ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024м. ДніпроСправа № 904/1719/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Білоус О.Ю. дов. від 10.11.2023 №б/н; (в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС);

від відповідача: Буйний А.О. дов. від 23.10.2023 №б/н; (в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС);

дослідивши матеріали справи №904/1719/22

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД"

до Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" (далі - позивач) у червні 2022 року звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" (далі - відповідач) про стягнення 1.013.402,70 грн пені та 5.001.457,92 грн штрафу.

Позов обґрунтований тим, що відповідач виконав не у повному обсязі зобов`язання щодо поставки товару відповідно до умов договору поставки від 10.06.2020 №60412219.

За результатами розгляду даної справи по суті ухвалено судове рішення від 17.11.2022, згідно із яким позовні вимоги були задоволені частково і з відповідача на користь позивача стягнуто 5.001.457,92 грн штрафу та 75.021,87 грн судового збору. В решті позовних вимог, тобто в частині стягнення пені, відмовлено.

За результатами апеляційного оскарження судового рішення постановою від 05.07.2023 Центральний апеляційний господарський суд змінив вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 у справі №904/1719/22 та стягнув з відповідача на користь позивача 500.145,80 грн штрафу і 75.021,00 грн судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Сторони оскаржили судові рішення першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку. За результатами розгляду касаційних скарг позивача і відповідача Верховний Суд постановою від 07.11.2023 касаційні скарги Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" та Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" задовольнив частково. Скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі №904/1719/22. Справу №904/1719/22 передав на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1719/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023.

Ухвалою від 27.11.2023 справу №904/1719/22 прийнято до свого провадження суддею Дупляком С.А. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, учасників справи повідомлено, що підготовче засідання відбудеться 26.12.2023.

Через відділ документального забезпечення 28.11.2023 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, поданому через систему «Електронний суд».

Ухвалою від 30.11.2023 клопотання позивача про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Через відділ документального забезпечення 06.12.2023 від відповідача надійшов відзив, поданий через систему «Електронний суд», у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі задоволення позовних вимог відповідач просить суд зменшити розмір пені та штрафу на 90%.

Через відділ документального забезпечення 08.12.2023 від відповідача надійшло(а) клопотання(заява), подана через систему «Електронний суд» про забезпечення участі представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Через відділ документального забезпечення 11.12.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, подана через систему «Електронний суд», у якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 12.12.2023 клопотання відповідача про участь представника в судовому засіданні в режимі відеконференції задоволено.

Через відділ документального забезпечення 14.12.2023 від відповідача надійшли заперечення, подані через систему «Електронний суд», у яких відповідач підтримав обрану правову позицію.

Через відділ документального забезпечення 26.12.2023 від відповідача надійшла заява про поворот виконання рішення, подана через систему «Електронний суд», у якій відповідач просить суд в порядку повороту виконання стягнути з позивача на свою користь 595.167,67 грн, безпідставно стягнутих за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі №904/1719/22, про що було видано судові накази від 23.08.2023. На підтвердження виконання судового рішення у справі №904/1719/22 відповідач долучив до справи платіжні інструкції.

За результатами судового засідання від 26.12.2023 оголошено перерву до 24.01.2024.

Ухвалою від 24.01.2024 продовжено строк підготовчого провадження, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 22.02.2024.

За результатами судового засідання, яке відбулося 22.02.2024, судом оголошено перерву до 07.03.2024.

В судовому засіданні 07.03.2024 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, відповів на запитання суду та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача з позицією позивача не погодився, надав пояснення у справі, наполягав на необґрунтованості заявлених позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, здійснити поворот виконання судового рішення та заявив про відшкодування судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Між сторонами був укладений договір на поставку товару, за яким відповідач порушив строк поставки товару, а тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача пеню та штраф, які нараховані за вказане порушення.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач звернув увагу, що за даними Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій погодні умови влітку 2020 року, у тому числі в Нікопольському районі Дніпропетровської області, склалися несприятливо (аномально тривала, суха, спекотна погода) для вегетації соняшника, що призвело до суттєвого зниження його урожайності.

Відповідач акцентує увагу, що товар, за умовами договору, він мав самостійно виробити і поставити позивачу, отже такий товар відноситься до речей, визначених індивідуальними ознаками.

Відповідач наголосив, що зобов`язання припинилося належним виконанням та через неможливість його виконання (ст. 607 ЦК України).

Відповідач просить суд зменшити розмір пені та штрафу у разі задоволення позовних вимог.

Доводи позивача щодо відзиву відповідача на позовну заяву

Позивач заперечив твердження відповідача про припинення зобов`язання неможливістю його виконання, оскільки умови договору передбачають можливість погодження закупівлі товару у третіх осіб та обов`язок відповідача застрахувати ризики, в тому числі засуху.

Однак ані доказів укладення договору закупівлі товару у третіх осіб, ані доказів страхування ризиків відповідач суду не надав, а тому і підстави для застосування положень ст. 607 ЦК України відсутні.

Позивач акцентував увагу, що єдиною ознакою договору є поставка товару, урожаю 2020 року. Водночас, умовами договору передбачено і заміну товару, незважаючи на те, що така заміна товару потребує укладення додаткової угоди.

Сертифікат Торгово-промислової палати України позивач оцінює критично, оскільки він виданий через два роки від настання форс-мажорних обставин та складений на підставі двох актів обстеження посівів.

Позивач наголошує, що відповідач його не повідомляв про виникнення форс-мажорних обставин.

Позивач заперечує проти клопотання відповідача про зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій, оскільки таке клопотання відповідача є новим та обґрунтоване новими обставинами.

Доводи відповідача щодо відповіді на відзив

Відповідач вказує, що зобов`язання може припинитися в результаті неможливості його виконання або в результаті його заміни, однак це є різними підставами.

Відповідач вважає, що ним було належним чином повідомлено позивача про настання форс-мажорних обставин.

Посилання позивача на практику, якою підтверджується відповідність положення договору про нарахування пені вимогам законодавства, не є можливим, оскільки відносини у даній справі відрізняються від тих, на які посилається позивач.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладання договору; настання строку виконання договору; виконання договору; наявності/відсутності факту прострочення виконання обов`язку з поставки товару; наявності/відсутності підстав для звільнення відповідача від відповідальності; припинення зобов`язання; підставності застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення пені та штрафу.

Суд встановив, що 10.06.2020 між позивачем (далі позивач, покупець) та відповідачем (далі відповідач, постачальник, продавець) був укладений договір поставки №60412219 (далі - договір), відповідно до положень якого продавець зобов`язується виробити та передати у встановлені строки високоолеїнове насіння соняшнику (насіння соняшнику з високим вмістом олеїнової кислоти), урожаю 2020 року, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар (пункт 1.1 договору).

Пунктом 2.1.2 договору визначено, що: «продавець зобов`язується поставити покупцю товар у власність в пункт поставки (пункт 4.1 цього договору) на умовах DАР (згідно із ІНКОТЕРМС 2010) доставлено на ПрАТ з II "Дніпропетровський олійноекстракційний завод", м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 46, в кількості 4 670 т. (+/-3%), надалі Мінімальна кількість, в строк до 30 жовтня 2020 року; вантажоотримувачем за цим договором є ПрАТ з ІІ "Дніпропетровський олійноекстракційний завод"; зібраний на посівній площі врожай продавець зобов`язується доставляти безпосередньо у пункт поставки, або попередньо до зернових складів, виключний перелік яких зазначено у додатку до цього договору, з подальшою поставкою такого товару до пункту поставки у встановлені цим договором строки; продавець зобов`язується зібрати увесь врожай на посівній площі протягом періоду з 15 серпня 2020 року по 15 жовтня 2020 року; сторони погодили, що за вибором продавця можлива поставка товару на умовах ЕХW- (зерновий склад), перелік яких зазначено у додатку до цього договору; в такому випадку ціна товару буде визначатися ціна, як ринкова ціна, яка визначена на умовах DAT/DAP- (пункт поставки) зменшена на величину логістичних витрат, в які будуть входити витрати на відвантаження товару відповідного зернового складу, а також витрати з транспортування товару з відповідного зернового складу до пункту Поставки на умовах DAT/DAP; розмір логістичних витрат, ціна та обсяг товару, який підлягатиме поставці на відповідному зерновому складі, перелік документів, які необхідні для підтвердження переходу права власності та для оплати, а також інші істотні умови для поставки товару на базисі ЕХW, які не передбачені цим договором, повинні бути визначені сторонами у письмовій формі, шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору; передача товару у власність покупця (поставка) здійснюється у пункті поставки в строки відповідно до пункту 4.2 цього договору; зобов`язання продавця з поставки мінімальної кількості товару не залежить від зібраного урожаю на посівній площі та може бути виконано продавцем за рахунок урожаю з інших полів продавця; з урахуванням положень пункту 1.2. цього договору, поставка товару, раніше придбаного продавцем у третіх осіб, може бути здійснена тільки за попередньою письмовою згодою покупця за окремою додатковою угодою».

Відповідно до пункту 4.2 договору продавець зобов`язується поставити весь об`єм товару за реквізитами поставки, вказаними в пункті 4.1 у строк з 15.09.2020 до 30.10.2020, обидві дати включно; вантажовідправником товару є особа, яка зазначена у відповідній транспортній накладній.

Пунктом 5.3 договору визначено, що покупець зобов`язується зробити часткову передоплату вартості кожного виду товару шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця грошових коштів за: найменування культури - високоолеїнове насіння соняшнику; розмір передоплати, в т.ч. ПДВ, 25.007.289,60 грн; розмір передоплати, в % до загальної кількості культури по пункту 5.1 - 50,00%.

Відповідно до п. 7.3 договору за непоставку (несвоєчасну поставку) товару у строки та обсяги відповідно до підпункту 4.2.1 цього договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення поставки від базової вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару відповідно до пункту 5.1 договору; у разі прострочення поставки на термін більше 10 (календарних) днів продавець додатково до пені зобов`язується сплатити штраф у розмірі 20% від розміру здійсненої покупцем передоплати згідно із пунктом 5.3 договору; сплата штрафу та пені не звільняє продавця від обов`язку поставити товар, а також відшкодувати покупцю всі витрати і збитки, понесені у зв`язку з цим договором.

Згідно із п. 7.7 договору сторони домовилися, що згідно із ст. 259 ЦК України, до вимог щодо нарахування та стягнення пені, штрафів та інших видів неустойки/штрафних санкцій за цим договором, застосовується трирічний строк позовної давності.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо це стало наслідком форс-мажорних обставин, а саме: пожежі, повені, землетрусу або іншого стихійного лиха, війни, військових дій будь-якого роду, прийняття нормативних актів чи інших дій з боку повноважних органів державної влади, істотно впливають на виконання цього договору сторонами, а також інших обставин, які знаходяться поза контролем сторін; при цьому термін виконання зобов`язань сторонами відкладається відповідно до періоду часу, протягом якого діяли такі обставини.

Про настання форс-мажорних обставин, можливий термін їх припинення, сторона, для якої вони настали, сповіщає іншу сторону негайно; у випадку дії форс-мажорних обставин більше 30-ти днів, будь-яка із сторін може вимагати розірвати цей договір (пункт 8.2 договору).

Пунктом 8.3 договору унормовано, що настання форс-мажорних обставин повинно бути документально підтверджено уповноваженим органом (обласне відділення Гідрометеорологічного центру Міністерства екології та природних ресурсів, управлінням сільського господарства тощо), які підтверджують факт нанесення та причини збитків.

Цей договір набуває чинності з моменту його належного підписання сторонами та скріплення печатками (п. 10.1 договору).

Договір діє до повного виконання сторонами своїх взаємних зобов`язань (п. 10.2 договору).

Позивачем на виконання умов договору, платіжним дорученням від 14.07.2020 №20067144, здійснено передоплату вартості товару в розмірі 25.007.289,60 грн.

В подальшому відповідачем частково виконано зобов`язання з поставки товару за договором та здійснено поставку товару в кількості 2.843,38 тонни, про що свідчать видаткові накладні, а саме: - від 16.09.2020 №76 на загальну кількість товару - 45,1 тон; - від 18.09.2020 №77 на загальну кількість товару - 205,88 тон; - від 19.09.2020 №78 на загальну кількість товару - 222,22 тони; - від 21.09.2020 №79 на загальну кількість товару - 590,86 тон; - від 22.09.2020 №80 на загальну кількість товару - 330,86 тон; - від 23.09.2020 №81 на загальну кількість товару - 273,22 тони; - від 24.09.2020 №82 на загальну кількість товару - 343,08 тони; - від 25.09.2020 №83 на загальну кількість товару - 307,26 тон; - від 25.09.2020 №84 на загальну кількість товару - 27,04 тони; - від 26.09.2020 №85 на загальну кількість товару - 196,88 тон; - від 27.09.2020 №86 на загальну кількість товару - 39,26 тон; - від 23.10.2020 №93 на загальну кількість товару - 103,3 тони; - від 04.11.2020 №94 на загальну кількість товару - 79,26 тон; - від 05.11.2020 №95 на загальну кількість товару - 79,16 тон.

Отже, об`єм непоставленого товару становить 1.826,62 тон = 4.670 тонн 2.843,38 тони.

В матеріалах справи міститься перелік земельних ділянок (полів), на яких мало здійснюватися вирощування товару продавцем.

Сторонами у період з 16.09.2020 по 13.11.2020 було укладено додаткові угоди, якими розраховано та зафіксовано остаточну вартість товару, а саме: - від 16.09.2020 №60437644; - від 18.09.2020 №60437669; - від 19.09.2020 №60437720; - від 21.09.2020 №60438246; - від 22.09.2020 №60438248; - від 23.09.2020 №60438249; - від 24.09.2020 №60438250; - від 25.09.2020 №60440376; - від 25.09.2020 №60438251; - від 26.09.2020 №60440373; - від 27.09.2020 №60440377; - від 03.11.2020 №60444156; - від 13.11.2020 №60446455; - від 13.11.2020 №60446456.

Відповідно до актів від 26.08.2020 обстеження посівів соняшнику, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації природного характеру в Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" Нікопольського району Дніпропетровської області, при обстеженні комісією встановлено, що на момент збирання, густота посіву відповідає нормам (45 тис. рослин/га), але внаслідок сильної спеки та тривалої посухи діаметр кошика рослини нормам не відповідає і має розмір 10-12 см в діаметрі, сім`янка невиповнена зовсім, або виповнена частково (20-40% від всього кошика), що може призвести до суттєвого зменшення врожайності соняшника.

Згідно із інформаційним листом, який 22.10.2020 було направлено на електронну скриньку позивача, відповідач проінформував про відсутність можливості повністю виконати своє зобов`язання по договору від 10.06.2020 №60412219; причиною є засушливі погодні умови, які склалися в Дніпропетровській області; дані обставини знаходяться поза контролем підприємства, що не дало змоги отримати достатню кількість врожаю насіння соняшнику для повного виконання умов договору та просить внести зміни до пункту 2.1.2 договору та вказати загальний об`єм поставки соняшнику 2.814 тонн.

Також в матеріалах справи міститься протокол Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Першотравневської територіальної громади від 18.07.2022 №15 позачергового засідання, відповідно до якого за результатом розгляду документів, наданих директором Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" комісія вирішила: - надзвичайна ситуація, яка склалася у Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" у 2020 році відповідає коду 20323 надзвичайних ситуацій ДК 019-2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 (надзвичайна ситуація пов`язана з масовим засиханням та загибеллю посівів і створених 1-3 річних лісових культур, унаслідок засухи.

Згідно із сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати від 27.07.2022 №2300-22-0483 Про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): виняткові погодні умови (засуха в Нікопольському районі Дніпропетровської області) період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 23.06.2020 по 26.08.2020.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 1.013.402,70 грн пені та 5.001.457,92 грн штрафу.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений; не розірваний; не визнаний недійсним. Докази зміни умов договору сторонами також не надано.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Отже, двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок поставити певний товар і, водночас, покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Так, за умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання в строк до 30.10.2020 поставити позивачу високоолеїнове насіння соняшнику (насіння соняшнику з високим вмістом олеїнової кислоти), урожаю 2020 року у кількості 4.670 тон.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (ч. 1 ст. 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом ч. 2 ст. 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, норма ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

В ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5) (нова редакція), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор або сертифікату регіональних торгово-промислових палат суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Питанню форс-мажорних обставин присвячено розділ 8 договору.

Так, у п. 8.3 договору визначено, що настання форс-мажорних обставин повинно бути підтверджено документально уповноваженим органом (обласне відділення Гідрометеорологічного центру Міністерства екології та природних ресурсів, управлінням сільського господарства тощо), які підтверджують факт нанесення та причини збитків.

До справи відповідач долучив такі докази на підтвердження факту настання форс-мажорних обставин, через які зобов`язання з поставки товару позивачу відповідач виконав частково, а саме:

(1) Відповідач долучив до справи лист Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 05.07.2022 за №994-04/36-701, яким підтверджено, що погодні умови у літній період 2020 року, зокрема, у Нікопольському районі Дніпропетровської області для вегетації соняшника склалися несприятливі через тривалу суху, спекотну, з суховійними явищами погоду.

У листі від 05.07.2022 відзначається, що внаслідок засухи на ряді площ у рослин соняшника відмічається втрата тургору в`янення рослин, передчасне пожовтіння та засихання листків різних ярусів, слабке формування репродуктивних органів, уповільнений ріст кошиків та загальне погіршення стану рослин, що призвело до суттєвого зниження врожайності соняшника.

(2) Також до справи долучено акт обстеження посівів соняшнику на території Криничуватської сільської ради, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації природного характеру в ПП «Лендфорт Дніпро» Нікопольського району Дніпропетровської області від 26.08.2020, у якому, зокрема, зазначено, що внаслідок сильної спеки та тривалої посухи діаметр кошика рослини нормам не відповідає, що може призвести до суттєвого зменшення врожайності соняшника.

(3) Також до справи долучено акт обстеження посівів соняшнику на території Лошкарівської сільської ради, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації природного характеру в ПП «Лендфорт Дніпро» Нікопольського району Дніпропетровської області від 26.08.2020, у якому, зокрема, зазначено, що внаслідок сильної спеки та тривалої посухи діаметр кошика рослини нормам не відповідає, що може призвести до суттєвого зменшення врожайності соняшника.

(4) Відповідач звернувся до Голови Першотравенської сільської ради із листом від 14.07.2022 за вих.№14-07/22юр, у якому відповідач просив голову Першотравенської сільської ради провести позачергове засідання Першотравенської сільської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій та визначити ситуацію, яка склалася у відповідача під час вирощування посівів соняшнику на площі 1.947,38га у 2020 році, як надзвичайну, відповідно до класифікатора за ДК 019:2010 код 20323 (надзвичайна ситуація, пов`язана з масовим засиханням та загибеллю посівів і створених 1-3 річних лісових культур, засухи).

За результатами проведення позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Першотравенської територіальної громади складено протокол №15 від 18.07.2022, у якому зафіксовано рішення за підсумками оцінки документів наданих відповідачем, а саме надзвичайна ситуація, яка склалася у відповідача в 2020 році відповідає коду 20323 надзвичайних ситуацій ДК 019-2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 (надзвичайна ситуація пов`язана з масовим засиханням та загибеллю посів і створених 1-3 річних лісових культур, унаслідок засухи).

(5) Відповідач до справи долучив звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за період з 2017 року до 2020 року, аналізуючи які суд вбачає зменшення обсягу виробництва соняшника у 2020 році в порівнянні з попередніми роками.

(6) Відповідач звернувся до інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України з листом від 12.07.2022 за вих.№12-07/22юр, у якому відповідач просив надати науково-обґрунтований висновок з таких питань: чи відповідають технологічні заходи та регламенти робіт (технологічні карти) по вирощуванню насіння соняшника, застосовані у 2020 році відповідачем, існуючим методичним рекомендаціям вирощування гібридів соняшнику в умовах південного степу України та чи можливо було вжити з боку відповідача (у погодних умовах, що склалися в 2020 році на Дніпропетровщині), агрономічних заходів, які б дозволили уникнути негативного впливу несприятливих погодних умов та недопустити зниження врожайності насіння соняшнику на площі 1.947,38 га.

У відповідь на лист відповідача Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України листом від 19.07.2022 за №167 відповів, що після розгляду представленого підприємством пакету документів щодо проведеного циклу агрономічних заходів по вирощуванню насіння соняшнику на загальній площі 1.947,38 га та погодних умов за вегетаційний період соняшнику встановлено: 1. Агротехнічні прийоми по вирощуванню соняшника та регламенти їх проведення, що було надано відповідачем за 2020 рік, в повній мірі відповідають сучасним методичним рекомендаціям по вирощуванню гібридів соняшнику в умовах південного степу України, а саме витримано весь технологічний процес, строки та терміни проведення агрозаходів. 2. Також Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України зауважив, що оскільки в зоні степу погодні умови вегетаційного періоду соняшнику є не менш впливовішим чинником на формування його врожайності, то за достатньо підвищеної температури повітря та незначної кількості опадів у 2020 році, компенсувати недобір урожаю за рахунок агротехнічних заходів не було можливим.

(7) Відповідач звернуся із заявою від 25.07.2022 за вих.№07-25/юр до президента Запорізької регіональної торгово-промислової палата про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями. У такій заяві відповідач послався на договір №60412219 від 10.06.2022 і на документи, в підтвердженням обставин непереборної сили, які наявні в матеріалах даної справи.

За результатами розгляду заяви про засвідчення форс-мажорних обставин Запорізька торгово-промислова палата видала сертифікат №2300-22-0483 (від 27.07.2022 за №03.3/175) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): виняткові погодні умови (засуха в Нікопольському районі Дніпропетровської області) щодо обов`язку з поставки високоолеїнового насіння соняшнику врожаю 2020 року в кількості 1.826,62 тон в термін до 30.10.2020 за договором поставки №60412219 від 10.06.2020 укладеного з дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «Сантрейд» (позивачем), які унеможливили його виконання у зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 23.06.2020 дата закінчення: 26.08.2020.

Здійснивши правовий аналіз наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що недопоставка товару сталася внаслідок непереборної сили (засухи).

Дійсно, укладаючи з позивачем договір 10.06.2020, відповідач міг передбачити настання несприятливих погодних умов для вегетації соняшника через аномально тривалу суху, спекотну, з суховійними явищами погоду, однак з матеріалів справи вбачається, що незважаючи на проведення повного циклу агрономічних заходів по вирощуванню насіння соняшнику відповідач не зміг відвернути несприятливі для себе наслідки у вигляді відсутності можливості виконати умови договору належним чином.

Більш того, варто зауважити, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу звільнення його від відповідальності за невиконання зобов`язань, мали місце вже після укладення договору.

Отже, в даному випадку мова йде про надзвичайність та невідворотність обставин, які стали перешкодою для належного виконання обов`язку відповідача з поставки товару.

Слід відмітити, що засуха, яка стала тією непереборною обставиною і мала своїм наслідком неналежне виконання з боку відповідача обов`язку з поставки товару позивачу не залежала від волі відповідача; мала надзвичайний характер; була невідворотною; унеможливила виконання зобов`язання за таких умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, наявні всі елементи притаманні виникненню форс-мажорних обставин у відповідача, які перешкодили належному виконанню умов договору в частині поставки товару позивачу в обсязі, обумовленому договором.

Згідно із п. 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання за цим договором, якщо це стало наслідком форс-мажорних обставин, а саме: пожежі, повені, землетрусу або іншого стихійного лиха, війни, військових дій будь-якого роду, прийняття нормативних актів чи інших дій з боку повноважних органів державної влади, істотно впливають на виконання цього договору сторонами, а також інших обставин, які знаходяться поза контролем сторін.

Обставини засухи, які судом визнані форс-мажорною обставиною є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання обов`язку з поставки товару соняшнику урожаю 2020 року.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, від 22.06.2022 у справі №904/5328/21, від 17.08.2022 у справі №922/854/21, з приводу того, що сертифікат торгово-промислової палати є належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин щодо обов`язку продавця поставити Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією "Сантрейд" товар - соняшник урожаю 2020 року.

Суд акцентує увагу, що предметом поставки у даній справі також є поставка товару соняшнику урожаю 2020 року.

Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами на підставі договору від 10.06.2020, суд звертає увагу на докази, які до справи долучив саме позивач.

Так, суд встановив, що відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 31.075.595,04 грн і вказане підтверджується такими видатковими накладними: №76 від 16.09.2020 на суму 486.303,92 грн; №77 від 18.09.2020 на суму 2.223.237,18 грн; №78 від 19.09.2020 на суму 2.398.893,35 грн; №79 від 21.09.2020 на суму 6.388.080.53 грн; №80 від 22.09.2020 на суму 3.579.966,08 грн; №81 від 23.09.2020 на суму 2.955.710,35 грн; №82 від 24.09.2020 на суму 3.707.738,29 грн; №83 від 25.09.2020 на суму 3.324.465,94 грн; №95 від 05.11.2020 на суму 876.131,16 грн; №94 від 04.11.2020 на суму 877.306,43 грн; №93 від 23.10.2020 на суму 1.156.517,05 грн; №86 від 27.09.2020 на суму 463.338,04 грн; №85 від 26.09.2020 на суму 2.318.786,48 грн; №84 від 25.09.2020 на суму 319.120,24 грн.

Суд встановив, що накладні з 76 до 83 мають відмітку відповідача про поставку товару в рахунок закриття попередньої оплати.

В свою чергу, позивач долучив платіжні доручення (№20067144 від 14.07.2020 на суму 25.007.289,60 грн, №20100382 від 21.10.2020 на суму 57.106,04 грн, №20113326 від 16.11.2020 на суму 700.904,93 грн, №20113325 від 16.11.2020 на суму 701.845,14 грн, №20106509 від 03.11.2020 на суму 925.213,64 грн, №20113244 від 16.11.2020 на суму 231.303,41 грн, №20099276 від 19.10.2020 на суму 370.670,43 грн, №20098919 від 1.855.029,18 грн, №20108816 від 06.11.2020 на суму 463.757,30 грн, №20099275 від 19.10.2020 на суму 255.296,19 грн, №20108868 від 06.11.2020 на суму 63.824,05 грн), які підтверджують, що отриманий від відповідача товар оплачений на загальну суму 30.632.239,91 грн.

З огляду на встановлені судом обставини слід дійти висновку, що на всі внесені позивачем грошові кошти відповідач товар поставив і даний висновок зроблено за результатами аналізу доказів, які до справи долучив позивач.

Суд звертає увагу на те, що відповідач здійснив поставку товару у період з 16 до 25.09.2020 включно.

Оплата поставленого відповідачем позивачу товару здійснювалася останнім у період з липня 2020 року до листопада 2020 року з урахуванням здійсненої попередньої оплати.

Позивач звертає увагу суду, що відповідач почав збирати докази на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин лише у 2022 році, в той час як недопоставка товару мала місце у 2020 році.

Дійсно, більша частина доказів датована 2022 роком, однак містить відомості щодо обставин, які мали місце влітку 2020 року.

Варто наголосити і на тому, що поставка відповідачем, отримання та оплата товару позивачем також здійснювалася до листопада 2020 року і наступним кроком позивача стала дана позовна заява, а тому вірогідно правдивими є твердження відповідача про те, що між керівництвом сторін велися переговори щодо врегулювання ситуації, яка сталася в частині недопоставки товару за договором, що фактично відповідає положенням п. п. 9.1, 9.2 договору.

Так, у п. 9.1 договору сторони узгодили, що у разі виникнення між сторонами спорів та розбіжностей за цим договором або у зв`язку з ним, сторони зроблять все необхідне для врегулювання вказаних спорів та розбіжностей шляхом переговорів.

Відповідно до п. 9.2 договору суперечки та розбіжності, що виникли у зв`язку з цим договором, врегулювання яких не досягнуто сторонами шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Слід звернути увагу, що згідно із інформаційним листом, який 22.10.2020 було направлено на електронну скриньку позивача, відповідач інформував про відсутність можливості повністю виконати своє зобов`язання по договору від 10.06.2020 №60412219; причиною є засушливі погодні умови, які склалися в Дніпропетровській області; дані обставини знаходяться поза контролем підприємства, що не дало змоги отримати достатню кількість врожаю насіння соняшнику для повного виконання умов договору та просить внести зміни до пункту 2.1.2 договору і вказати загальний об`єм поставки соняшнику - 2 814 тон.

В свою чергу позивач у жодній заяві по суті не спростував отримання ним вказаного листа відповідача як і не спростував власну обізнаність про обставини, які перешкоджали належному виконанню відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

Суд зауважує, що згідно із п. 2.1.2 договору продавець зобов`язується зібрати увесь врожай на посівній площі протягом періоду з 15.08.2020 по 15.10.2020. Тобто, з вказаного випливає, що направлення на електронну пошту позивача інформаційного листа від 22.10.2020 є повідомленням останнього про неможливість повністю виконати зобов`язання за договором через існування форс-мажорних обставин (засуха).

Аналізуючи даний лист відповідача суд вважає, що несприятливі погодні умови влітку 2020 року мали триваючий характер (з 23.06.2020 до 26.08.2020); з наявних у справі доказів вбачається, що відповідач вживав заходи (витримано весь технологічний процес, строки та терміни проведення агрозаходів) задля отримання необхідного, для виконання договору, обсягу врожаю соняшника, однак компенсувати недобір урожаю за рахунок агротехнічних заходів не було можливим і про вказаний результат остаточно стало відомо, коли весь врожай було зібрано на посівній площі, тобто до 15.10.2020.

Як вбачається з п. 8.2 договору про настання форс-мажорних обставин, можливий термін їх дії і припинення, сторона для якої вони настали, сповіщає іншу сторону негайно.

Таким чином, суд не вбачає з боку відповідача порушень положень п. 8.2 договору.

Більш того, про обізнаність позивача з неможливістю відповідача належним чином виконати умови договору шляхом поставки товару у повному обсязі вказує і те, що між сторонами відбувалася поставка товару разом із укладанням додаткових угод, в яких фіксувалася вартість та кількість товару протягом періоду з 16.09.2020 по 13.11.2020 і після 13.11.2020 з боку позивача не було до відповідача ані вимог поставити товар у повному обсязі, ані будь-яких претензій. Зміни до договору також не вносилися. Докази зворотного у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, на неврахування якої посилався відповідач у касаційній скарзі, зроблено висновок про те, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Проте що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21, на неврахування якої посилався відповідач у касаційній скарзі.

Суд проаналізувавши положення укладеного між сторонами договору дійшов висновку, що в ньому (договорі) відсутнє положення, яке б свідчило про втрату стороною права посилання на форс-мажор, у разі неповідомлення (несвоєчасне повідомлення) про його (форс-мажору) настання іншої сторони.

Вказаний висновок суду зроблений з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.06.2022 у справі №904/5328/21 та від 31.08.2022 у справі №910/15264/21.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилався на відсутність підстав для нарахування штрафу на підставі п. 7.3 договору, оскільки, за його доводами, станом на 10.11.2020 у відповідача були припиненими зобов`язання з поставки товару у розмірі 4.670 тон (+/-3%), а саме зобов`язання з поставки товару у кількості 2.843,38 тон припинилося виконанням (ст. 599 ЦК України); зобов`язання з поставки товару у кількості 1.826,62 тон припинилося неможливістю виконання (ст. 607 ЦК України).

Аналізуючи таку позицію відповідача суд доходить наступних висновків.

У статті 607 ЦК України, яка кореспондується з положеннями статті 205 ГК України, встановлено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об`єктом виконання). Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов`язання (такий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі №910/3319/18).

Для правомірності застосування до правовідносин сторін, які виникли з поставки товару положень ст. 607 ЦК України слід з`ясувати, чи є предмет договору індивідуально визначеною річчю.

Суд встановив:

1. На виконання умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання виробити та передати позивачу високоолеїнове насіння соняшнику (насіння соняшнику з високим вмістом олеїнової кислоти) урожаю 2020 року (п. 1.1 договору).

Тобто, обов`язок, зокрема, виробити високоолеїнове насіння соняшнику покладено безпосередньо на відповідача, а не на іншу особу.

Разом з цим урожай має бути 2020 року, а не будь-якого іншого року.

2. Підписуючи договір відповідач гарантував позивачу, що є сільськогосподарським товаровиробником, а весь обсяг товару, що визначений цим договором, було (чи буде) вироблено (вирощено) особисто відповідачем як сільськогосподарським товаровиробником (п. 1.2 договору).

Тобто, для позивача, при укладенні договору принципове значення мав факт того, що саме відповідачем (а не будь-якою іншою особою) буде вироблено (вирощено) високоолеїнове насіння соняшника.

3. Відповідач також зобов`язався поставити позивачу весь урожай насіння соняшнику, у кількості не нижче мінімальної, який буде вирощений та зібраний в аграрний період (2020/2021) на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення. Детальний перелік за кадастровим планом полів, на яких буде вирощуватися товар вказується у додатку до цього договору (п. 2.1.1 договору).

Тобто, товар високоолеїнове насіння соняшнику має бути особисто вирощеним відповідачем на чітко визначених у договорі земельних ділянках.

З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що товар, обумовлений договором, є індивідуально визначеною річчю.

Слід також звернути увагу на положення п. 2.1.2 договору, згідно із яким передача товару у власність покупця (поставка) здійснюється у пункті поставки в строки, визначені у п. 4.2 договору. Зобов`язання продавця з поставки мінімальної кількості товару не залежить від величини зібраного врожаю на посівній площі та може бути виконано продавцем за рахунок урожаю з інших полів продавця. З урахуванням положень п. 1.2 договору, поставка товару, раніше придбаного продавцем у третіх осіб, може бути здійснена тільки за попередньою письмовою згодою покупця за окремою додатковою угодою.

Здійснивши аналіз положень п. 2.1.2 договору, суд доходить висновку про відсутність доказів того, що на інших полях відповідача був врожай, який міг бути поставлений позивачу, враховуючи, що факт засухи влітку 2020 року є підтвердженим у ряді судових справ (№904/5328/21, №904/6128/21, №922/854/21, №904/1023/21) за участю позивача.

Також, суд звертає увагу на пріоритетність для виконання договору положень п. 1.2 договору (вирощення саме відповідачем високоолеїнового насіння соняшнику урожаю 2020 року) та існуючу можливість поставити раніше придбаний відповідачем у третіх осіб товар лише за письмовою згодою позивача, однак у справі відсутні докази того, що відповідач мав товар, який був вирощений третіми особами.

Суд бере до уваги, що відповідно до п. 8.1 договору термін виконання зобов`язань сторонами відкладається відповідно до періоду часу, протягом якого діяли такі обставини (які судом визнані форс-мажорними).

Варто зауважити, що згідно із сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати від 27.07.2022 №2300-22-0483 Про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тривав з 23.06.2020 по 26.08.2020.

Як встановлено судом, предметом договору є поставка товару соняшнику урожаю 2020 року, однак оскільки засуха тривала протягом всього періоду вирощування соняшнику урожаю 2020 року виникли обставини неможливості виконання зобов`язання з поставки соняшнику урожаю 2020 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що високоолеїнове насіння соняшника урожаю 2020 року, яке, за умовами договору, мало бути вирощене особисто відповідачем на посівних площах, кадастрові номери яких перелічені в додатку до договору відноситься до індивідуально визначеної речі, а тому підставним є висновок відповідача, що станом на 10.11.2020 у відповідача були припиненими зобов`язання з поставки товару у розмірі 4.670 тон (+/-3%), а саме зобов`язання з поставки товару у кількості 2.843,38 тон припинилося виконанням (ст. 599 ЦК України); зобов`язання з поставки товару у кількості 1.826,62 тон припинилося неможливістю виконання (ст. 607 ЦК України).

Пунктом 7.3 договору визначено, що за непоставку (несвоєчасну поставку) товару у строки та обсяги відповідно до п. п. 4.2.1 цього договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення поставки від базової вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару згідно з п. 5.1 договору. У разі прострочення поставки на термін більше 10 (календарних) днів продавець додатково до пені зобов`язується сплатити штраф у розмірі 20% від розміру здійсненої покупцем передоплати згідно п. 5.3 договору.

Суд вказує, що пеня та штраф є видами відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором.

З викладених висновків суду вбачається, що відповідач у період з 23.06.2020 до 26.08.2020 був звільнений від відповідальності через існування форс-мажорних обставин, а в подальшому зобов`язання з поставки товару у розмірі 4.670 тон (+/-3%), а саме зобов`язання з поставки товару у кількості 2.843,38 тон припинилося виконанням (ст. 599 ЦК України); зобов`язання з поставки товару у кількості 1.826,62 тон припинилося неможливістю виконання (ст. 607 ЦК України).

Таким чином, підстав для притягнення відповідача до відповідальності шляхом вирішення питання про правомірність стягнення з останнього пені та штрафу не вбачається, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

У постанові Верховного Суду від 07.11.2023 зазначено, що оскільки справа №904/1719/22 направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Оскільки позовні вимоги позивача визнані судом такими, що задоволенню не підлягають, згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Також суд встановив, що і позивач, і відповідач оскаржували в апеляційному порядку рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та у постанові від 05.07.2023 Центральний апеляційний господарський суд витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг поклав на скаржників.

В подальшому позивач та відповідач оскаржували рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 до Верховного Суду і постановою Верховного Суду від 07.11.2023 вказані судові рішення скасував, справу №904/1719/22 передав на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

З огляду на встановлені обставини витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг слід покласти на скаржників.

Поворот виконання рішення

У заяві про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 відповідач просить суд стягнути з позивача на свою користь 595.167,67 грн.

Суд встановив, що 23.08.2023 Господарським судом Дніпропетровської області було видано два накази про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, а саме:

(1) про стягнення 500.145,80 грн штрафу та 75.021,87 грн судового збору.

(2) про стягнення 20.000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Загалом за наказами Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі №904/1719/22 з відповідача на користь позивача стягнуто 595.167,67 грн (сума, яку відповідач просить суд стягнути з позивача в поворот виконання рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 333 ГПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч. 6 ст. 333 ГПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення п. 28 ч. 1 ст. 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями п. п. 2, 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Суд акцентує увагу, що після скасування рішень Верховним Судом і направлення справи №904/1719/22 на новий розгляд суд відмовив у задоволені позовних вимог, що дає право вирішити питання про поворот виконання.

Також суд встановив, що відповідач до заяви про поворот виконання долучив платіжну інструкцію №ДН00001826 від 28.08.2023 на суму 20.000,00 грн та платіжну інструкцію №ДН00001825 від 28.08.2023 на суму 575.167,67 грн.

Відтак, з відповідача на користь позивача стягнуто 595.167,67 грн, що підтверджується долученими до справи платіжними інструкціями (арк. 214, том 5).

Враховуючи, що за результатами нового розгляду суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, наявні підстави для задоволення заяви відповідача про поворот виконання та стягнення з позивача на користь відповідача 595.167,67 грн.

Керуючись ст. ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг покласти на скаржників.

У порядку повороту виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд.19-21А; ) на користь Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" (53245, с. Веселе Нікопольського району Дніпропетровської області, вул. Центральна, буд. 21; ) 500.145,80 грн (п`ятсот тисяч сто сорок п`ять грн 80 к.) штрафу, 75.021,87 грн (сімдесят п`ять тисяч двадцять одну грн 87 к.) судового збору, 20.000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 к.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 18.03.2024.

Суддя С.А. Дупляк