ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.03.2024м. СумиСправа № 920/1356/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/1356/23 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; код за ),

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ),

про стягнення 152203,12 грн

установив:

28.11.2023 через систему «Електронний суд», використавши норму ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить:

1)стягнути з відповідача 152203,12 грн заборгованості за договором про надання кредиту №151848-КС-003 від 12.11.2021, що складається з: 33644,87 грн прострочених платежів по тілу кредиту; 118558,25 грн прострочених платежів по процентах; а також стягнути 2147,20 грн судового збору;

2)витребувати в АТ КБ "Приватбанк" (, місцезнаходження: 01001, місто Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп - НОМЕР_1 );

- інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 12.11.2021 по 27.03.2023 включно;

3)розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін;

4)розгляд справи здійснювати без участі позивача;

5)копії всіх судових рішень, прийнятих судом за наслідками розгляду цієї позовної заяви, у встановленому законодавством порядку надсилати за адресою місцезнаходження позивача - 01133, м. Київ бульвар Лесі Українки, 26 оф. 411.

28.11.2023 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким ОСОБА_1 реєстрована як фізична особа-підприємець з місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 01.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1356/23; задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів; постановлено витребувати у АТ КБ "Приватбанк" наступну інформацію: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп - НОМЕР_1 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 12.11.2021 по 27.03.2023 включно, здійснених між контрагентами ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

01.12.2024 копія зазначеної ухвали надіслана сторонам відповідно до вимог ч. 6-7 ст.6 ГПК України за списком розсилки №7505.

01.12.2023 супровідним листом надіслано до виконання АТ КБ "Приватбанк" копію ухвали від 01.12.2023 у справі №920/1356/23.

Листами від 04.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231204/72895 (вх. №778/23 від 12.12.2023) та від 05.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231204/57205 (вх. №7878 від 18.12.2023) АТ КБ "Приватбанк" повідомив суд що на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_2 /3227394 IBAN НОМЕР_3 . До зазначених листів банком додана виписку з банківської карти за період з 12.11.2021 по 27.03.2023.

22.12.2023 копія ухвали від 02.12.2023 у справі №920/1356/23 надіслана на адресу, зазначену позивачем у позові, що співпадає з даними наданими ЄДРПОУ, повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «не проживає».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №920/1356/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

12.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач, кредитодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) укладено договір про надання кредиту (електронна форма) № 151848-КС-003 (далі договір/кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 34000,00 грн (тридцять чотири тисяч грн) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі договір). Строк кредиту: 24 тижнів; процентна ставка: в день 1,07966177, фіксована; комісія за надання кредиту (далі комісія): 5100,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 34000,00 грн; термін дії договору до 29.04.2022; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту84960,00 грн.

Згідно з п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір (пункт 5 договору).

Згідно з пунктами 8, 9 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, договором та правилами.

Зі сторони відповідача договір підписано 12.11.2021 10:08:33 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5563.

Також в матеріалах справи наявна пропозиція укласти договір (оферта) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), зміст яких відображає умови договору.

До позову додані Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика", затверджені наказом директора ТОВ "Бізнес Позика" від 03.11.2021 №25-ОД.

Матеріали справи містять візуальну форму послідовності дій клієнта при укладанні договору, в якій відображено послідовність дій клієнта та товариства, їх опис, та включає, в тому числі, вхід в особистий кабінет, формування шаблону оферти, запит на відправку шаблону акцепту, підписання договору та інше.

Крім того, позивачем надано анкету клієнта відповідача, яка містить інформацію щодо рнокпп, дати народження, документа, що посвідчує особу, вид підприємницької діяльності, номер телефону, електронну пошту та інше, а також копію паспорта та коду рнокпп відповідача.

Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес позика» від 03.11.2021 визначено загальні положення та терміни, що використовуються при укладанні договору про надання коштів у кредит (розділ 1), зазначено про інформаційне забезпечення договору та дії, що передують його укладенню (розділ 2), визначено порядок укладання договору (розділ 3), права та обов`язки сторін укладеного договору (розділ 4), порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту (розділ 5), відповідальність сторін (розділ 7) та інші умови.

Підпунктом 4.2.2.2 п. 4.2.2 Правил на позичальника покладено обов`язок повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну дії договору, що кореспондує праву кредитодавця, що визначене у пункті 4.3.1.3 вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії та комісії за зміну умов договору, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором та додатковою угодою.

Відповідно до положень розділу 5 Правил визначається порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту: п. 5.1. обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування; п. 5.2. нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплати комісії визначено графіком платежів; п. 5.4. заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до Графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця; п. 5.6 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); у другу чергу нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту у разі їх нарахування; у третю чергу прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у четверту чергу проценти за користування кредитом; у п`яту чергу сума кредиту.

Судом встановлено, що позивач покладені на нього умовами договору обов`язки виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 34000,00 гривень, шляхом їх перерахування на номер банківської картки позичальника (який вказаний позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням від 12.11.2021 №32969 та випискою з рахунку відповідача, що надіслана на запит суду АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, на виконання ухвали суду від 01.12.2023 у справі №920/1356/23 АТ КБ "Приватбанк" надіслано два листи від 04.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231204/72895 та від 05.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231204/57205, до кожного з яких додано виписку про рух коштів по рахунку позичальника, що підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, а також, зазначено, що банківська картка, на яку здійснювалось зарахування кредитних коштів, випускалась та належить ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

22.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ФОП ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору (далі - додаткова угода №1), яка шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 умов додаткової угоди № 1, позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 22.01.2022 в розмірі 33644,87 грн та проценти за користування кредитом 8037,75 грн.

Згідно з п. 3 додаткової угоди №1 сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 22.01.2022 до 03.02.2022 (включно) 1,07966177 % в день; з 04.02.2022 1,07966177 % в день.

Пунктом 4 додаткової угоди №1 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 01.09.2022 р.».

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №1 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк кредиту: 296 днів.».

За п. 6 додаткової угоди №1 сторони узгодили графік платежів для погашення заборгованості позичальника за договором.

Зі сторони відповідача додаткову угоду №1 підписано 20.01.2022, 11:13:00 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4873. Матеріали справи містять візуальну форму послідовності дій клієнта при укладанні додаткової угоди №1, в якій відображено послідовність дій клієнта та товариства, їх опис, та включає, в тому числі, вхід в особистий кабінет, формування шаблону оферти, запит на відправку шаблону акцепту, підписання додаткової угоди №1 та інше.

23.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ФОП ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору (далі - додаткова угода №2), що шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 умов додаткової угоди №2, позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 23.02.2022 в розмірі 33644,87 грн та проценти за користування кредитом 16484,25 грн, що разом складає 50493,12 грн.

Враховуючи п. 1 та п. 6. додаткової угоди орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить: 136965,38 грн (пункт 2 додаткової угоди №2).

Згідно з п. 3 додаткової угоди №2 сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 23.02.2022 до 09.03.2022 (включно) 1,07966177 % в день; з 10.03.2022 1,07966177 % в день.

Пунктом 4 додаткової угоди №2 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 30.11.2022 р.».

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №2 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк кредиту: 384 днів.».

За п. 6 додаткової угоди №2 сторони узгодили графік платежів для погашення заборгованості позичальника за договором.

Зі сторони відповідача додаткову угоду №2 підписано 23.02.2022 01:05:51 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8625. Матеріали справи містять візуальну форму послідовності дій клієнта при укладанні додаткової угоди №2, в якій відображено послідовність дій клієнта та товариства, їх опис, та включає, в тому числі, вхід в особистий кабінет, формування шаблону оферти, запит на відправку шаблону акцепту, підписання додаткової угоди №2 та інше.

Як вказує позивач, відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого за останнім обліковується заборгованість по кредиту у загальному розмірі 152203,12 гривень, з яких: 33644,87,00 гривень прострочені платежі по тілу кредиту, 118558,25 гривень прострочені платежі по процентах.

Ураховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та укладеними до нього додатковими угодами №1 та №2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За змістом статей 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі, якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Обставини справи свідчать, що між позивачем та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір, додаткову угоду № 1 та додаткову угоду №2 до зазначеного договору в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця (https://my.bizpozyka.com/).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Доказів розірвання укладеного сторонами договору чи визнання недійсними його окремих положень до матеріалів справи не надано, відтак є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 статті 1046 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника у розмірі 34000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою по картковому рахунку позичальника.

Факт отримання та розмір наданих позивачем кредитних коштів сторонами відповідачем не спростований.

Проте, як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснив погашення заборгованості по тілу кредиту, по процентам за користування кредитом у встановлені строки та розмірі визначені спочатку кредитним договором, а потім і додатковими угодами №1 та №2, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Доказів протилежного сторонами не надано.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором судом встановлений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів, однак, доказів повернення у повному обсязі позичальником кредитних коштів матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо факту існування у відповідача заборгованості в розмірі 136965,38 грн, з якої: 33644,87,00 грн борг по тілу кредиту та 103320,51 грн борг по процентам відповідно до додаткової угоди №2 є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, розрахунок заборгованості в цій частині є обґрунтованим та арифметично вірним.

Водночас 15237,74 грн заборгованості по процентам відповідно до умов додаткової угоди №2 не доведена належними та допустимими доказами, а тому визнається судом як неправомірно заявлена.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводи позивача про наявність у нього заборгованості не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та повернення кредитних коштів та сплати процентів не надав, заперечень щодо факту отримання кредитних коштів не висловив.

Отже, аналіз наявних у матеріалах справи доказів у сукупності та з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає доведеним факт існування заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 136965,38 грн, з якої: 33644,87,00 грн борг по тілу кредиту та 103320,51 грн борг по процентам. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоовленню.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову в частині стягнення 136965,38 грн боргу за договором в редакції додаткової угоди №2, з якої: 33644,87,00 грн борг по тілу кредиту та 103320,51 грн борг по процентам, у зв`язку з чим зазначені вимогти задовольняються як законні та обґрунтовані. В іншому суд відмовляє.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір, розмір якого за нормою ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підтверджений платіжними інструкціями від 17.05.2023 №1563 в сумі 214,72 грн та від 22.11.2023 №4634 в сумі 1932,48 грн.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 2147,20 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; код за ) 136965,38 грн (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять грн 38 коп.) заборгованості за договором про надання кредиту №151848-КС-003 від 12.11.2021, що складається з: 33644,87 грн (тридцять три тисячі шістсот сорок чотири грн 87 коп.) прострочених платежів по тілу кредиту та 103320,51 грн (сто три тисячі триста двадцять грн 51 коп.) прострочених платежів по процентах, а також 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім грн 20 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2024.

Суддя В.Л. Котельницька