ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"12" березня 2024 р. Справа № 924/1240/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Євстафієва Миколи Михайловича, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Мукша Китайгородська
до Приватного підприємства "ГВМ-АГРО", Хмельницький район, Ярмолинецька ТГ, с. Іванківці
про стягнення 142 487,99 грн., з яких 125 354,48 грн. основного боргу, 12 505,35 грн. інфляційних
втрат та 4 626,16 грн. 3% річних
Представники сторін: не з`явились
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.02.2024р. (повний текст складено 04.03.2024р.) задоволено позов Євстафієва Миколи Миколайовича до ПП "ГВМ-АГРО". Стягнуто з ПП "ГВМ-АГРО" на користь Фізичної особи-підприємця Євстафієва Миколи Миколайовича 125 354,48 грн. основного боргу, 4 626,16 грн. 3% річних, 12 505,35 грн. інфляційних втрат та 2 684,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

26.02.2024р на адресу суду надійшла заява представника позивача про стягнення з Приватного підприємства "ГВМ-АГРО" на користь позивача 28 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу з доданими документами.

Ухвалою суду від 04.03.2024р. заяву представника позивача про стягнення з Приватного підприємства "ГВМ-АГРО" на користь позивача 28 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №924/1240/23 призначено до розгляду у судовому засіданні на 10:30 год. "12" березня 2024 року.

29.02.2024р. від представника відповідача у справі надійшли заперечення на заяву представника позивача про стягнення з Приватного підприємства "ГВМ-АГРО" на користь позивача 28 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. В поданих суду запереченнях відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, зокрема, що представник позивача не обґрунтував ані час, який витрачений для підготовки позову та інших процесуальних документів, ані співмірність такої винагороди зі складністю справи, не надав доказів на підтвердження того, що підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів відповідає заявленій сумі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №924/1240/23 просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання суду не з`явився.

Дослідивши заяву про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, судом враховуються положення ст. 59 Конституції України, якими передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, згідно з пунктом третім частини першої, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи. Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Разом з тим у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Подібна позиція викладену у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного суду від 22.02.2024 №910/9714/22.

Вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 Господарського процесуального кодексу України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Так, у позовній заяві зазначено, що судові витрати позивача складаються із судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу з можливим зміненям суми - 20000,00 грн.

В підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 28000,00 грн. позивачем надано договір про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р., розрахунок витрат на правничу допомогу від 23.02.2024р. до договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р., акт приймання-передавання робіт (послуг) правничої (правової) допомоги відповідно до договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р., рахунок-фактуру №23/02/2024 від 23.02.2024р.

Відповідно до пункту 1.1, 2.2, 2.2.1 укладеного між сторонами договору обумовлено, що гр. євстафієв Микола Миколайович (клієнт) доручає, а адвокат Худняк Віктор Анатолійович, бере на себе зобов`язання надавати йому (їй) правову допомогу, юридичні послуги та юридичний супровід в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Адвокат здійснює наступні дії з надання правової допомоги/юридичного супроводу: представництво інтересів Клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, ДВС, приватних виконавців, національної поліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян.

Клієнт як особа, права і свободи якої захищає Адвокат, зобов`язується, в тому числі своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені угодою гонорар Адвоката (основний та додатковий) та фактичні виграти, пов`язані з виконанням Адвокатом цього договору (п. 3.1.3 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що за послуги передбачені п. 1.1 даного договору Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату винагороду (гонорар), розмір якої(го) визначений в сумі - 2000 (дві тисячі) гривень за годину роботи, що оплачується відповідно до об`єму наданих послуг, зміст яких відображається у відповідному Розрахунку, що надається Клієнту Адвокатом. Фактичний розрахунок (платіж) за роботу, яка є предметом цього Договору. проводиться в період часу - 90 календарних днів з моменту прийняття рішення судом відповідної інстанції, в якій здійснюється представництво.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2025 року (п. 5.1 договору).

23.02.2024р. між сторонами підписано акт приймання-передачі робіт (послуг) правничої допомоги відповідно до договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р.

Згідно зі змістом Акту та доданого до матеріалів справи розрахунку витрат на правничу допомогу від 23.02.2024р. до договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р., адвокатом Худняком В.І. виконано такі роботи:

1. Проведення консультацій з Клієнтом (позивачем у спорі) правового характеру, надання інформації щодо характеру спору та порядку розгляду відповідної категорії справ (витрачено часу - 2 год. 30 хв.) - 5000,00 грн.;

2. Вивчення наданих Замовником документів, судової практики, нормативно - законодавчої бази, що покладається в основу захисту прав та інтересів Замовника (витрачено часу - 2 год. 00 хв. праці) - 4000,00 грн.;

3. Підготовка тексту позовної заяви та відповідних додатків (з копіюванням та технічним оформленням документів). Направлення позовної заяви з додатками Відповідачу поштою (через відділення АТ «Укрпошта») - (витрачено часу 5 год. 00 хв. праці) - 10000,00 грн.;

4. Участь з представництва інтересів Клієнта у судовому засіданні в Господарському суді Хмельницької області (витрачено часу - 0 год. 30 хв. праці) - 1000,00 грн.;

5. Підготовка тексту відповіді на відзив та відповідних додатків (з копіюванням та технічним оформленням документів). Направлення відповіді на відзив з додатками відповідачу (витрачено часу - 2 год. 30 хв. праці) - 5000,00 грн.;

6. Підготовка заяви про стягнення понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу з додатками. Направлення заяви з додатками Відповідачу (витрачено часу - 1 год. 30 хв. праці) - 3000,00 грн.

Окремо в акті передбачено, що проведення оплати гонорару адвоката, буде здійснюватися на підставі відповідного Акту приймання-передачі, відповідно до виписаного рахунку-фактури та умов вищезазначеного Договору та Розрахунку виконаних робіт/послуг.

Судом враховується, що сторонами у договорі про надання правової (правничої) допомоги №47/23 від 13.11.2023р. та акті приймання-передачі робіт (послуг) правничої допомоги від 23.02.2024р. погоджено виконані адвокатом роботи, а у розрахунку витрат на правничу допомогу від 23.02.2024р. до договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р. визначено їх вартість, підписано адвокатом Худняком В.А.

На виконання умов договору та акту адвокат Худняк В.А. виставив ФОП Євстафієву М.М. до оплати рахунок - фактуру №23/02/2024 від 23.02.2024р. на оплату гонорару згідно договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р. на суму 28000,00 грн.

Адвокат Худняк В.А. представляв інтереси ФОП Євстафієва М.М. у Господарському судді Хмельницької області у справі №924/1240/23 згідно ордеру №1057988 від 30.11.2023р., виданого на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №47/23 від 13.11.2023р. Також в матеріалах справи наявне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000347 видане 04.01.2021р. Радою адвокатів Хмельницької області.

Судом встановлено, що матеріали справи містять позовну заяву, заяви про вступ у справу як представник та відповідь на відзив за підписом представника позивача - адвоката Худняка В.А.

Крім того, адвокат Худняк В.А. приймав участь у судових засідання проведених 11.01.2024р., 08.02.2024р. та 29.02.2024р., що підтверджується відповідними протоколами судових засідань та розписками долученими до матеріалів справи.

Таким чином, позивачем згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/1240/23 у Господарському суді Хмельницької області.

Разом з тим, у вирішенні питання щодо судових витрат за наявності клопотання відповідача щодо зменшення суми судових витрат суд, керуючись правилами, встановленими у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку не покладати на відповідача всі витрати в сумі 28000,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на правничу правову допомогу, судом враховується, що за своєю категорією (стягнення заборгованості за договором про надання послуг перевезення) дана справа не є спором значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, обмежується аналізом невеликої кількості доказів, чітко врегульована нормами права, умовами договору і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи. При цьому, розмір ціни позову не впливає на складність справи.

У п. 1 акту приймання-передачі робіт (послуг) правничої допомоги від 23.02.2024р. зазначено, що на проведення консультацій правового характеру з позивачем у спорі, надання інформації щодо характеру спору та порядку розгляду відповідної категорії справ витрачено адвокатом 2 год. 30 хв. часу, вартість якого 5000,00 грн.

Однак з врахуванням характеру спору, складності справи та з огляду на незначну кількість наданих по справі доказів (договір №7 від 01.07.2022р., акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №36 від 30.08.2022., та рахунки на оплату від 30.08.2022р.), на думку суду, надання консультації правовому характеру у даному спорі не може тривати більш як 1 год.

При цьому суд враховує те, що у представника позивача на підготовку тексту позовної заяви та відповідних додатків з копіюванням та технічним оформленням документів, направлення позовної заяви з додатками відповідачу поштою витрачено 5 год. часу з визначеною вартістю робіт - 10000,00 грн. При цьому, адвокатом Худняком В.А. виокремлено як окремий вид робіт - вивчення наданих Замовником документів, судової практики, нормативно - законодавчої бази, що покладається в основу захисту прав та інтересів Замовника, на що витрачено 2 год. часу праці з вартістю 4000,00 грн.

Враховуючи складність справи, зміст та об`єм позовної заяви (6 сторінок), підготовка якої включає підбір нормативно-правової бази, та те, що остання не містить жодних посилань на судову практику, на переконання суду, час витрачений представником ФОП Євстафієва М.М. на підготовку позовної заяви з додатками та направлення останньої відповідачу поштою та час на вивчення наданих позивачем документів, судової практики, нормативно - законодавчої бази не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним. Суд вважає справедливим, за даних обставин, що витрачений адвокатом час на підготовку позовної заяви та вивчення наданих позивачем документів, судової практики, нормативно - законодавчої бази не може перевищувати 3 години загалом.

Крім того, як складову виконаних робіт у пунктах 5 та 6 Акту та розрахунку витрат на правничу допомогу від 23.02.2024р. до договору про надання правничої допомоги №47/23 від 13.11.2023р. наведено направлення відповіді на відзив та заяви з додатками відповідачу. При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідь на відзив з додатками та заява про стягнення судових витрат надіслані на електронну пошту відповідача, що не потребує значних затрат часу адвоката.

Однак судом враховується, що у відповіді на відзив представником позивача спростовувалась позиція відповідача, стосовно необхідності призначення судово-почеркознавчої експертизи документів у справі №924/1240/23, а тому витрачання 2,5 год. на підготовку відповіді на відзив є обґрунтованим.

Також є обґрунтованою участь представника в судових засіданнях, яка визначена в розмірі 0,3 год.

Суд також враховує, що представник позивача просить стягнути витрати на підготовку заяви про стягнення понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу з додатками. Однак заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (такий висновок щодо застосування статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 та постанові Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №910/9714/22).

Під час розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу судом враховується, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторін від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів юридичних осіб. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Таким чином, дослідивши надані представником позивача адвокатом Худняком В.А. докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, з урахуванням заперечень позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ПП "ГВМ-АГРО" на користь Фізичної особи-підприємця Євстафієва Миколи Миколайовича 14000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи №924/1240/23. В стягненні решти судових витрат на професійну правничу допомогу у задоволенні заяви представника позивача належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Худняка В.А. від 23.02.2024р. про стягнення з Приватного підприємства "ГВМ-АГРО" на користь позивача 28000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/1240/23 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ГВМ-АГРО" (32140, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, с. Іванівка, вул. Шевченка, буд. 62, ) на користь Фізичної особи-підприємця Євстафієва Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 14 000,00 грн. (чотирнадцять тисяч 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 1 прим.

1 прим - до справи,

2 - представнику позивача - Худняк В.А. на ел. ІНФОРМАЦІЯ_1

3- відповідачу -