ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6796/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 50 008,28 грн., 3% річних у розмірі 378,14 грн., інфляційної складової у розмірі 652,11 грн., штрафу у розмірі 5 000,83 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно" про стягнення суми основного боргу у розмірі 50 008,28 грн., 3% річних у розмірі 378,14 грн., інфляційної складової у розмірі 652,11 грн., штрафу у розмірі 5 000,83 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження у справі. Справу № 904/6796/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно" (надалі - покупець) було укладено договір поставки залізобетонних виробів № 568-2023 від 21.07.2023 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що у відповідності з цим договором, постачальник зобов`язується у встановлений строк передати у власність покупця залізобетонні вироби (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити постачальнику за нього грошові кошти.

У п. 1.3 договору було погоджено, що загальна кількість товару, що поставляється, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, типами, розмірами визначається у видатковій накладній.

Згідно з п. 1.4 договору, сторони мають право додатково узгодити специфікацію на поставку товару.

За твердженням позивача, на виконання умов договору між сторонами було підписано специфікацію від 21.07.2023, у якій визначено номенклатуру, асортимент, кількість, ціну за одиницю, строк оплати товару тощо.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 100 016,52 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1275 від 03.08.2023.

Пунктом 2.1 договору визначено, що поставка товару відбувається на умовах попередньої оплати.

Згідно з п. 2.6 договору, у виняткових випадках, але за згодою постачальника, товар може бути поставлений на умовах відстрочення платежу.

У п. 3 специфікації від 21.07.2023 сторони визначили наступні умови сплати вартості товару: 50% передплата, 50% по факту поставки протягом 15 робочих днів.

Позивач вказав, що платіжною інструкцією № 21/07/2023 від 21.07.2023 покупцем було сплачено постачальнику 50% передплати у розмірі 50 008,26 грн.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням п. 3 специфікації, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати решти 50% поставленого товару у розмірі 50 008,26 грн. настав 24.08.2023.

Однак, за твердженням позивача, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив залишкову частину поставленого товару у встановлені строки.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" у розмірі 50 008,26 грн.

За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано до сплати 3% річних у розмірі 378,14 грн., інфляційної складової у розмірі 652,11 грн., штрафу у розмірі 5 000,83 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основного боргу за договором поставки залізобетонних виробів № 568-2023 від 21.07.2023 у розмірі 50 008,28 грн., 3% річних у розмірі 378,14 грн., інфляційної складової у розмірі 652,11 грн., штрафу у розмірі 5000,83 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був поставлений позивачем товар, на яку суму; в які строки і якому розмірі поставлений товар мав бути оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був оплачений відповідачем поставлений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно" (надалі - покупець) було укладено договір поставки залізобетонних виробів №568-2023 від 21.07.2023 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 7.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до 31.12.2023, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що у відповідності з цим договором, постачальник зобов`язується у встановлений строк передати у власність покупця залізобетонні вироби (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити постачальнику за нього грошові кошти.

У п. 1.3 договору було погоджено, що загальна кількість товару, що поставляється, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, типами, розмірами визначається у видатковій накладній.

Згідно з п. 1.4 договору, сторони мають право додатково узгодити специфікацію на поставку товару.

На виконання умов договору між сторонами було підписано специфікацію від 21.07.2023, у якій визначено номенклатуру, асортимент, кількість, ціну за одиницю, строк оплати товару тощо.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 100 016,52 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1275 від 03.08.2023.

Пунктом 2.1 договору визначено, що поставка товару відбувається на умовах попередньої оплати.

Згідно з п. 2.6 договору, у виняткових випадках, але за згодою постачальника, товар може бути поставлений на умовах відстрочення платежу.

У п. 3 специфікації від 21.07.2023 сторони визначили наступні умови сплати вартості товару: 50% передплата, 50% по факту поставки протягом 15 робочих днів.

Платіжною інструкцією № 21/07/2023 від 21.07.2023 покупцем було сплачено постачальнику 50% передплати у розмірі 50 008,26 грн.

З урахуванням п. 3 специфікації, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати решти 50% поставленого товару у розмірі 50 008,26 грн. настав 24.08.2023.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив залишкову частину поставленого товару у встановлені строки.

За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" у розмірі 50 008,26 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 50 008,26 грн. є обґрунтованими.

Також згідно з п. 6.13 договору, якщо поставка товару відбулась на умовах відстрочення платежу, покупець отримав товар, але не розрахувався за нього з постачальником у визначені договором строки, то в цьому випадку покупець зобов`язується сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого зобов`язання за кожен день прострочки, інфляційні та штраф у вигляді 10 відсотків від простроченої суми.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

На підставі пункту 6.13. договору позивач нарахував штраф у розмірі 10 відсотків від простроченої суми - 5 000,83 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

А отже, вимоги позивача про стягнення з штрафу у розмірі 5 000,83 грн. є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 378,14 грн. за період з 25.08.2023 по 24.11.2023 та інфляційну складову у розмірі 652,11 грн. період з (фактично) вересня 2023 року по жовтень 2023 року.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 378,14 грн. та інфляційної складової у розмірі 652,11 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 568-2023 від 21.07.2023 (том 1 а.с. 10 - 12), специфікацією (том 1 а.с. 13), оборотно-сальдовою відомістю (том 1 а.с. 15), видатковою накладною (том 1 а.с. 14), платіжною інструкцією (том 1 а.с. 16), претензією з доказами направлення (том 1 а.с. 17 - 18).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд Техно" (місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ідентифікаційний код: 41304728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" (ідентифікаційний код: 43409145; місцезнаходження: 01104, м. Київ, б-р М. Міхновського, 38) суму основного боргу у розмірі 50 008,28 грн., 3% річних у розмірі 378,14 грн., інфляційну складову у розмірі 652,11 грн., штраф у розмірі 5 000,83 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.03.2024.

Суддя М.О. Ніколенко