ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"11" березня 2024 р. Cправа № 902/1331/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Глобі А.С.
За участю представників
позивача не зявився;
відповідача Бейлик А.Б., ордер серії ВХ №1057103 від 14.11.2023 (в режимі ВКЗ);
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника відповідача від 27.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у справі:
про стягнення 207 984,23 грн
Господарським судом Вінницької області здійснюється провадження у справі №902/1331/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРШИЙ ДІМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ КОЛОР" про стягнення 207 984,23 грн. заборгованості, з якої 75 177,77 грн - основного боргу, 89 380,59 грн - пені, 36 076,49 грн - інфляційних втрат та 7 349,38 грн 3% річних.
22.02.2024 судом ухвалено рішення по справі, яким провадження у справі у частині стягнення 27 591,58 грн закрито, в решті позову відмовлено.
У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено орієнтовний розмір понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн та зазначено, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
27.02.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ КОЛОР", надійшла заява №б/н від 27.02.2024 про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Ухвалою суду від 29.02.2024 призначено судове засідання з вирішення питання понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу у справі №902/1331/23 на 11.03.2024.
11.03.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява №б/н від 11.03.2024, в якій останній просить відмовити у стягненні з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
На визначену судом дату в судове засідання 11.03.2024 з`явився представник відповідача, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позивач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про місце, дату та час був повідомлений належним чином що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Частинами 3 та 4 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн та просив її задовольнити.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.03.2024, судом проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та зазначено, що повний текст додаткового рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, заяву представника відповідача про понесенні судові витрати на правничу допомогу та заяву представника позивача про відмову у задоволенні заяви відповідача, зазначає наступне.
Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено орієнтовний розмір понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відзиві на позовну заяву відповідачем, поміж іншого, заявлено клопотання про те що докази понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
Рішення суду у даній справі ухвалено 22.02.2024, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду через систему «Електронний суд» 27 лютого 2024.

У зв`язку з викладеним, представником відповідача подано докази понесення витрат на правничу допомогу в строки визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частинами 2-6 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заява представника позивача про відмову в задоволенні заяви щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обґрунтована зокрема тим, що відповідачем не було надано суду доказів оплати понесених витрат, заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, деякі види робіт зазначені у звіті не пов`язані з розглядом справи.

З огляду на це позивач вважає, що підстави для задоволення заяви про розподіл судових витрат відсутні тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Суд розглянувши заяву позивача про відмову у задоволенні витрат відповідача на правничу допомогу, оцінює його критично, зокрема твердження позивача, про відсутність доказів оплати понесених витрат не є підставою для відмови у задоволенні даних витрат, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати на професійну допомогу що сплачені або підлягають сплаті розподіляються між сторонами разом із іншими судовими витратами, крім того в даному клопотанні позивачем не надано контр розрахунку судових витрат, а лише зазначено, що вартість послуг адвоката у даному спорі є неспівмірною із складністю справи, а за приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сама лише незгода учасника спору із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19.

Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Крім того, слід вказати, відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем було подано копії: договору про надання правничої допомоги №01/21 від 01.02.2021, додатку №4 від 14.11.2023 до договору про надання правничої допомоги №01/21 від 01.02.2021, акту приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) №1 від 26.02.2024 на суму 25 000,00 грн з доданим до нього звітом в якому зазначено зміст та вартість наданої правничої допомоги на загальну суму 25 000,00 грн, рахунку-фактури №26/02/24 від 26.02.2024 на суму 25 000,00 грн, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000035 від 11.05.2016 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВХ №1057103 від 14.11.2023.

Згідно з умовами пунктів 2.1.- 2.4. договору Адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу Замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у Договорі за погодженням Сторін. Правнича допомога, що надається на підставі цього Договору, може мати одноразовий чи систематичний характер і складається із комплексу дій чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої Замовником. Види, характер, обсяг, порядок надання, і. строки, правничої допомоги визначаються Сторонами на умовах даного Договору та Додатках. Окремі вимоги щодо Предмету даного Договору, не встановлені у п. 2.1, 2.2 Договору, визначаються у Додатках до нього.

В Додатку №4 від 14.11.2023, а саме в п. 1.-4. сторони погодили, що за дорученням Замовника, Об`єднання бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах Замовника здійснити комплекс дій щодо представництва інтересів Замовника у справі № 902/1331/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Дім» до Замовника про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат. Об`єднання також забезпечує судове представництво Замовника Господарському суді Вінницької області. Перелік прав та обов`язків, що здійснює Об`єднання (його адвокати) визначається Договором, даним додатком та нормами чинного законодавства України. Сторони погодили, що гонорар Об`єднання за надання правничої допомоги згідно п. 1 даного Додатку становить фіксований розмір у сумі 25 000 гривень. За наслідками надання правничої допомоги Адвокатом складається Звіт га акт приймання- передачі правової допомоги (послуг) за Договором. Сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги згідно умов п.1-2 даного Додатку та Договору про надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) Замовником не пізніше ніж через 120 днів з дня укладення акту приймання-передачі правової допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 01.02.2021 р. та Додатку № 4 від 14.11.2023 р.

Як зазначено представником відповідача в заяві, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 25 000,00 грн.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Водночас дослідивши надані заявником докази суд вважає за необхідне відзначити, що звіт наданої професійної правничої допомоги містить наступний перелік послуг в загальному розмірі 25 000,00 грн. які включали в себе:

- 14.11.2023 р. Зустріч Адвоката з Замовником, консультація. Отримання від Клієнта позовної заяви з додатками (72 аркушів), заявою про витребування доказів. Ознайомлення із Позовною заявою та додатками (36 додатків) та заявою про витребування доказів. Адвокатом Було надано запит на надання Клієнтом додаткових доказів. Надання Адвокату доручення на підготовку Відзиву на позов - 2000,00 грн.

- 15.11.2023 р. Ознайомлення із Ухвалою суду про відкриття провадження та витребування доказів. Завантаження та ознайомлення із відповіддю ГУ ДПС у Вінницькій області від 01.11.2023 р. та додатками до неї - 500,00 грн.

- 14-16.11.2023 р. Детальний аналіз позову та додатків. Детальний аналіз документів, наданих Клієнтом. Підготовка відзиву на позовну заяву по справі 902/1331/23, проведення розрахунків пені, 3-ох відсотків річних, інфляційних. Підготовка та оформлення додатків до відзиву, підготовка відзиву з додатками для інших учасників справи; завантаження відзиву та додатків до Електронного кабінету «Підсистеми Електронний суду» ЄСІТС та направлення його Позивачу та до Господарського суду Вінницької області - 6000,00 грн.

- 22.11.2023 р. Отримання від Представника Позивача Відповіді на Відзив у справі № 902/1331/23 з додатками та нові розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних втрат. Ознайомлення із відповіддю на відзив, її детальний аналіз. Повідомлення Замовнику про надходження відповіді на відзив та його обґрунтувань -1000,00 грн.

- 22.11.2023 р. - 23.11.2023 р. Отримання від Представника Позивача Заяви про збільшення позовних вимог, клопотання про долучення доказів судового збору у справі № 902/1331/23, її детальний аналіз. Повідомлення Замовнику про надходження заяви про збільшення позовних вимог - 500,00 грн.

- 24.11.2023 р. -29.11.2023 р. Отримання від Представника Позивача Заяви про повернення судового збору у справі № 902/1331/23 з додатками, її аналіз. Повідомлення Замовнику про надходження заяви. Отримання та ознайомлення із ухвалою суду від 29.11.2023 р. про повернення судового збору та Ухвалою суду від 29.11.2023 р. про перехід зі спрощеного в загальне провадження та витребування доказів - 500,00 грн.

- 13.12.2023 р. Завантаження та ознайомлення із відповіддю ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.12.2023 р. та додатками до неї - 500,00 грн.

- 01.02.2024 р. Отримання від Представника Позивача клопотання про долучення доказів у справі № 902/1331/23 з додатками. Ознайомлення із клопотанням та детальний аналіз наданих доказів - 1000,00 грн.

- 13.02.2024 р. Підготовка додаткових письмових пояснень по справі № 902/1331/23, проведення додаткових розрахунків пені, 3-ох відсотків річних, інфляційних та долучення додаткових доказів - 3000,00 грн.

- 08.01.2024 р., 31.01.2024 р., 14.02.2024 р., 21.02.2024 р., 22.02.2024 р. Підготовка Адвоката до участі в усіх судових засіданнях підготовчого провадження та розгляду справи по суті. Перегляд та повторення правової позиції Сторони Відповідача, перегляд матеріалів справи та доказів, перегляд правової позиції Позивача. Забезпечення участі Адвокатом у Господарському суді Вінницької області у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі № 902/1331/23. За результатами розгляду справи судом було оголошено короткий зміст судового рішення про закриття провадження в частині вимог, а в іншій частині про відмову в позові - 10000,00 грн.

Суд зауважує, що послуги «Зустріч Адвоката з Замовником, консультація. Отримання від Клієнта позовної заяви з додатками (72 аркушів), заявою про витребування доказів. Ознайомлення із Позовною заявою та додатками (36 додатків) та заявою про витребування доказів. Адвокатом Було надано запит на надання Клієнтом додаткових доказів. Надання Адвокату доручення на підготовку Відзиву на позов» які зазначені в п.1 Звіту охоплюється процесом підготовки, складання та подання відзиву на позовну заяву з додатками як окремим видом послуги яка зазначена в п. 3 Звіту.

Перелік видів правової допомоги хоча і є невичерпним, однак відокремлення процесу отримання та ознайомлення з документами і узгодження правової позиції від безпосередньої правової допомоги у формі підготовки, складання та подання до суду відзиву з додатками суд вважає протиправним та вчинено на шкоду іншій стороні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що п. 3 Звіту наданої професійної правничої допомоги включає в себе п. 1 даного звіту, а тому правомірним та обґрунтованим є вартість наданих послуг по цих пунктах в розмірі 6 000,00 грн.

Решта послуг зазначених у Звіті, суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Відтак суд не вбачає підстав для покладення на позивача послуг, що відображені в пункті 1 Звіту наданої професійної правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн, а тому вказані витрати залишаються за відповідачем.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини.

Оцінюючи витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на надання консультацій клієнту, складення відзиву та заперечень як кваліфікований фахівець, сукупний час, необхідний на надання таких послуг, суд робить висновок про те, що справедливими та співрозмірними у даному випадку є витрати відповідача на првничу допомогу в розмірі 23 000,00 грн.

У п.3 ч. 4 ст. 129 ГПК України вказано, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалось вище рішенням суду від 22.02.2024 провадження у справі у частині стягнення 27 591,58 грн закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в зв`язку зі сплатою відповідачем визнаної частини боргу та компенсаційних витрат, а в решті позову відмовлено.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, з покладенням судових витрат в цій частині на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивача судових витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу пропорційно відмовленим позовним вимогам

Таким чином суд покладає на позивача 19 948,77 грн., судових витрат відповідно до встановлених судом обставин на підставі частин 4 та 5 статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 4, 13, 123, 124, 126, 129, 219, 233, 236, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву представника відповідача від 27.02.2024 року про відшкодування витрат, понесених відповідачем задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРШИЙ ДІМ" (вул. Осипова, 10, м. Одеса, 65048; вул. Прохорівська, 75а, м. Одеса, 65005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ КОЛОР" (вул. Чехова, б. 7, м. Вінниця, 21034, ) 19 948,77 грн. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. Понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ КОЛОР" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 051,23 грн. залишити за останнім.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Примірник повного додаткового судового рішення надіслати сторонам в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та на відомі суду адреси електронної пошти позивача - , відповідача - , представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 18.03.2024

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи