ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"14" березня 2024 р. Cправа № 902/513/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця Ахмадзаде Васіф ( АДРЕСА_1 )

до: Royal Parke ve Orman Urunleri (Dereli Tutuncu Mah. Tutuncu Cad.No:61/1 Merkez/Duzce, Turkey)

про стягнення 543 730,30 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н. від 13.04.2023 (вх. №505/23 від 13.04.2023) Фізичної особи - підприємця Ахмадзаде Васіф з вимогами до Royal Parke ve Orman Urunleri про стягнення 13 634,16 Євро, що еквівалентно 543 730,30 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Контрактом № 10/10 від 10.10.2022 в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Суд, ухвалою від 23.01.2023 позовну заяву Фізичної особи - підприємця Ахмадзаде Васіф залишив без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Заявою № б/н від 26.04.2023 (вх. № 01-34/4043/23), що надійшла до суду 26.04.2023, позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.04.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/513/23, постановлено: розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначити на 10.10.2023; зобов`язати позивача у строк до 26.05.2023 надати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на турецьку мову ухвали Господарського суду Вінницької області від 28.04.2023, судового доручення про вручення документів та позовної заяви у трьох примірниках для направлення відповідачу - Royal Parke ve Orman Urunleri в порядку встановленому Угодою між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, укладеною в м. Анкара 23 листопада 2000 року; направити судове доручення про вручення судових документів до Міністерства юстиції України для звернення до Центрального органу з боку Республіки Туреччина Міністерства юстиції Республіки Туреччини; зупинити провадження у справі № 902/513/23.

За клопотанням представника позивача, суд, ухвалою від 30.05.2023, продовжив позивачу процесуальний строк на виконання п. 4 резолютивної ухвали суду від 28.04.2023 до 30.06.2023.

28.06.2023, на виконання ухвали суду від 28.04.2023, від позивача надійшли нотаріально завірені копії перекладу на турецьку мову ухвали Господарського суду Вінницької області від 28.04.2023, судового доручення про вручення документів та позовної заяви з доданими до неї документами, у визначених судом кількості примірників.

На виконання вимог п. 2. 5 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 1092/5/54 від 27.06.2008 та ст. 8 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах від 23.11.2000 року, яка ратифікована Україною 05.07.2001 року, супровідним листом № 902/513/23/929/23 від 30.06.2023 на адресу Міністерства юстиції України направлено судове доручення № 902/513/23/673/22 від 28.04.2023 про вручення документів з додатками.

Попри настання дати, до якої було зупинено провадження у справі № 902/513/23 та призначено судове засідання (10.10.2023), провадження у справі поновлено не було, та відповідно судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікуванні.

13.10.2023 головуючий суддя приступив до роботи, з огляду на що, суд 13.10.2023 постановив ухвалу, якою, серед іншого: поновив провадження у справі № 902/513/23; повідомив учасників справи про підготовче судове засідання у справі №902/513/23, яке призначено на 14.03.2024; зобов`язав Фізичну особу - підприємця Ахмадзаде Васіф невідкладно надати до суду належним чином нотаріально завірену копію перекладу на турецьку мову ухвали Господарського суду Вінницької області від 13.10.2023; провадження у справі зупинив до дати судового засідання (14.03.2024).

У визначену судом дату судового засідання 14.03.2024 провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу.

В судове засідання 14.03.2024, позивач не з`явився. Пояснень причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає таке.

Зважаючи на те, що станом на 13.10.2023 в матеріалах справи були відсутні докази повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та відповідно отримання позовної заяви, доданих до неї документів, та процесуальних документів суду у справі, суд ухвалою від 13.10.2023, в порядку пункту "а" статті 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, яка ратифікована Україною 19.10.2000, зобов`язав Фізичну особу - підприємця Ахмадзаде Васіф:

- невідкладно направити на адресу відповідача - Royal Parke ve Orman Urunleri (Dereli Tutuncu Mah. Tutuncu Cad.No:61/1 Merkez/Duzce, Turkey) один примірник нотаріально засвідченого перекладу турецькою мовою позовної заяви та доданих до неї документів, ухвал Господарського суду Вінницької області від 28.04.2023, 30.05.2023 та 13.10.2023;

- не пізніше 06.03.2024 надати до суду докази отримання відповідачем - Royal Parke ve Orman Urunleri (Dereli Tutuncu Mah. Tutuncu Cad.No:61/1 Merkez/Duzce, Turkey) примірника нотаріально засвідченого перекладу турецькою мовою позовної заяви та доданих до неї документів, ухвал Господарського суду Вінницької області від 28.04.2023, 30.05.2023 та 13.10.2023.

Примірник ухвали 13.10.2023 направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також 16.10.2023 на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 та представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд зважає, що примірник ухвали від 13.10.2023, який направлено на адресу місця проживання (перебування) позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 24.11.2023 повернуто до суду відділенням поштового зв`язку без вручення з зазначенням причин невручення: " адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому суд зважає, що відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Позивачем не повідомлено суд про зміну місця проживання (перебування) у встановлений процесуальним законом порядок.

23.01.2024 позивач отримав примірник ухвали від 13.10.2023 наручно в приміщенні суду, про що свідчить відповідна відмітка та підпис позивача на судовому конверті.

Проте суд зазначає, що ані у встановлений судом в ухвалі від 13.10.2023 строк, ані після його спливу позивачем не виконано вимоги ухвали щодо надання нотаріально засвідчених перекладів на турецьку мову ухвали Господарського суду Вінницької області від 13.10.2023, доказів направлення на адресу відповідача - Royal Parke ve Orman Urunleri (Dereli Tutuncu Mah. Tutuncu Cad.No:61/1 Merkez/Duzce, Turkey) примірника нотаріально засвідченого перекладу турецькою мовою позовної заяви та доданих до неї документів, ухвал Господарського суду Вінницької області від 28.04.2023, 30.05.2023 та 13.10.2023 та доказів їх отримання відповідачем.

Вказана бездіяльність позивача позбавила суд можливості вчинити дії щодо вручення відповідачу як іноземній юридичній особі документів (ухвал суду 28.04.2023, 30.05.2023, 13.10.2023 та копії позову з додатками), що в свою чергу спричинило неможливість для відповідача у справі бути завчасно обізнаним та ознайомленим з позовними вимогами, їх підставами, документами та матеріалами справи, визначитися з правовою позицією по справі та підготувати відповідні аргументи та процесуальні документи на підтвердження своїх міркувань та заперечень.

При цьому доказів поважності причин невиконання вимог суду позивачем надано не було, так само і клопотань щодо продовження процесуального строку для надання витребуваних судом документів від позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд звертає увагу, що до основних засад (принципів) господарського судочинства відноситься рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Відтак, одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Як встановлено у ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу, неналежне повідомлення або неповідомлення сторони процесу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду є порушенням Конвенції, де закріплено право кожного на справедливий суд, що охоплює право на участь в судовому розгляді як складову принципів рівності та змагальності сторін судового процесу, а саме, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ст. 6 Конвенції).

За визначенням Європейського суду з прав людини зміст права на змагальні провадження фактично означає можливість сторін у кримінальному або цивільному слуханні бути обізнаними щодо усіх коментарів з приводу представлених доказів та спостережень, навіть якщо вони представлені незалежним представником національних юридичних послуг, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду (параграф 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz-Mateosv. Spain (Руїз Матеос проти Іспанії), від 23.06.1993, серії А № 262; параграф 80 Рішення Європейського суду з прав людини у справі McMichaek v. the United Kingdom (МакМайкл проти Сполученого Королівства) від 24.02.1995, серії А № 307-В; параграф 74 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Kress v. France (Кресс проти Франції), заява № 39594/98, ЄСПЛ 2001-VI). Вимога про дотримання принципу змагальності втілює ідею справедливого судового розгляду, що включає основоположне право на змагальні провадження. Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (параграф 30 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нідерьост-Хубер проти Швейцарії" (№ 18990/91, ЄСПЛ 1997-1).

Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Крім того, за визначенням Європейського суду з прав людини право на змагальні провадження повинно надаватись у задовільних умовах: сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, і коментувати їх існування, зміст та достовірність у належній формі у встановлений час (параграф26 Рішення ЄСПЛ у справі Immeubles Groupe Kosser v. France (Іммебль Груп Коссер проти Франції), заява №38748/97 від21.03.2002), за необхідності, отримати відкладення справи (параграф39 Рішення ЄСПЛ у справі Yvon v. France(Івон проти Франції), заява №44962/98, ЄСПЛ2003-У).

В свою чергу, принцип "рівності сторін" є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова "рівності сторін" у розумінні "справедливого балансу" передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (параграф 33 Рішення ЄСПЛ у справі Dombo Beheer B.V. v. Netherlands (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів) від 27.10.1993, Серії А № 274). Представлення суду однією стороною матеріалів є неприйнятним, якщо ці ж матеріали не представлені іншій стороні, і яка у подальшому не може їх прокоментувати. Сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги (параграф 37 Рішення ЄСПЛ у справі Clinique des Acacias and Others v. France (Клінік дез Акація та інші проти Франції), заяви № 65399/01, 65406/01, 65405/01 і 65407/01 від 13.10.2005). Кожній із сторін була надана розумна можливість представити свою справу у таких спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. (параграф 53 Рішення ЄСПЛ у справі De Haes and Gijsels v. Belgium (Де Хаес і Гійсейлс проти Бельгії) (заява № 19983/92 від 24.02.1997).

При цьому, Європейський суд з прав людини вважає неможливою реалізацію принципів рівності і змагальності без дотримання права на участь в судовому розгляді (рішення по справі ВАТ "Нафтова компанія Юкос" проти Російської Федерації (заява № 14902/04) від 20.09.2011.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, невиконання позивачем вимог суду в частині надання нотаріально завірених копій перекладу на турецьку мову позовної заяви з доданими до неї документами та ухвал суду від 28.04.2023, 30.05.2023, 13.10.2023, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача - іноземну особу у справі № 902/513/23 можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

У даному випадку господарський суд зауважує, що право на доступ до суду, яке гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кореспондується з обов`язками учасників справи дотримуватись процесуального законодавства та добросовісно користуватись своїми процесуальними правами, про що зазначено у частині 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Поряд з цим суд зважає, що на визначену дату та час у судове засідання (14.03.2024) позивач не з`явився, та не забезпечив явки уповноваженого представника. Поважність причин неявки суду не повідомив.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

За висновками суду неподання витребуваних судом документів перешкоджають подальшому розгляду справи, зокрема, вчиненню дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, з`ясуванню питання щодо питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що саме позивач ініціював даний судовий процес, проте не виконав вимоги суду до цього часу, не надавши без поважних причин витребувані судом документи, в судове засідання 14.03.2024 не з`явився та не повідомив причини неявки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову Фізичної особи - підприємця Ахмадзаде Васіф без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, у зв`язку з тим, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, зокрема, у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів, судовий збір не повертається і не покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 18, 129, п.1 ч.2 ст. 185, п.4 ч.1 ст.226, ст.ст.232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов Фізичної особи - підприємця Ахмадзаде Васіф до Royal Parke ve Orman Urunleri про стягнення 13 634,16 Євро, що еквівалентно 543 730,30 грн у справі № 902/513/23 - залишити без розгляду.

2. Сплачений Фізичною особою - підприємцем Ахмадзаде Васіф судовий збір в розмірі 8 156,78 грн згідно платіжної інструкції №2PL384723 від 12.04.2023 за подання позовної заяви у справі №902/513/23 залишити за позивачем.

3. Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п. 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали направити позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2, представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дата складання повного тексту ухвали 19.03.2024.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу АДРЕСА_1