РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2024Справа № 910/20130/23

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; ідентифікаційний код: 33880354)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, м. Київ, Ізюмська, буд. 5-Б; ідентифікаційний код: 44369067)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 43400158)

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 40300986)

4. Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про стягнення 296859,26 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.12.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» та Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича про солідарне стягнення 296859,26 грн, з яких 42531,49 грн основного боргу, 19464,27 грн пені, 17063,28 грн штрафу, 200236,92 грн неустойки, 17563,30 грн процентів річних та 100751,84 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем 1 (лізингоодержувачем) обов`язку зі сплати лізингових платежів за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021. Оскільки виконання відповідачем 1 зобов`язань за договором фінансового лізингу було забезпечено порукою відповідача 2, відповідача 3 та відповідача 4, позивач просить суд солідарно стягнути заборгованість за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 з вказаних відповідачів.

29.12.2023 автоматизований розподіл судової справи між суддями не відбувся, оскільки не вистачило потрібної кількості суддів для проведення розподілу справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01.01.2024 позов було передано на розгляд судді Яковенко А.В. Проте, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 11.01.2024 було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Яковенко А.В. та справу передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 відкрито провадження у справі №910/20130/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідачі не подали відзиву на позовну заяву.

При цьому, відповідач 1 був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/20130/23, що підтверджується інформацією про доставку узвали суду до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» 17.01.2024.

Відповідач 2 був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/20130/23, що підтверджується інформацією про доставку узвали суду до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» 17.01.2024.

Відповідач 3 був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/20130/23, що підтверджується інформацією про доставку узвали суду до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» 17.01.2024.

Відповідач 4 був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/20130/23, що підтверджується інформацією про доставку узвали суду до електронного кабінету Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича 17.01.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За таких обставин, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/20130/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (лізингоодержувач) укладено Договір №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу, відповідно до умов якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку «Специфікація», а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу до лізингоодержувача переходить право власності на об`єкт лізингу згідно з умовами цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством).

Відповідно до п. 1.2 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 строк користування об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених в Додатку «Графік сплати лізингових платежів» до договору, та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше 1 року.

У Графіку сплати лізингових платежів сторонами погоджено місячні розміри лізингових платежів, які повинні сплачуватись лізингоодержувачем.

Відповідно до Специфікації до Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 об`єктом лізингу є автомобіль Пежо, модель 301, 2021 року, номер кузову НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2.1.7 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається сторонами згідно з п. 2.1.7.1 загальних умов договору.

За Актом прийому-передачі об`єкта лізингу від 22.12.2021 позивач передав відповідачу 1 автомобіль Пежо, модель 301, 2021 року, номер кузову НОМЕР_2 .

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що лізингоодержувач не виконує свої зобов`язання зі сплати лізингових платежів за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 42531,49 грн. Крім того, позивачем нараховано 19464,27 грн пені, 17063,28 грн штрафу, 200236,92 грн неустойки, 17563,30 грн процентів річних та 100751,84 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 807 Цивільного кодексу України предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг» предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, єдині майнові комплекси підприємств та їх відокремлені структурні підрозділи (філії, цехи, дільниці). Майно, що перебуває в державній або комунальній власності та щодо якого відсутня заборона передачі в користування та/або володіння, може бути передано в лізинг у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Як встановлено судом, за Актом прийому-передачі об`єкта лізингу від 22.12.2021 позивач передав відповідачу 1 автомобіль Пежо, модель 301, 2021 року, номер кузову НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2.1.7.1 загальних умов договору, числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. (Наприклад: дата підписання сторонами акту - 04 лютого 2021. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 24 лютого 2021 Наступні чергові лізингові платежі - кожного 24 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця.

Відповідно до п. 2.4 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому дню.

Щодо суми щомісячного лізингового платежу, суд зазначає, що у Графіку сплати лізингових платежів вказано загальний місячний лізинговий платіж (відшкодування (компенсація) частини вартості об`єкта лізингу + винагорода (комісія) лізингодавця).

Крім того, згідно з п. 2.2 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 усі платежі за договором лізингоодержувач повинен здійснювати у число сплати в національній валюті України відповідно до Графіку та загальних умов, а також інших положень цього договору (зокрема, з урахуванням коригування згідно з п. 2.2.1 договору) та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості об`єкта лізингу ( з врахуванням коригування), винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий у лізинг об`єкт лізингу з врахуванням коригування.

На дату сплати (число сплати), визначену у п. 2.2. загальних умов, кожен лізинговий платіж (крім авансового лізингового платежу; включаючи викупний лізинговий платіж), який підлягає сплаті згідно з Графіком та загальних умов, а у разі збільшення лізингодавцем розміру лізингових платежів на підставі п. 2.9 загальних умов - згідно з скорегованою лізингодавцем в односторонньому порядку новою редакціє Графіку та загальних умов, коригується (збільшується) на суму коригування винагороди, яка визначається за формулою:

Skv = So * K1 - So, де Skv - сума коригування винагороди, So - сума чергового лізингового платежу, вказана у стовпці «загальний лізинговий платіж» графіку або сума викопного лізингового платежу (Sвп) - в разі сплати викупного лізингового платежу.

Як вбачається з наданих позивачем (лізингодавцем) довідок про нарахування лізингових платежів (відповідно до п. 2.2.1 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 1) розмір лізингового платежу за 3 період лізингу становить 21301,73 грн, розмір лізингового платежу за 4 період лізингу - 21229,76 грн.

Під час розгляду судом справи відповідачами не були надані відзиви на позовну заяву, наведені позивачем розрахунки не заперечувались та не оспорювались.

Доказів сплати грошових коштів у сумі 42531,49 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачами суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 у сумі 42531,49 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачами не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» суми основного боргу у розмірі 42531,49 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі повернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу, у тому числі з підстав розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках, визначених договором фінансового лізингу та цим Законом, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт фінансового лізингу лізингодавцю у стані, в якому такий об`єкт було отримано від нього, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Пунктом 6.6.1 загальних умов договору передбачено, що лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення предмета лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем предмета лізингу є місцезнаходження лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку встановленому в повідомленні про вилучення предмета лізингу, повернути предмет лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити предмет лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) предмета лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат.

Пунктом 7.2 загальних умов договору передбачено, що у випадках, передбачених п. 6.1.7 загальних умов, або у разі прострочення виконання зобов`язання за п. 2.3 загальних умов договору понад 30 (тридцяти) календарних днів, лізингодавець має право відмовитися від договору (розірвати договір) та нарахувати неустойку (договірну санкцію) у розмірі нарахованого за договором авансованого лізингового платежу. Сума коштів від фактично сплаченого авансованого лізингового платежу підлягає зарахуванню в рахунок погашення неустойки (договірної санкції), нарахованої згідно умов цього пункту загальних умов.

02.05.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» засобами поштового зв`язку було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» повідомлення №1327 від 02.05.2022 про відмову від (розірвання) 70 договорів фінансового лізингу, в тому числі Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021. У повідомленні було також висловлено вимогу у період часу з 13.00 до 14.00 год. 11.05.2022 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» предмети лізингу, в тому числі, за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021. На підтвердження направлення вказаного повідомлення на адресу відповідача 1 позивачем представлено суду опис вкладення у цінний лист від 02.05.2022, поштову накладну №84 та фіскальний чек від 02.05.2022.

Отже, з 11.05.2022 Договір №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 є розірваним в односторонньому порядку (відповідно до пояснень позивача, викладених у позовній заяві).

Відповідно до ч. 3 т. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

З матеріалів справи вбачається, що предмет лізингу (автомобіль Пежо, модель 301, 2021 року, номер кузову НОМЕР_2 ) було повернуто відповідачем 1 на користь позивача 30.09.2022 (відповідно до акту про повернення).

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу відповідно до умов договору фінансового лізингу є підставою для нарахування неустойки, сплату якої лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача, у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити в останньому періоді, що передує періоду невиконання зазначеного обов`язку, в розрахунку за кожний день такого невиконання, за час невиконання, якщо інший розмір неустойки не визначений умовами договору фінансового лізингу.

Відповідно до п. 7.1.2 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021, якщо лізингоодержувач та/або інші особи, яким об`єкт лізингу, може бути надано лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули об`єкт лізингу або повернули його невчасно, зокрема у випадках вилучення об`єкта лізингу у відповідності до даного договору або чинного законодавства України, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодавця: неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обов`язку по поверненню об`єкту лізингу, в розрахунку за кожен день такого невиконання - за весь час невиконання або лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію (неустойку) у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен день прострочення повернення об`єкта лізингу.

Перевіривши розрахунок неустойки за невчасне повернення об`єкта лізингу, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості.

Також, позивачем заявлено до стягнення штраф у розмірі 17063,28 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 5.2.1 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 лізингоодержувач зобов`язаний щомісяця (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення попереднього місяця) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком "Довідка" до договору та фото Спидометра та всіх чотирьох сторін (а у разі повідомлення/направлення інформації про пошкодження додатково надавати фото пошкоджень з декількох ракурсів та фото після усунення таких пошкоджень). В разі настання з об`єктом лізингу пошкоджень та/або викрадення, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору. У разі недотримання умов цього пункту договору лізингооджержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 відсотків остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен випадок. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості об`єкта лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 10 відсотків від розміру остаточної загальної вартості об`єкта лізингу.

У п. 7.1.3 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 сторонам погоджено, що за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) об`єкта лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувчем разом з об`єктом лізингу, порушення умов п.п. 2.15, 2.16, 3.6, 4.1.2, 4.1.7, 4.8, 5.2, 10.2, загальних умов - лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 1% остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень.

Позивач у позовній заяві пояснив, що відповідач 1 порушив вказаний обов`язок та не повідомляв позивача про стан та адресу базування об`єкта лізингу 10.02.2022, 10.03.2022, 10.04.2022 та 10.05.2022 (в період дії Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021).

Оскільки умовами Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 сторони погодили таку відповідальність лізингоодержувача у випадку невиконання ним обов`язку з інформування позивача про стан та місце знаходження автомобіля, а матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем 1 вказаного обов`язку, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для нарахування відповідачу 1 штрафу відповідно до п. 7.1.3 договору.

Перевіривши розрахунок штрафу, викладений позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості (на суму 17063,28 грн).

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 позивачем нараховано пеню у сумі 19464,27 грн. (за період з 14.12.2022 по 14.12.2023).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1.1 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, лізингоодержувач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцю, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів припиняється через 12 місяців від дня, коли сплата мала відбутися.

Оскільки сплата 3 чергового платежу повинна була відбутись 11.03.2022, то обґрунтованим для нарахування пені за прострочення сплати 3-го платежу на суму 21301,73 грн є період з 12.03.2022 по 12.03.2023.

Так само, оскільки сплата 4 чергового платежу повинна була відбутись 11.04.2022, то обґрунтованим для нарахування пені за прострочення сплати 4-го платежу на суму 21229,76 грн є період з 12.04.2022 по 12.04.2023.

Втім, позивачем не дотримано вказаних умов нарахування пені (як вбачається з розрахунку пені, долученого позивачем до позовної заяви).

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок пені, відповідно до якого обґрунтованим розміром пені, що підлягає стягненню з відповідача 1, є 18963,47 грн (9226,86 грн + 9736,61 грн).

Також, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 24% річних у розмірі 17563,30 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з п. 2.7 Договору №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 24% річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості.

Перевіривши розрахунок 24% річних, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, у зв`язку з чим здійснив власний розрахунок, відповідно до якого обґрунтованим розміром процентів річних, що підлягають стягненню з відповідача 1 є 17549,34 грн.

При цьому, саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду першої інстанції підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум.

Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум.

Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17.

Відповідачі контррозрахунку позовних вимог до суду не подали.

13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (поручитель) укладено Договір поруки №211213-12/П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 в повному обсязі, а саме: - сплату кредитору лізингових платежів у встановлені строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути збільшено; - сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3 Договору поруки №211213-12/П від 13.12.2021 при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за контрактом як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу.

Сторони досягли згоди про те, що порука за цим договором припиняється не раніше ніж через 7 років з моменту кладення сторонами цього договору поруки, а в разі, якщо строк лізингу за контрактом перевищує 4 роки - порука припиняється по закінченню строку лізингу за контрактом, збільшеному на 4 роки (п. 8 Договору поруки №211213-12/П від 13.12.2021).

Також, 13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» Товариством з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (поручитель) укладено Договір поруки №211213-13/П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 в повному обсязі, а саме: - сплату кредитору лізингових платежів у встановлені строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути збільшено; - сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3 Договору поруки №211213-13/П від 13.12.2021 при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за контрактом як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу.

Сторони досягли згоди про те, що порука за цим договором припиняється не раніше ніж через 7 років з моменту кладення сторонами цього договору поруки, а в разі, якщо строк лізингу за контрактом перевищує 4 роки - порука припиняється по закінченню строку лізингу за контрактом, збільшеному на 4 роки (п. 8 Договору поруки №211213-13/П від 13.12.2021).

Крім того, 13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (боржник) та Фізичною особою-підприємцем Вовком Олександром Михайловичем (поручитель) укладено Договір поруки №211213-14/П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021 в повному обсязі, а саме: - сплату кредитору лізингових платежів у встановлені строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути збільшено; - сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3 Договору поруки №211213-14/П від 13.12.2021 при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за контрактом як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу.

Сторони досягли згоди про те, що порука за цим договором припиняється не раніше ніж через 7 років з моменту кладення сторонами цього договору поруки, а в разі, якщо строк лізингу за контрактом перевищує 4 роки - порука припиняється по закінченню строку лізингу за контрактом, збільшеному на 4 роки (п. 8 Договору поруки №211213-14/П від 13.12.2021).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, так як відповідач 2, відповідач 3 та відповідач 4 є поручителями за виконання зобов`язань відповідача 1 за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021, суд дійшов висновку, що відповідачі 1, 2, 3 та 4 солідарно відповідають перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного договору.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання поручителями своїх зобов`язань за договорами поруки, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» та Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» за Договором №211213-12/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 13.12.2021.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, м. Київ, Ізюмська, буд. 5-Б; ідентифікаційний код: 44369067), Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 43400158), Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 40300986) та Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; ідентифікаційний код: 33880354) прострочену заборгованість зі сплати лізингових платежів у розмірі 42531 (сорок дві тисячі п`ятсот тридцять одна) грн 49 коп., неустойку за несвоєчасне повернення об`єкта лізингу у розмірі 200236 (двісті тисяч двісті тридцять шість) грн 92 коп., штраф за неповідомлення про стан та адресу базування об`єкта лізингу у розмірі 17063 (сімнадцять тисяч шістдесят три) грн 28 коп., пеню у розмірі 18963 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн 47 коп. та 24 % річних у розмірі 17549 (сімнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн 34 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, м. Київ, Ізюмська, буд. 5-Б; ідентифікаційний код: 44369067) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; ідентифікаційний код: 33880354) судовий збір у розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 04 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 43400158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; ідентифікаційний код: 33880354) судовий збір у розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 03 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 40300986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; ідентифікаційний код: 33880354) судовий збір у розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 03 коп.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; ідентифікаційний код: 33880354) судовий збір у розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 03 коп.

7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак