ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024м. ДніпроСправа № 904/37/24
за позовом Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор", смт. Васильківка Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича, смт. Васильківка Дніпропетровської області

про стягнення 1 720 000,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: Тарабака Є.А., адвокат, ордер серії АЕ 1260838 від 05.02.2024

Від відповідача: Жук О.В., адвокат, ордер серії АЕ №1259062 від 31.01.2024

С У Т Ь С П О Р У :

Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича безпідставно набуті кошти у розмірі 1 720 000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.01.2021 між ФГ "Агрофірма "Віктор" та ФОП Петриченко В.В. укладено договір №1. Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати в обумовлені строки у власність покупцеві товар, зазначений у специфікації (специфікаціях) до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. 21.01.2021 ФОП Петриченко В.В. як постачальником, було виставлено ФГ "Агрофірма "Віктор", як покупцю, рахунок-фактуру №1 від 21.01.2021 на оплату за товар - добрива рідкі азотні (КАС-32), налив, у кількості 200,000 тон на загальну суму 1 720 000,80грн, в тому числі ПДВ. Відповідно до платіжного доручення №1688 від 22.01.2021 позивачем на користь ОСОБА_1 було сплачено кошти у сумі 1 720 000,00грн. Призначення платежу: за добрива рідкі азотні згідно рах№1 від 21.01.2021 у сумі 1433333,33грн, ПДВ - 20% 286 666,67грн. Однак, ФГ "Агрофірма "Віктор" та ФОП Петриченко В.В. до сьогодні не уклали специфікацію (специфікації) до вищезгаданого договору, а отже не узгодили істотні умови договору.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що не отримував кошти в рамках господарських правовідносин, які виникли з позивачем на підставі договору №1 від 21.01.2021, що підтверджується випискою АТ КБ "Приватбанк" з поточного рахунку клієнта Петриченка Віталія Володимировича ФОП (ІПН НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , валюта UАН/980 за період з 10.01.2021 по 31.12.2021. В порушення умов п.5.8 договору позивачем 22.01.2021 було проведено оплату за добрива рідкі азотні по рахунку №1 від 21.01.2021 на загальну суму 1 720 000,00 грн. на електронний рахунок платника ПДВ, відкритого на ім`я ФОП Петриченка Віталія Володимировича № UA 0349777, що підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2021 №1688, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.податок).

Окрім того, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду розглядається касаційна скарга Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №160/6864/21 за позовом Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Державної податкової служби України, треті особи: Державна казначейська служба України, Фізична особа-підприємець Петриченко В.В. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 справу №904/37/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.02.2024.

Ухвалою суду від 05.02.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 04.03.2024.

23.02.2024 до суду надійшли письмові пояснення позивача щодо набрання законної сили рішення апеляційної інстанції в адміністративній справі та щодо істотних умов договору поставки.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 04.03.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2021 року Фермерським господарством "Агрофірма "Віктор" (покупець) та Фізичною особою-підприємцем Петриченко Віталієм Володимировичем (постачальник) укладено договір № 1 (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п.1) постачальник зобов`язується передати в обумовлені строки у власність Покупцеві товар, зазначений у специфікації (специфікаціях) до цього Договору (надалі - "товар"), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму (а.с.4-5).

Відповідно до п. 3.1. Договору, сторони домовились, що поставка товару може здійснюватися на умовах ЕХW, СРТ, DDР відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови поставки товару сторони щоразу визначатимуть у відповідній Специфікації до Договору на відповідну партію Товару.

Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі транспортної інструкції покупця, яка надається постачальнику в письмовій (електронній) формі. покупець зобов`язаний надати транспортну інструкцію (інструкції) на всю кількість товару, що підлягає постачанню за відповідною специфікацією, протягом 10 днів від дати підписання сторонами такої специфікації при умові, що інший строк сторонами не зазначається у такій специфікації (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору, ціна Товару зазначається у специфікаціях до цього Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Загальна сума даного Договору визначається як арифметична сума вартості товару передбаченого у всіх специфікаціях, підписаних до даного Договору. Загальна сума Договору може змінюватись шляхом підписані Сторонами додаткових угод (п.5.2. Договору).

Покупець здійснює оплату у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах, зазначених в Специфікаціях. При проведенні оплати покупець у призначені платежу обов`язково вказує дату та номер цього Договору (п. 5.3. Договору).

Крім того, сторони передбачили п. 5.4 Договору, що Покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар, що підлягає поставці з відповідною специфікацією, протягом 3 днів із дня підписання Сторонами такої специфікації, якщо сторони не погодять інший строк оплати у самій специфікації.

Днем оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата здійснюється в національної валюті України, в гривнях (п. 5.8. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.12.1. Договору).

На виконання умов Договору Фізичною особою-підприємцем Петриченко Віталієм Володимировичем (постачальником) було виставлено позивачу (покупцю) рахунок-фактуру № 1 від 21.01.2021 про оплату за товар "Добрива рідкі азотні (КАС-32), налив" в кількості 200,000 тон вартістю у розмірі 1 720 000,80 грн, в тому числі ПДВ (а.с.7).

Рахунок-фактура містить посилання на договір № 1 від 21.01.2021.

Відповідно до Рахунку-фактури №1 від 21.01.2021 зазначені дані постачальника: Постачальник: ФОП Петриченко Віталій Володимирович ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299.

В свою чергу, позивачем (покупцем) 22.01.2021 було проведено оплату за добрива рідкі азотні по рахунку № 1 від 21.01.2021 на загальну суму 1 720 000,00 грн. на електронний рахунок платника ПДВ відкритого на ім`я ФОП Петриченко Віталія Володимировича № UA0349777, що підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2021 № 1688 (а.с.8).

В платіжному дорученні від 22.01.2021 № 1688 зазначено банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.податок).

29.04.2021 Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна казначейська служба України, Фізична особа-підприємець Петриченко В.В., в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо незабезпечення автоматичного повернення коштів ФГ "Агрофірма "Віктор" у розмірі 1 720 000,00 грн. при поповненні електронного рахунку № UA0349777 платника ПДВ, відкритого на ім`я ФОП Петриченко Віталія Володимировича згідно платіжного доручення № 1688 від 22.01.2021;

зобов`язати Державну податкову службу України вчинити дії, в тому числі подати висновок до Державної казначейської служби України, необхідні для повернення коштів у розмірі 1 720 000,00 грн. з рахунку платника ПДВ відкритого на ім`я ФОП Петриченко В.П. № НОМЕР_3 на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор", який відкритий в АТ "КБ "ПриватБанк", МФО 305299;

зобов`язати Державну податкову службу України не зменшувати суму податку, на яку платник податку - ФОП Петриченко В. В. має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що розраховується відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, шляхом зменшення показника загальної суми поповнення з поточного рахунка платника його електронного рахунка під час повернення Державною казначейською службою України коштів у розмірі 1 720 000,00 грн. з електронного рахунку №ІГА0349777 відкритого на ім`я ФОП Петриченка Віталія Володимировича на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор", який відкритий в АТ "КБ "ПриватБанк", МФО 305299.

09.07.2021 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Державної податкової служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна казначейська служба України, фізична особа-підприємець Петриченко В.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; зобов`язано Державну податкову службу України вчинити дії, в тому числі подати висновок до Державної казначейської служби України, щодо повернення коштів у розмірі 1 720 000,00 грн. з рахунку платника ПДВ, відкритого на ім`я ФОП Петриченко Віталія Володимировича № НОМЕР_3 на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор". В іншій частині позовних вимог - відмовити.

14.12.2021 постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної податкової служби України задоволено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 липня 2021 року у справі № 160/6864/21 скасовано в частині задоволення позову про зобов`язання Державної податкової служби України подати висновок до Державної казначейської служби України, щодо повернення коштів у розмірі 1 720 000 грн з рахунку платника ПДВ відкритого на ім`я ФОП Петриченко В.В. № НОМЕР_3 на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор" і в цій частині в позові відмовити. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 липня 2021 року у справі №160/6864/21 залишити без змін.

27.04.2022 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрито касаційне провадження за скаргою Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №160/6864/21.

Станом на сьогодні справа № 160/6864/21 не розглянута, перебуває на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" просить стягнути з фізичної особи-підприємця Петриченка В.В. грошові кошти у сумі 1 720 000,00грн, як безпідставно набуті.

24.11.2023 позивачем було направлено відповідачеві пропозицію про повернення протягом 3 робочих днів з дня отримання такої пропозиції грошових коштів отриманих без достатньої правової підстави у розмірі 1 720 000,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказує, що в рамках господарських правовідносин не отримував вказаної вище суми, що і є причиною звернення з позовом до суду.

Предметом дослідження у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, узгодження сторонами усіх істотних умов цього договору, тобто чи є договір поставки укладеним, а також перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів, наявність (або відсутність) підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових кошів, як безпідставно набутих.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством (ч. 2 ст. 267 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, системний аналіз вищезазначених правових норм дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Строк дії Договору № 1 від 21.01.2021 - до 31.12.2021 (п.12.1. договору).

Договір № 1 від 21.01.2021 підписаний як позивачем, так і відповідачем, скріплений печатками сторін.

До договору поставки від 21.01.2021 сторонами підписано Перелік станцій, на які не відбувається доставка товару (Додаток № 1, п.3.11.1.1).

Пунктом 3.1. договору сторони домовились, що поставка товару може здійснюватись на умовах EXW, FCA, CPT, DDP відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови поставки товару сторони визначатимуть у відповідній Специфікації до договору на відповідну партію товару.

Поставка товару здійснюється на площах постачальника чи в іншому узгодженому місці. Точний пункт поставки товару сторони щоразу узгоджуватимуть у відповідній Специфікації до договору (п.3.10.1).

Упродовж строку дії договору жодна Специфікація до договору на відповідну партію товару сторонами не підписувалась

Таким чином, сторонами не визначено строк поставки товару, умови та місце поставки, вантажовідправника та виробника товару. Не містить такої інформації і рахунок - фактура № 1 від 21.01.2021.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України ("Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави") застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (пункти 63 - 66).

Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави врегульовані статтею 1212 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 1212 цього Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок iншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, матеріальні блага.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 квітня 2020 року у справі № 495/2442/16-ц (провадження № 61-15428св19).

Підсумовуючи, можна дійти висновку, що в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Така правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19 (п.п. 67-68) з посиланням на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 (п.п. 150-152, 154).

Умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору, передбачено, що:

- покупець здійснює оплату у безготівковій формі шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок постачальника, на умовах, зазначених в Специфікації. При проведенні оплати покупець у призначенні платежу обов`язково вказує дату цього договору (п.5.3. договору);

- днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 5.8. договору)

Як встановлено судом, підставою для перерахування позивачем на користь Фізичної особи-підприємця Петриченка В.В. 1720000,00грн став рахунок фактура № 1 від 21.01.2021, в якому зазначено поточний рахунок постачальника № НОМЕР_2 , валюта UАН/980, відкритий в КБ "Приватбанк".

Разом з цим, позивачем помилково проведено оплату за добрива рідкі азотні по виставленому рахунку №1 від 21.01.2021 на загальну суму 1 720 000,00 грн на інший рахунок, тобто на електронний рахунок платника ПДВ, відкритого на ім`я ФОП Петриченко Віталія Володимировича № НОМЕР_3 .

Зазначене підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2021 №1688, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.податок). Однак, в призначенні платежу позивач не посилається на дату договору, як то передбачено п.5.3. договору.

Відтак, перерахування коштів у сумі 1720000,00грн фактично відбулося поза межами умов, передбачених договором № 1 від 21.01.2021.

Станом на час розгляду даної справи повернення вказаних коштів не відбулося.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог зазначає, що позивачем у даній справі обрано неналежний спосіб захисту.

У спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивача є звернення з позовом до податкового органу та органу казначейства з вимогами про визнання протиправною бездіяльності податкового органу щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення помилково сплаченого грошового зобов`язання позивача у сумі помилково сплачених коштів на електронний рахунок в СЕА ПДВ відкритий відповідачу та зобов`язання податкового органу підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивача помилково перерахованих коштів та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом сгягнення таких коштів з відповідного бюджету.

При цьому посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 09.02.2023 у справі №380/2458/21.

Дослідивши доводи відповідача, суд відзначає, що позивач звертався з позовом до Державної податкової служби України, треті особи: Державна казначейська служба України, Фізична особа-підприємець Петриченко В.В. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (справа №160/6864/21).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року позов задоволено частково: зобов`язано Державну податкову службу України вчинити дії, в тому числі подати висновок до Державної казначейської служби України, щодо повернення коштів у розмірі 1 720 000,00 грн. з рахунку платника ПДВ, відкритого на ім`я Фізичної особи-підприємця Петриченка В.В., на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор", який відкритий в АТ "КБ "ПриватБанк"; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року в частині задоволення позову скасовано й в цій частині в задоволенні позову відмовлено; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 22.04.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №160/6864/21.

На час розгляду справи № 904/37/24 касаційна скарга Верховним Судом не розглянута.

У разі задоволення Верховним Судом скарги Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №160/6864/21, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про стягнення 1720 000,00грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" ідентифікаційний код 21895248; провулок Театральний, будинок 20, селище міського типу Васильківка, Васильківський район, Дніпропетровська область, 52600) грошові кошти в сумі 1 720 000,00грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 25800,00грн, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.03.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва