ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"19" березня 2024 р.Справа № 924/897/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали заяви акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про грошові вимоги кредитора до боржника у справі

за заявою ОСОБА_1 , м. Деражня Хмельницької області

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

за участю представників учасників справи:

заявника: не з`явився

боржника: не з`явився;

арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією): Волторніст С.І.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа, ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023р. вказану заяву передано на розгляд судді Заверусі С.В.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.01.2024р. відкрито провадження у справі № 924/897/23, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича, призначено попереднє засідання суду на 11:00 год. "26" лютого 2024р.

16.01.2024р. на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі № 924/897/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника встановлено до 15.02.2024р.

12.02.2024р. представником акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (через систему "Електронний суд") подано до суду заяву про грошові вимоги кредитора до боржника, у якій просить визнати грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 та внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги у сумі 127826,18 грн - кредитна заборгованість, 6056,00 грн - судовий збір. В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 підписано заяву № 601 від 16.01.2019р. на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (перший кредит). Відповідно до заяви боржнику був відкритий поточний рахунок у гривнях та надана кредитна картка. Банк належним чином виконав свої зобов`язання та надав боржнику грошові кошти у повному обсязі. Боржник погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав заяву та фактично отримав грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на споживчі цілі. В подальшому кредитний ліміт було змінено наступним чином: 16.01.2019р. - 10000,00 грн, 21.05.2019р. - 15000,00 грн, 24.09.2019р. - 19800,00 грн, 29.01.2020р. - 24600,00 грн, 29.05.2020р. - 29600,00 грн, 14.09.2020р. - 34600,00 грн, 20.01.2021р. - 39600,00 грн, 20.05.2021р. - 45600,00 грн, 16.06.2021р. - 50000,00 грн. Боржник використав кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку. Станом на 15.01.2024р. заборгованість боржника за першим кредитом склала 78653,13 грн, з яких 51391,96 грн - за сумою кредиту (тіло), 27243,17 грн - відсотки. Заявником додано розрахунок заборгованості.

Крім того, між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 підписано заяву № 201 від 24.02.2021р. на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (другий кредит). Відповідно до вказаної заяви боржнику наданий кредит у сумі 43000,00 грн на споживчі потреби, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.01.2021р. та випискою по рахунку, строком на 24 місяці зі сплатою процентів у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% (відповідно до паспорта споживчого кредиту реальна процентна ставка складає 77,4568 річних). Боржник використав кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку. Станом на 15.01.2024р. заборгованість боржника за кредитним договором склала 49191,05 грн, з яких 29733,79 грн за сумою кредиту (тіло), 5,88 грн - відсотки, 19451,38 грн - комісія. Заявником додано розрахунок заборгованості.

14.02.2024р. представником боржника (через систему "Електронний суд") подано заяву, у якій останній просить визнати грошові вимоги кредитора (АТ "ПУМБ"): за договором № 601 від 16.01.2029р. в розмірі 51391,96 грн (заборгованість за тілом кредиту); за договором № 201 від 24.02.2021р. в розмірі 29733,79 грн (заборгованість за тілом кредиту). В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що заява про грошові вимоги кредитора до боржника не підлягає задоволенню, оскільки кредитором не надано детального розрахунку заборгованості, в тому числі за відсотками, і таким чином неможливо встановити обґрунтований розмір заявлених грошових вимог на підставі лише загальної вартості несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашення позичальником тіла кредиту та відсотків. При цьому, кредитор не надав до заяви про грошові вимоги документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема виписку по особовому рахунку позичальника та детальний розрахунок, на підставі яких можливо було б самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості. Також боржник вважає. Що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті кредитора неодноразово змінювалися самим кредитором в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаною заявою про грошові вимоги кредитора до боржника. Окремо боржником звернуто увагу на Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", Закон України "Про споживче кредитування".

18.03.2024р. арбітражним керуючим подано до суду повідомлення про розгляд грошових вимог кредиторів, у якому арбітражним керуючим визнаються грошові вимоги акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" у повному обсязі, а саме: 127826,18 грн - основна сума заборгованості, що складається із тіла кредиту процентів, комісії та підлягають включенню до 2 черги вимог кредиторів, а також грошові кошти у сумі 6056,00 грн судового збору - позачергово. Крім того, арбітражним керуючим зазначено, що проценти та комісія не є штрафними санкціями та є частиною основної суми заборгованості, а тому підлягають включенню до 4 черги вимог.

Розглянувши заяву акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про грошові вимоги кредитора до боржника, суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу про банкрутство подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 45 Кодексу про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що заяву подано в строк.

Абзацом 11 частини 3 статті 45 Кодексу про банкрутство передбачено, що господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Судом встановлено, що вимоги кредитора до боржника виникли на підставі укладених 16.01.2019р. та 24.02.2021р. між акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та ОСОБА_1 кредитних договорів шляхом підписання заяв № 601, № 201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом положень ч.ч. 2-5 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі, зокрема, шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги.

У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

Індивідуальна частина договору укладається з клієнтом у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа) з обов`язковим зазначенням у такому договорі умов, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо індивідуальна частина договору укладена в паперовому вигляді, примірник індивідуальної частини та додатки до неї (за наявності) надається клієнту одразу після його підписання, але до початку надання клієнту фінансової послуги. Примірник індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа, та додатки до неї (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо такий примірник за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта направлений клієнту на його електронну адресу або направлений клієнту за його вибором в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Примірник індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа, та додатки до неї (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.

Обов`язок доведення того, що примірник договору (змін до договору) був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (аналогічна правова позиція викладена у постановах, зокрема, Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. № 342/180/17, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.08.2019р. у справі № 182/1806/17).

Як свідчить зміст заяв від 16.01.2029р. та від 24.02.2021р., їх підписанням боржник беззастережно підтверджує прийняття публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) (в редакціях на час укладення зазначених заяв), умови якого розміщені на сайті Банку: pumb.ua в повному обсязі. При цьому, у розділі "Підтвердження та запевнення" заяв від 16.01.2029р. та від 24.02.2021р., підписавши вказані заяви, боржник підтверджує та запевняє, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний; всі умови ДКБО мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. При цьому, у розділі "Підтвердження та запевнення" заяви від 24.02.2021р. зазначено, зокрема, що в дату підписання цієї заяви боржнику надано ДКБО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на Сайті Банку, зокрема у розділі "Підтримка" за посиланням "Завантажте документи".

Банк повинен довести факт надання ДКБО, що він виконав, надавши підписані боржником заяви від 16.01.2029р. та від 24.02.2021р., у яких боржником було прийнято умови приєднання до розміщеного на сайті банку публічного договору, та Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакціях на час підписання зазначених заяв).

У свою чергу боржник, якщо заперечує цей факт, повинен довести, що не отримав ДКБО, зокрема, що відповідні документи не були розміщені на сайті банку у відповідному розділі, або, що боржник об`єктивно не міг отримати до них доступ.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б доводили, що боржник спростовує надання ДКБО у зазначений спосіб або що відповідний договір було змінено банком та він не є тим, з яким боржника було ознайомлено під час підписання заяв від 16.01.2019р. та від 24.02.2021р. При цьому, судом зауважується, що боржник у заяві від 14.02.2024р. вказує на зміну саме Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті кредитора, в той час як боржник у спірних правовідносинах приєднувався до Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення ДКБО, яка розміщена на сайті банку. Також помилково боржник посилається на ненадання банком Витягу з Тарифів, оскільки укладений між сторонами кредитний договір не передбачав долучення до заяви такого Витягу.

Таким чином, покладення на банк додаткового тягаря доказування, зокрема, спростування непідтвердженої позиції процесуального опонента не відповідає принципу змагальності судового процесу.

Відтак, суд не погоджується з позицією боржника про неможливість застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Крім того, проаналізувавши умови заяв від 16.01.2029р. та від 24.02.2021р., суд дійшов висновку, що у них наведено конкретні запропоновані боржнику умови споживчого кредиту, які боржник прийняв, підписавши заяви.

При цьому, підписанням змісту заяв від 16.01.2029р. та від 24.02.2021р. боржник підтверджує, що ознайомлений та погодився, зокрема, з умовами надання банківських послуг, сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному розміру і порядку нарахування.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2019р. між акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання заяви № 601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до заяви та паспорта споживчого кредиту боржнику було встановлено кредитний ліміт у сумі 10000,00 грн, процентна ставка у розмірі 47,88% річних. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 50000,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 15.01.2024р. (до постановлення ухвали від 16.01.2024р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) виникла заборгованість перед АТ "ПУМБ" у сумі 78635,13 грн, з яких 51391,96 грн заборгованість за сумою кредиту (тіло), 27243,17 грн заборгованість за відсотками.

Крім того, 24.02.2021р. між акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання заяви № 201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до заяви та паспорта споживчого кредиту боржнику надано кредит у сумі 43000,00 грн на загальні споживчі цілі строком на 24 місяці (з 24.02.2021 року по 24.02.2023 року) зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних (реальна процентна ставка складає 77,4568% річних) та комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%. Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією № TR.47649643.50476.8810 від 24.02.2021р. та випискою з рахунку.

З наведеного судом враховано, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 15.01.2024р. (до постановлення ухвали від 16.01.2024р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) виникла заборгованість перед АТ "ПУМБ" у сумі 49191,05 грн, з яких 29733,79 грн заборгованість за сумою кредиту (тіло), 5,88 грн заборгованість за відсотками, 19451,38 грн заборгованість по комісії.

Загальний розмір заборгованості (сума грошових вимог) за двома кредитними договорами станом 15.01.2024р. складає 127826,18 грн.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 грудня 2022 року у справі № 918/1154/21, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Водночас, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення боржником заборгованості перед АТ "Перший український міжнародний банк" в загальній сумі 127826,18 грн не надано.

Таким чином, враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання грошових вимог до боржника подана в межах строку встановленого КУзПБ, та відповідно підлягає задоволенню у повному обсязі, а вимоги в розмірі 127826,18 грн - визнанню, як такі, що заявлені відповідно до вимог чинного законодавства та підтверджені наданими доказами.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 6056,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором.

Зазначені суми боргу, в тому числі за нарахованими відсотками, боржником не спростовані належними та допустимими доказами. При цьому, боржником не надано контррозрахунку за відсотками, не спростовано наведені кредитором (банком) розрахунки сум простроченої заборгованості боржника за відсотками за користування кредитами.

Щодо заперечень боржника про безпідставність нарахування банком відсотків за кредитними договорами у період дії воєнного стану судом зазначається наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".

Пунктом 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" в редакції Закону N 2120-IX від 15 березня 2022 року передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

У відповідності до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із врахуванням внесених змін) у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на всій території України введено воєнний стан, який на даний час не закінчено.

Судом звертається увага, що зміни, внесені до Закону України "Про споживче кредитування", стосуються штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язання, а саме боржник звільняється від сплати неустойки, штрафу, пені.

Тіло кредиту та проценти, які сплатив або повинен сплатити позичальник на користь банку є не штрафними санкціями за порушення зобов`язання, а платою за користування чужими коштами понад установлений в договорі строк, а тому підлягають поверненню банку.

Таким чином, боржник дійшов помилкового висновку про те, що він звільнений від відповідальності перед банком за прострочення виконання зобов`язань зі сплати відсотків за кредитними договорами на підставі Закону України "Про споживче кредитування" на період дії в Україні воєнного стану, оскільки дія Закону України "Про споживче кредитування" не поширюється на врегульовану кредитними договорами відповідальність в частині погашення боржником заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом. Вказаний закон поширювався би на такі правовідносини у разі нарахування банком боржнику неустойки, пені, штрафних санкцій за прострочення виконання такого договору споживчого кредиту. Законом передбачено на період дії в Україні воєнного стану звільнення споживачів за кредитними договорами від визначеного виду цивільної відповідальності (неустойка, штраф, пеня), заборону на підвищення процентів кредитодавцем.

Щодо правомірності нарахування та включення до грошовим вимог кредитора комісії суд враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", зі змісту яких слідує, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

заяву акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про грошові вимоги кредитора до боржника задовольнити.

Визнати грошові вимоги акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 на суму 127826,18 грн боргу та 6056,00 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Заверуха С.В.

Віддрук. 1 прим.

1 - до справи.

Направити на адресу електронної пошти:

заявника - ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_6

боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

представника боржника - ІНФОРМАЦІЯ_4

арбітражного керуючого - ІНФОРМАЦІЯ_5

Ухвалу направити учасникам до електронного кабінету Електронного суду.