РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2024Справа № 910/7902/23

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Пожавтоматика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артекс Центр"

про стягнення 268 098,58 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Пожавтоматика" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артекс Центр" про стягнення 268 098,58 грн, з яких 249 817,62 грн заборгованості, 6 960,67 грн 3% річних та 11 320,29 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару за Договором поставки № АЦ2005-1 від 20.05.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

01.06.2023 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 24.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/7902/23 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/7902/23 сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутим на адресу суду повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення - позивачу.

Разом з цим, згідно відомостей з офіційного веб-сайту «Укрпошта», поштове відправлення за № 458 не було вручено відповідачу, про що здійснено відмітку від 15.07.2023: Повернення за зворотною адресою: "За закінченням терміну зберігання".

Крім того, 18.07.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду повернувся конверт поштового відправлення за № 458, який не було вручено відповідачу, про що здійснено відмітку: " За закінченням терміну зберігання ".

Станом на дату розгляду справи інших заяв та/або доказів від сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі клопотань процесуального характеру, відзиву відповідача на позов до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2022 між Приватним підприємством "Пожавтоматика" (далі - покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артекс Центр" (далі - постачальник/відповідач) було укладено Договір поставки № АЦ2005-1 (далі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов`язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в даному Договорі, металопрокат (далі - товар), сортамент, кількість та ціна якого вказана у рахунках-фактурах, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід`ємними частинами (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору ціна на товар встановлюється за домовленістю між постачальником та покупцем, з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках та інших супровідних документах. Ціна на товар може змінюватись в залежності від коливань середньо ринкових цін на металопрокат.

Згідно з пунктами 3.2 та 3.4 Договору загальна сума Договору визначається на підставі сплачених рахунків. Оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передоплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку до даного Договору поставки. У разі одержання від покупця передоплати частково, постачальник має право на поставку товару на суму одержаних коштів. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв`язком.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється відповідно до міжнародних Правил тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 р., з урахуванням особливостей, встановлених цим Договором.

У відповідності до пункту 4.2 Договору строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати.

Згідно з пунктом 4.4 Договору датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем або третьою особою (перевізником) на складі постачальника, вказана в накладній.

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили, що товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної. Покупець зобов`язаний надати довіреність на отримання матеріальних цінностей. Постачальник не відповідає за недостачу товару, яка виникла після передачі товару покупцю.

Відповідно до пункту 6.1 Договору постачальник зобов`язаний: передати покупцю товар, погоджений сторонами в строк та на умовах, передбачених даним Договором. Передати покупцю або уповноваженій ним особі, при наявності довіреності на товар наступні документи, а саме рахунок-фактуру та видаткову накладну на товар.

Згідно з пунктом 6.2 Договору покупець зобов`язаний: прийняти товар на умовах вказаних в даному Договорі (п.п. 6.2.3), оплатити товар відповідно до умов Договору (п.п. 6.2.4), сплатити постачальнику вартість фактично поставленого товару незалежно від виконання постачальником зобов`язань щодо всього обсягу поставки, передбачених сторонами у Договорі (п.п. 6.2.5).

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині взаєморозрахунків до повного розрахунку між сторонами.

У відповідності до пункту 10.2 Договору у випадку якщо жодна з сторін не заявить про намір розірвати даний договір за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Згідно з пунктом 11.1 Договору одностороння відмова від зобов`язань за даним Договором не допускається.

Пунктом 11.2 Договору сторони визначили, що дія даного Договору може бути достроково припинена на наступних умовах: за взаємною згодою сторін, шляхом укладення відповідної Додаткової угоди; ??у випадку грубого або систематичного порушення умов Договору однією стороною на вимогу другої сторони; за рішенням суду.

На виконання умов Договору, відповідач виставив позивачеві рахунок на оплату №АЦ-0000792 від 20.05.2022 на суму 249 817,62 грн з ПДВ, у якому містилася інформація про товар, а саме Рулон оц. 0,5х1000 DX 51D (Туреччина) у кількісті 4.640 т.

В свою чергу позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в загальній сумі 249 817,62 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 566 від 20.05.2022 з призначенням платежу: «Передплата за ТМЦ згідно рах. № АЦ-0000792 від 20.05.2022 р., у т.ч. ПДВ 20% - 41636.27 грн».

Проте відповідач свої зобов`язання з поставки оплаченого позивачем товару не виконав, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму передоплати - 249 817,62 грн.

Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині поставки товару, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 6 960,67 грн та інфляційні втрати в розмірі 11 320,29 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Матеріалами справи підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача коштів у сумі 249 817,62 грн на підставі платіжного доручення № 566 від 20.05.2022 в якості попередньої оплати товару за Договором.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що строк поставки Товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів виконання відповідачем умов Договору в частині поставки товару матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що з моменту повної оплати товару позивачем до моменту звернення до суду з позовною заявою, що розглядається, минув рік, тоді як на виконання умов Договору товар мав бути поставлений відповідачем протягом 10 календарних днів з моменту надходження 100% передоплати на його рахунок.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати товару в сумі 249 817,62 грн є правомірною, обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 11 320,29 грн та 3% річних в розмірі 6 960,67 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що Договором не визначено термін повернення попередньої оплати в разі невиконання продавцем обов`язку з поставки товару, до визначення моменту виникнення грошового зобов`язання підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до яких якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пред`явлення вимоги має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до боржника. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги кредитором, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу вимоги про повернення попередньої оплати, відтак відсутні підстави стверджувати, що грошове зобов`язання відповідача з повернення позивачу суми попередньої оплати станом на дату пред`явлення позову було простроченим, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем внесено суму судового збору в більшому розмірі, ніж передбачено законом, переплата в сумі 375,00 грн може бути йому повернута в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 233, 237 - 238, 240 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артекс Центр" (04112, місто Київ, вулиця Оранжерейна, будинок 3, офіс 103; ідентифікаційний код: 42583743) на користь Приватного підприємства "Пожавтоматика" (50036, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Катеринівська, будинок 16; ідентифікаційний код: 31932505) 249 817 (двісті сорок дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн 62 коп. заборгованості та 3 747 (три тисячі сімсот сорок сім) грн 27 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.03.2024.

Суддя О.В. Нечай