованість за Договором у загальному розмірі 670109,60 грн.

Станом на час звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідачі обов`язок по сплаті заборгованості не виконали.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „УКРГАЗБАНК підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України (надалі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до виписки по рахунку Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2 та меморіальних ордерів (т. 1, а.с. 47-58), позивачем 19.02.2020 в межах Договору № 65/2020/ХОД-МСБ було надано ФГ „ШИРОКЕ-2 кредитні кошти в загальному розмірі 650000,00 грн.

Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості (т. 1, а/с 45-46), здійсненого позивачем за договором № 651/2020/ХОД-МСБ від 19.02.2020, враховуючи те, що відповідач-1 у встановлені договором строки не здійснив повернення кредитних коштів, станом на 24.10.2023 за ФГ ШИРОКЕ-2 утворилась заборгованість по кредиту (прострочена) в розмірі 622350,00 грн.

Жодних доказів, які б підтверджували повне погашення відповідачем-1 заборгованості за наданим кредитом до суду не надано, у зв`язку з чим суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем доведено та належним чином обґрунтовано правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з ФГ ШИРОКЕ-2 заборгованості за користування встановленим кредитним лімітом в розмірі 622350,00 грн, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Також суд вважає промірним стягнення з відповідача-1 заборгованості по процентах поточної у розмірі 39837,81 грн та заборгованості по процентах простроченої у розмірі 7921,79 грн.

Вирішуючи питання щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 554 ЦК України разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріали справи свідчать, що 19 лютого 2020 року між ПАТ АБ Укргазбанк (кредитор), ФГ „ШИРОКЕ-2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений Договір поруки №65/2020/ХОД-МСБ-П.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору поруки, поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по Кредитному договору № 65/2020/ХОД-МСБ від 19.02.2020, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 15.12.2022: - повернути кредит у розмірі 650000,00 грн.

Відповідно до умов п. 1.2 Договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (п. 1.3 Договору поруки).

З огляду на вказане, враховуючи положення договору поруки № 65/2020/ХОД-МСБ-П від 19.02.2020, суд вказує, що обов`язок з повернення заборгованості в розмірі 670109,60 грн, наявний як у відповідача-1, як позичальника, так і у відповідача-2 як поручителя, з урахуванням чого суд доходить висновку про стягнення вказаної суми у солідарному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідачі позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростували, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Куруючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2 (75730, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Широке, вул. 40 років Перемоги, буд. 2; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ) заборгованість за Кредитним Договором № 65/2020/ХОД-МСБ від 19.02.2020 та Договором поруки № 65/2020/ХОД-МБС-П від 19.02.2020, яка станом на 24.10.2023 складає 670109,60 грн, в т.ч.:

- заборгованість по кредиту прострочена - 622350,00 грн,

- заборгованість по процентах прострочена - 7921,79 грн,

- заборгованість по процентам поточна (компенсація процентів за програмою Фонду розвитку підприємництва) - 39837,81 грн.

3. Стягнути з Фермерського господарства „ШИРОКЕ-2 (75730, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Широке, вул. 40 років Перемоги, буд. 2; ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 5025,82 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 5025,82 грн.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 13 березня 2024 р.

Суддя Нікітенко С.В.