ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6497/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал", м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 124 563,18 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Вінницяоблводоканал" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" про стягнення 124 563,18 грн штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на поставку сплавів № 137 від 23.02.2023.

Суд ухвалою від 15.12.2023 позовну заяву Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" залишив без руху. Запропонував Комунальному підприємству "Вінницяоблводоканал" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду чеку та опису вкладення у цінний лист (оригіналів або належним чином засвідчених копій), які підтверджують факт відправлення відповідачу (на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) копії позовної заяви і доданих до неї документів; шляхом подання до суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін у строк до 29.12.2023.

03.01.2024 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2023 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу,

Суд ухвалою від 22.01.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.02.2024 відповідач подав до суду клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

14.02.2024 відповідач подав до суду клопотання про продовження процесуального строку для надання відзиву.

Суд ухвалою від 15.02.2024 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовив. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" про продовження процесуального строку для надання відзиву - задовольнив. Продовжив Товариству з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" строк для надання відзиву на позовну заяву на сім днів.

21.02.2024 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що 28.02.2023 покупець зробив заявку на поставку товару. 03.03.2023 постачальник запропонував покупцю графік постачання та оплати заявки 8/12-537 від 28.02.2023. Дана відповідь, не суперечила умовам договору, не була відмовою від поставки, а тільки впорядковувала взаємовідносини сторін. 06.03.2023 покупець письмово повідомив постачальника про порушення останнім договору. Покупець фактично відмовився від отримання товару. Оскільки за звичаями ділового обороту поставка товару супроводжується певними діями контрагентів договору, а саме покупець повинен був повідомити постачальника коли та кім буде прийнято товар. Зазвичай в таких випадках покупець надає постачальнику довіреність на уповноважену для приймання товару особу. Нічого з вищеназваного покупцем не було зроблено. Що призвело до неможливості постачальником виконати свій обов`язок з поставки товару. 03.04.2023 листом 8/12-901 покупець повідомив про розірвання договору. Таким чином, відсутність дій з боку покупця щодо приймання товару призвело до неможливості поставки товару, а як наслідок «порушення умов договору» з боку постачальника. Звертає увагу, що позивач зробив одну заявку на суму 521 808,00 грн з ПДВ, однак просить суд стягнути з постачальника штрафні санкції в розмірі 124 563,18 грн, таким чином штрафні санкції становлять маже 24 % від суми заявки, на яку посилається позивач, як на невиконану. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2023 між Комунальним підприємством "Вінницяоблводоканал" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" (постачальник) було укладено договір на поставку сплавів № 137 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується у 2023 році на підставі заявок покупця, поставити товар - сплави (ДК 021:20-3 "сплави"), згідно додатку № 1 специфікація до договору (далі - товар), а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Товар постачається окремими партіями згідно заявок та потреб покупця. Під партією товару розуміється обсяг товару, що замовляється покупцем та визначається у заявці останнього (п. 1.1. договору).

Кількість товарів: згідно специфікації (додаток № 1 до договору) (п. 1.2. договору).

Ціна цього договору становить 777 804,00 грн, у тому числі ПДВ 129 634,00 грн (п. 3.1. договору).

Розрахунки за товар здійснюються шляхом відстрочки платежу до 30 календарних днів після поставки постачальником товару (п. 4.1. договору).

Строк (термін) поставки (передачі) товару за заявкою покупця, протягом 5 календарних днів з моменту отримання заявки покупця (п. 5.1. договору).

Поставка здійснюється за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товарів: м. Вінниця, вул. Київська. 173 або на вимогу покупця па іншу адресу в межах м. Вінниця (п. 5.2. договору).

Покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його письмово у строк 20 днів до дати розірвання договору (п. 6.2.1. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів в асортименті та кількості, відповідно до заявки замовника у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. договору).

3а невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у відповідності до даного договору та чинного законодавства України (п. 7.1. договору).

У випадку не постачання партії товару у строки, зазначені в умовах договору, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 1 % від вартості не поставленої у строк партії товару за кожний день прострочення (п. 7.2. договору).

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023, але у будь-якому випадку діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1. договору).

23.02.2023 сторони підписали додаток № 1 «Специфікацію» до договору (а.с. 7), в якій визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 777 804,00 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору 28.02.20203 звернувся до відповідача із заявкою № 8/12-537 від 28.02.2023 (а.с. 8) про поставку товару із зазначенням кількості та характеристик.

Господарський суд зазначає, що відповідно до переліку продукції, наведеної позивачем в заявці № 8/12-537 від 28.02.2023 позивач просив поставити товар на загальну суму 522 390,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5.1. договору, строк (термін) поставки (передачі) товару за заявкою покупця, протягом 5 календарних днів з моменту отримання заявки покупця.

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів в асортименті та кількості, відповідно до заявки замовника у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. договору).

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, заявку № 8/12-537 було отримано останнім 28.02.2023.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідно до п. 5.1. договору та з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України відповідач повинен був поставити товар за заявкою № 8/12-537 від 28.02.2023 у строк до 06.03.2023 включно (оскільки останній день строку припадає на вихідний день).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору товар за заявкою № 8/12-537 від 28.02.2023 у встановлений договором строк не поставив.

Позивач зазначає, що 03.03.2023 відповідач надав позивачу лист № 2001/1 від 03.03.2023 (а.с. 9), в якому відповідач запропонував графік постачання замовленого товару:

- поставка 1: товар на суму 168 258,00 грн - з 06.03.2023 по 10.03.2023;

- поставка 2: товар на суму 175 710,00 грн - з 13.03.2023 по 17.03.2023;

- поставка 3: товар на суму 177 840,00 грн - 20.03.2023 по 24.04.2023.

Господарський суд зауважує, що відповідно до заявки № 8/12-537 від 28.02.2023 позивачем замовлено до поставки товар на загальну суму 522 390,00 грн з ПДВ. В той же час відповідно до листа відповідача № 2001/1 від 03.03.2023 останнім запропоновано графік постачання товару на суму 521 808,00 грн з ПДВ. Господарський суд зазначає, що з аналізу листа відповідача № 2001/1 від 03.03.2023 вбачається невідповідність кількості товару, запропонованого до поставки за самостійно сформованим графіком, до замовленого позивачем за спірною заявкою.

Позивач зазначає, що листом № 8/12-599 від 06.03.2023 (а.с. 11) повідомив відповідача про порушення умов договору та вимагав поставки товару для сталого забезпечення роботи підприємства критичної інфраструктури в умовах воєнного стану. Також позивач повідомив відповідача про ризики для останнього щодо нарахування штрафних санкцій.

Однак, як зазначає позивач, відповідач не здійснив жодної із поставок включно до 10 квітня.

Відповідно до п. 7.2. договору, у випадку не постачання партії товару у строки, зазначені в умовах договору, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 1 % від вартості не поставленої у строк партії товару за кожний день прострочення.

Враховуючи викладене, на підставі п. 7.2. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 124 563,18 грн за період з 11.03.2023 по 10.04.2023.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 11/12-1510 від 17.05.2023 (а.с. 13), в якій пропонував сплатити нараховані штрафні санкції.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів поставки товару на загальну суму 522 390,00 грн, у встановлений договором строк відповідач не надав.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що 28.02.2023 покупець зробив заявку на поставку товару. 03.03.2023 постачальник запропонував покупцю графік постачання та оплати заявки 8/12-537 від 28.02.2023. Дана відповідь, не суперечила умовам договору, не була відмовою від поставки, а тільки впорядковувала взаємовідносини сторін. 06.03.2023 покупець письмово повідомив постачальника про порушення останнім договору. Покупець фактично відмовився від отримання товару. Оскільки за звичаями ділового обороту поставка товару супроводжується певними діями контрагентів договору, а саме покупець повинен був повідомити постачальника коли та кім буде прийнято товар. Зазвичай в таких випадках покупець надає постачальнику довіреність на уповноважену для приймання товару особу. Нічого з вищеназваного покупцем не було зроблено. Що призвело до неможливості постачальником виконати свій обов`язок з поставки товару. 03.04.2023 листом 8/12-901 покупець повідомив про розірвання договору. Таким чином, відсутність дій з боку покупця щодо приймання товару призвело до неможливості поставки товару, а як наслідок «порушення умов договору» з боку постачальника. Звертає увагу, що позивач зробив одну заявку на суму 521 808,00 грн з ПДВ, однак просить суд стягнути з постачальника штрафні санкції в розмірі 124 563,18 грн, таким чином штрафні санкції становлять маже 24 % від суми заявки, на яку посилається позивач, як на невиконану. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 5.1. договору строк (термін) поставки (передачі) товару за заявкою покупця протягом 5 календарних днів з моменту отримання заявки покупця.

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів в асортименті та кількості, відповідно до заявки замовника у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. договору).

Укладаючи договір, сторони погодили чіткий строк оплати, а саме протягом 5 календарних днів з моменту отримання заявки покупця.

Можливість направлення постачальником покупцю пропозиції з самостійно сформованим графіком постачання замовленого товару у відповідь на заявку, як і можливість односторонньої зміни постачальником умов договору в частині строку поставки товару, укладеним сторонами договором не передбачена.

Таким чином, твердження відповідача, стосовно того, що відповідь на заявку у вигляді листа № 2001/1 від 03.03.2023 (щодо пропонування графіку постачання) не суперечила умовам договору є необґрунтованою та безпідставною.

Господарський суд зазначає, що повідомлення про порушення умов договору № 8/12-599 від 06.03.2023 (а.с. 11) не може вважатись фактичною відмовою покупця від отримання товару, оскільки у вказаному листі позивач вимагав терміново поставити товар згідно з спірною заявкою.

Також господарський суд зазначає, що листом № 8/12-901 від 03.04.2023 покупець відповідно до п. 6.2.1. договору повідомив постачальника про розірвання договору через 20 календарних днів з моменту отримання цього листа.

Господарський суд наголошує, що лист позивача від 03.04.2023 про розірвання договору жодним чином не впливає на зобов`язання відповідача поставити у строк до 06.03.2023 включно товар за заявкою № 8/12-537 від 28.02.2023.

З огляду на викладене, заперечення відповідача відхиляються господарським судом.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарський суд зазначає, що заявлені позивачем штрафні санкції за своєю правовою природою є пенею.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Господарський суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до п. 6.2.1. договору покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його письмово у строк 20 днів до дати розірвання договору.

Як зазначає відповідач, лист про розірвання договору № 8/12-901 від 03.04.2023 він отримав 03.04.2023.

Таким чином, відповідно до п. 6.2.1. договору такий договір вважається розірваним з 24.04.2023. А отже нарахування пені за період з 11.03.2023 по 10.04.2023 є обґрунтованим.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 124 563,18 грн штрафних санкцій.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач відповідне клопотання не подавав.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" (49080, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шолохова, буд. 29, квартира 99, ідентифікаційний код 43277447) на користь Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (21022, м. Вінниця, вул. Київська, буд. 173, ідентифікаційний код 03339012) 127 247,18 грн, а саме: 124 563,18 грн штрафних санкцій, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва