номер провадження справи 4/178/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 Справа № 908/2742/23

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Міністерства оборони України, (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6)

до відповідача Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15)

про стягнення 46 313 624,66 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Батрак М.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Зінченко С.О., на підставі витягу з наказу № 52 від 19.0.2020, посвідчення УК № 152135 від 16.06.2016;

від відповідача - Польнікова Н.В., на підставі довіреності № 287 від 31.07.2023 (адвокат);

29.08.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н від 22.08.2023 (вх. № 29735/08-07/23 від 29.08.2023) Міністерства оборони України, м. Київ до Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», м. Запоріжжя про стягнення штрафних санкцій в розмірі 46 313 624,66 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти, в тому числі 15 922 257,60 грн. пені, 6 090 481,05 грн. штрафу у розмірі 7 % від суми прострочення, 20 233 746,09 грн. відсотків за користування коштами попередньої оплати, 1 216 427,59 грн. 3 % річних та 2 850 712,33 грн. інфляційних втрат.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 справу № 908/2742/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.09.2023 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2742/23 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, присвоєний номер провадження справи 4/178/23, підготовче засідання призначено на 23.10.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/2742/23 до 25.12.2023 та відкладено підготовче засідання на 27.11.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.11.2023 закрито підготовче провадження у справі № 908/2742/23 та призначено справу до розгляду по суті на 26.12.2023.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 25.01.2024, про що зазначено в протоколі судового засіданні від 26.12.2023.

В судове засідання 25.01.2024 з`явилися представники позивача і відповідача, здійснювалася фіксація судового процесу програмно-апаратним комплексом «Акорд».

В судовому засіданні 25.01.2024 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та долучених судом до матеріалів справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на приписи ст., ст. 509, 526, 530, 612, 625, 629, 693 ЦК України, ст., ст. 193, 218, 230, 231 ГК України. Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що між Міністерством оборони України (Замовник) та Публічним акціонерним товариством «МОТОР СІЧ» (Виконавець) укладено договір № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з ремонту і технічного обслуговування вертольотів, код (5021) згідно з Національним класифікатором «Єдиний закупівельний словник» ДК021:2015, а саме: капітальний ремонт вертольотів спеціального призначення в цілому (за етапами) в обсягах та у строки, що зазначені в Календарному плані (додаток 1 до договору), а позивач зобов`язався прийняти надані послуги із залученням Головного військового представництва Міністерства оборонний України і вантажоодержувача та платити їх. Як передбачено в п. 3.1 договірна ціна становить 87 006 872,14 грн. Умовами п. 4.1 договору передбачено право позивача здійснити попередню оплату в розмірі 70 відсотків від ціни договору на термін сім місяців, але не пізніше терміну зазначеного у Календарному плані виконання робіт (додаток 1 до договору). Згідно з п. 5.1 договору та Календарного плану виконання робіт (надання послуг) відповідач зобов`язався надати послуги у строк до 30.11.2022. Як зазначає позивач, платіжним дорученням № 370/3/1377 від 07.10.2022 Міністерством оборони України здійснено авансування відповідача на суму 60 904 910,50 грн. з терміном звітування за наданим послугами на вказану суму - протягом двох місяців з дня отримання коштів на рахунок відповідача, але не пізніше 30.11.2022. Позивач стверджує, що відповідачем допущено порушення умов договору, а саме не надано послуги у визначені договором строки. На момент звернення позивача до суду з позовом у цій справі відповідачем не надані обумовлені договором послуги на суму 87 006 872,14 грн. Прострочення відповідачем термінів виконання робіт (надання послуг) є підставою для нарахування йому згідно п. 7.2 договору пені в сумі 15 922 27,60 грн. та штрафу у розмірі 7 % від суми прострочення за прострочення понад 30 календарних днів в сум 6 090 481,05 грн. Крім того, згідно з п. 4.5 договору Виконавець протягом трьох місяців з дати тримання попередньої оплати, але не пізніше терміну надання послуг, зазначеного у Календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору) повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне використання коштів для проведення ремонту виробів або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника. Відповідно до п. 4.8 договору у випадку невикористання Виконавцем попередньої оплати у строки, визначені п. 4.2 договору, Виконавець має повернути таку невикористану попередню оплату (на яку не виконано звітування). При цьому, пунктом 4.9 договору передбачено, що у випадку неповернення коштів попередньої оплати Виконавець сплачує Замовнику відсотки за користування коштами в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми не поверненої у визначений строк попередньої оплати за кожен день прострочення. У зв`язку із тим, що сума попередньої оплати відповідачем у передбачені в п. 4.5 договору строки не повернута, позивач вважає наявними підстави для нарахування відповідачу 20 233 746,09 грн. відсотків за користування коштам попередньої оплати згідно п. 4.9 договору. Крім того, оскільки зобов`язання повернути суму невикористаної попередньої оплати є грошовим зобов`язанням, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення суми невикористаної попередньої оплати нараховані 3 % річних в сумі 1 216 427,59 грн. та інфляційні втрати в сумі 2 50 712,33 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на його користь 46 313 624,66 грн. штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю про закупівлю послуг за державні кошти. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 694 704,37 грн.

Відповідачем на підставі ст. 165 ГПК України подано суду Відзив на позовну заяву вих. № 231/СП3 від 10.10.2023 ( вх. № 21812/08-08/23 від 12.10.2023), в якому відповідач проти позову заперечив. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач зазначив, що між сторонами дійсно укладений договір № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з ремонту і технічного обслуговування вертольотів, а саме: капітальний ремонт вертольоту типу Ми-8МТ (МТВ) (завершення капітального ремонту вертольоту типу МИ-8МТВ-5 (Ми-17В-5)) код (5021) в обсягах та у строки, що зазначені в Календарному плані (додаток 1 до договору), а позивач зобов`язався прийняти надані послуги із залученням Головного військового представництва Міністерства оборонний України і вантажоодержувача та оплатити їх. Згідно умов договору та Календарного плану відповідач зобов`язаний надати послуги із завершення капітального ремонту вертольоту типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) № 840М36 у термін до 30.11.2022. Відповідач не заперечує, що він не завершив капітальний ремонт у визначений строк, що сталося через настання обставин непереборної сили. Так, 03.10.2022 відбулися ракетні обстріли АТ «МОТОР СІЧ». Такі обставини прямо вплинули на можливість належного виконання відповідачем умов договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 щодо вчасного звершення капітального ремонту вертольоту типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) № 840М36 у термін до 30.11.2022. на виконання умов п. 8.2 договору листом № ВП/894 від 07.10.2022 відповідач повідомив Міністерство оборони України про настання форс-мажорних обставин. В подальшому за зверненням відповідача Запорізькою Торгово-промисловою палатою був виданий Сертифікат про форс-мажорні обставини № 2300-22-1809 від 19.12.2022, яким Запорізька ТТП підтвердила настання для АТ «МОТОР СІЧ» обставин непереборної сили, що унеможливили виконання зобов`язання, передбаченого договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти (вчасне завершення капітального ремонту вертольоту типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) № 840М36) у термін до 30.11.2022 та відсутність у зв`язку із цим вини АТ «МОТОР СІЧ» із зазначенням «дати настання»: 03.10.2022 та «дати закінчення»: тривають на 19.12.2022 (дату видачі сертифікату). Зазначеним сертифікатом Запорізька ТПП встановила фат ракетного обстрілу інфраструктури АТ «МОТОР СІЧ», пошкодження виробничих потужностей підприємства, що сталося 03.10.2022. Окрім того, знищення безпосередньо виробничих площ відвідача підтверджується також листом СБУ в Запорізькій області № 59/14/5862НТ від 12.11.2022 про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та Витягом з ЄРДР від 03.10.2022 № 0001902 про здійснення ракетного обстрілу території структурного підрозділу АТ «МОТОР СІЧ», внаслідок чого були пошкоджені і зруйновані об`єкти цивільної та критичної інфраструктури, зокрема територія структурного підрозділу АТ «МОТОР СІЧ» цеху № 62. Наведені обставини, на думку відвідача, звільняють АТ «МОТОР СІЧ» від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти, оскільки існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язко між ракетними обстрілами 03.10.2022 території АТ «МОТОР СІЧ» та неможливістю вчасно завершити капітальний ремонт вертольоту типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) № 840М36. При цьому, відповідач наголошує на тому, що надав позивачу документи (зокрема, сертифікат про форс-мажорні обставини), які свідчать про відсутність його вини у порушенні зобов`язання. Також відповідач зазначає, що ним отриманий Висновок Запорізької торгово-промислової палати по істотну зміну обставин № 03.4/89 від 23.01.2023, який, на думку відповідача, є підставою для перегляду і внесення змін до умов договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 та календарного плану до нього в частині строків завершення капітального ремонту вертольоту. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти наведеного позивачем розрахунку штрафних санкцій, оскільки вважає, що такі нарахування позивачем мали бути здійснені з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України щодо 6-и місячного строку нарахування з моменту виникнення прострочення. У зв`язку із викладеним, відповідач просить суд в задоволені позву відмовити повністю.

Позивач на підставі ст. 166 ГПК України надав Відповідь на відзив вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 26.11.2023, (вх. № 25295/08-08/23 від 27.11.2023), в якій підтримав заявлені позовні вимоги з раніше наведених у позові фактичні обставини справи та нормативних посилань. Також позивач просить суд зауважити, що договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 передбачено завершення всіх робіт у строк до 30.11.2022. Разом із тим, лише 20.12.2022 відповідачем було повідомлено про існування форс-мажорних обставин шляхом направлення позивачу копії сертифікату Торгово-промислової палати від 19.12.2022. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин. Проте, позивач наголошує на тому, що згідно усталеної судової практики форс-мажор, навіть підтверджений сертифікатом відповідної Торгово-промислової палати, сам по собі не свідчить про неможливість виконання умов договору та ведення господарської діяльності. Посилаючись на обставини непереборної сили як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору буде однозначно недостатньо. Так само і сам факт введення воєнного стану не є підставою для відстрочки чи виконання зобов`язання. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість підприємства виконати свій обов`язок. Спірні відносини стосуються забезпечення обороноздатності країни у період дії особливого періоду. Водночас, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами є одним з пріоритетних напрямів у забезпеченні оборони Держави. Тоді як неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем, який вільно, діючи на власний ризик, усвідомлюючи і ту загальновідому обставину, яка не підлягає доведенню, про особливий період, в якому функціонують воєнні органи державної влади та Збройні Сили України, взяв на себе зобов`язання із визначеними в договорі умовами щодо поставки речового майна, має негативний вплив на обороноздатність країни та на репутацію Міністерства оборони України. З урахуванням наведених доводів позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідачем на підстав ст. 167 ГПК України надані Заперечення на відповідь на відзив вих. № 231-1/СПЗ від 10.11.2023 (вх. № 24413/08-08/23 від 14.11.2023), в яких відповідач наполягає на доводах, які наведені ним у відзиві на позовну заяву. Додатково в обґрунтування своїх заперечень на позов відповідач просить суд врахувати, що позивачу достеменно було відомо про настання форс-мажорних обставин, які унеможливили вчасне виконання зобов`язань за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Про настання форс-мажорних обставин відвідач належними чином і у визначений договором строк повідомив позивач, проте надати такі докази суду не може у зв`язку із звільненням відповідальних працівників АТ «МОТОР СІЧ», які займалися цим питанням. Крім того, Міністерство оборони України від розташованого на території АТ «МОТОР СІЧ» свого підрозділу НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України, яке здійснює контроль якості виконуваних АТ «МОТОР СІЧ» робіт за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, своєчасно отримало та передало позивачеві інформацію про обстріли території підприємства. Таким чином, відповідач вважає, що позивач безпідставно та необґрунтовано заявляє позовні вимоги про стягнення багатомільйонних штрафних санкцій з авіаційного підприємства, яке є вкрай важливим в умовах збройної агресії Російської Федерації як підприємство оборонної галузі, та яке саме внаслідок ракетних ударів по виробничих потужностях не виконало зобов`язання за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 у визначені терміни. Відповідач наполягає також на тому, що позивачем не дотримано обов`язкового досудового порядку врегулювання спору шляхом пред`явлення претензії. На підставі зазначеного, відповідач просить суд в задоволені позву відмовити повністю.

Також відповідачем 29.11.2023 подані суду Додаткові пояснення вих. № 231-3/СПЗ від 27.11.2023 (вх. № 25584/08-08/23 від 29.11.2023) та Доповнення до письмових пояснень вих. № б/н, сформовані в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 10.01.2024 (вх. № 635/08-08/24 від 11.01.224), в яких відповідач зазначає, що виходячи зі змісту договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти цей правочин є договором підряду. 17.11.2023 позивачем та відповідачем підписаний приймально-здавальний акт на передачу виробу з ремонту Ми-17-В (Ми-вМТВ-5) № 840М36 після виконання робіт відповідно до вимог контракту № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Таким чином, відповідач повністю виконав зобов`язання за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, відповідно, у Замовника виник обов`язок прийняти роботи і оплатити їх. Відповідач наполягає на тому, що належним чином і у встановлений строк повідомляв позивача про настання форс-мажорних обставин за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, а тому доводи позивача, що таке повідомлення від АТ «МОТОР СІЧ» надійшло лише 20.12.2022 є безпідставним. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що позивач безпідставно нараховує неустойку (штраф і пеню), а також необґрунтовано нараховує 3 % річних та індекс інфляції на суму неповернутої попередньої оплати, не зважаючи на те, що роботи за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 відповідачем виконанні і позивачем прийняті. Відповідачем, крім того, заявлено клопотання про зменшення заявленої позивачем до стягнення неустойки (штрафу і пені) до розміру 0,1 відсотка від заявленої до стягнення суми, що складає 22 012,74 грн. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч., ч. 1, 2 ст. 233 ГК України та зазначає, що саме введення на території України режиму воєнного стану, ракетний обстріл підприємства 03.10.2022 стали причиною невчасного виконання зобов`язань за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Заявлена позивачем до стягнення неустойка є надмірно великою для підприємства відповідача та є надмірним тягарем. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд в позові щодо стягнення відсотків та інфляційних втрат за користування коштами попередньої оплати відмовити повністю, в частині позовних вимог про стягнення неустойки - зменшити її до розміру 0,1 відсотка від заявленої до стягнення суми, що складає 22 012,74 грн.

25.01.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області від АТ «МОТОР СІЧ» надійшло Клопотання про приєднання доказів (вих. № б/н, сформоване в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 24.01.2024; вх. № 1832/08-08/24 від 25.01.2024), яким відповідач просить суд долучити до матеріалів справи № 908/2742/23 лист АТ «МОТОР СІЧ» від 05.12.2023 № СПЗ-10876 на адресу 621 ГВП МО України, лист Центрального управління забезпечення авіації та протиповітряної оборони Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України від 22.12.2023 № 72/4/12555, копію Статуту АТ «МОТОР СІЧ» в редакції 2022 року, наказ Міністерства оборони України № 399 від 28.11.2022, наказ Командувача Сил логістики ЗСУ № 291 від 06.11.2022.

Розглянувши подане АТ «МОТОР СІЧ» клопотання про приєднання доказів, дослідивши матеріали справи № 908/2742/23, суд вважає подане клопотання такими, що підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Статтею 207 «Розгляд заяв та клопотань» ГПК України унормовано порядок заявлення клопотань, які з поважних причин не були заявлені в підготовчому засіданні. Зокрема названою статтею визначено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи, що справа № 908/2742/23 знаходиться на стадії розгляду по суті і відповідач поважності причин не зявлення клопотання про приєднання доказів в підготовчому провадженні суду не довів, суд відмовляє в залученні доказів до матеріалів справи, щодо яких відповідачем заявлено клопотання, у зв`язку з порушенням порядку подання доказів, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ

24.08.2022 між Міністерством оборони України в особі начальника Центрального управління забезпечення авіації та протиповітряної оборони Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України (позивач у справі, Замовник) та Публічним акціонерним товариством «МОТОР СІЧ» (відповідач у справі, АТ «МОТОР СІЧ», Виконавець) укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 (надалі - Договір).

Згідно з предметом Договору Виконавець зобов`язується надати Замовникові Послуги з ремонту і технічного обслуговування вертольотів код (5021) - згідно з Національним класифікатором «Єдиний закупівельний словник» ДК01:2015, а саме: капітальний ремонт вертольоту типу Ми-8МТ (МТВ) (завершення капітального ремонту вертольоту типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5)) (далі - Виріб) спеціального призначення, в цілому (за етапами) в обсягах та у строки, що зазначені в Календарному плані (Додаток 1 до Договору), а Замовник зобов`язується прийняти надані послуг із залученням 621 Головного військового представництва Міністерства оборони України (надалі - 621 ГВП МОУ) та вантажоодержувача (надалі - військова частина) і оплатити ці послуги.

Підставою для укладення Договору відповідно Указ Президента України від 24.0.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» (зі змінами), протокол визначення переможця закупівлі послуг за державні кошти від 24.08.2022 № 9593, рішення державного замовника, затверджене ТВО Міністра борони України від 23.03.202 № 3242/з/5. (п. 1.2 Договору)

Вироби, отримані Виконавцем для виконання послуг, є військовим майном та власністю Держави. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність, визначену законодавством України, за передане йому військове майно до моменту належної його передачі Замовнику. (п. 1.3 Договору)

За змістом п. 2.1 Договору Виконавець надає Замовнику послуг з завершення капітального ремонту вертольотів типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) у обсягах згідно зі Специфікацією надання послуг (Додаток 2 до Договору), якість яких відповідає Технічним умовам, державним стандартам, кресленням, технічним умовам та інше, які діють на підприємстві Виконавця.

Виконавець гарантує відповідність наданих послуг за Договором технічній документації та нормативним документам, зазначеним у Календарному плані, а в частині гарантійних зобов`язань здійснює гарантійне обслуговування і ремонт відповідно до ГОСТ В 15.306-79. (п. 2.6 Договору)

Умовами п., п. 3.1, 3.6 Договору сторонами визначено, що договірна ціна цього Договору на моменту укладення становить 87 006 872,17 грн., за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 020 кошторису Міністерства борони України, в тому числі ПДВ за нульовою ставкою, у розмірі 0,00 грн., згідно з пунктом 4-1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. Договірна ціна надання послуг коригується після завершення надання послуг.

Згідно з п. 4.2 Договору за письмовим погодженням між сторонами, відповідно до належним чином оформленого рішення заступника Міністра оборони України, Змовник згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» (зі змінами), має право здійснити попередню оплату розмірі до 70 відсотків від ціни Договору на термін сім місяців, але не пізніше терміну зазначеного у Календарному плані виконання робіт (Додаток 1 до Договору).

Розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом їх надання, згідно з чинним законодавством України, після отримання Замовником документів на оплату. (п. 4.3 Договору)

Відповідно до п. 4.5 Договору Виконавець протягом трьох місяців з дати отримання попередньої оплати, але не пізніше терміну надання послуг, зазначеного в Календарному пані надання послуг (Додаток 1 до Договору), повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне використання коштів для проведення ремонту Виробів або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника. Подальше перерахування коштів попередньої оплати та оплата послуг здійснюється після звітування Виконавця за отримані кошти попередньої оплати.

За умовами п. 4.7 Договору датою початку користування коштами попередньої оплати вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок Виконавця.

Датою звітування Виконавцем за використання коштів попередньої оплати є дата затвердження Замовником Акту приймання наданих Послуг (етапу послуг) (Додаток 6 до Договору). У випадку невикористання Виконавцем попередньої оплати у строк, визначений пунктом 4.2 Договору, Виконавець має повернути таку невикористану попередню оплату (на яку не виконано звітування). (п. 4.8 Договору)

За змістом п., п. 5.1, 5.2 Договору надання послуг здійснюється Виконавцем за обсягами і термінами, зазначеними в Календарному плані надання послуг (Додаток 1 до Договору). Місце надання послуг: виробничі потужності Виконавця (співвиконавця) та площі надані Замовником (військовою частиною).

В силу положень п. 5.4 Договору Виконавець здійснює: капітальний ремонт вертольотів в обсязі, зазначеному в пунктах 1.1, 2.1 Специфікації надання послуг (Додаток 2 до Договору); комплектування вертольотів авіаційно-технічним майном згідно Специфікації надання послуг (Додатки 2, 12, 13, 14, 15, 16 до Договору); дообладнання Виробів агрегатами озброєння та засобами захисту згідно Специфікації надання послуг (Додаток 2 до Договору); дообладнання зовнішнього освітлення Виробів під вигортання окулярів нічного бачення.

За змістом п. 5.7 Договору сторонами обумовлено, що передача Виробу після ремонту від Виконавця до Замовника здійснюється в комплектації, зазначеній у пономерній документації на Виріб, Актах приймання Виробу від ДК «Укрспецекспорт», з урахувань дообладнання Виробу згідно зі Специфікацією надання послуг (Додаток 2 до Договору).

Пунктом 5.9 Договору визначено, що після виконання робіт, протягом 1-ї доби з дня закінчення надання послуг представник Замовника (комісія військової частини) разом з представниками Виконавця оформлюють Приймально-здавальний Акт на передачу вертольоту після ремонту (Додаток 9 до Договору) та надають по одному примірнику Замовнику та Виконавцю, якими підтверджується відповідність наданих Виконавцем послуг вимогам п. .2.1 Договору. Приймально-здавальний Акт на передачу вертольоту після ремонту оформлюється комісією військової частини спільно з представниками Виконавця та 621 ГВП МО України. При цьому Приймально-здавальний Акт на передачу вертольоту після ремонту підписується представником Виконавця, який передає військове майно, та представником військової частини, яка приймає військове майно, та затверджується керівником підприємства Виконавця.

Згідно з п. 5.17 Договору зобов`язання Виконавця по наданню послуг за Договором вважаються виконаними після підписання представником Виконавця і Замовника та затвердження керівником підприємства Виконавця Приймально-здавального Акту на передачу вертольоту після ремонту (Додаток 9 д Договору).

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що Замовник має право, зокрема: вимагати від Виконавця належного виконання зобов`язань, передбачених Договором, а в разі виявлення недоліків, їх своєчасного усунення; вимагати від Виконавця належним чином оформленої звітної документації та матеріалів, що підтверджують виконання зобов`язань за Договором.

В свою чергу Виконавець обов`язаний, в тому числі, організувати надання послуг та їх здавання Замовнику (через вантажоодержувача) відповідно до встановлених вимог, строків, передбачених Договором. (п. 6.4 Договору)

Розділом 7 Договору визначена відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до п. 7.4 Договору сплата штрафів (пені) не звільняє сторону, що порушила умови Договору, від їх виконання і відшкодування іншій стотоні завданих внаслідок цього збитків, передбачених п. 7.2 Договору.

Пунктом 11.1 визначено, що Договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31.12.2022, а з питань фінансових розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання сторонами зобов`язань по цьому Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору сторонами складені та підписані ряд Додатків до Договору, в тому числі Додаток 1 «Календарний план виконання робіт (надання послуг) з капітального ремонту вертольотів типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5)».

Зазначеним Додатком 1 До договору «Календарний план виконання робіт» передбачено завершення капітального ремонту вертольоту типу Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) № 840М36 у строк до 30.11.2022.

Наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № 370/3/1377 від 07.10.2022 свідчить, що позивачем на підставі умов п. 4.1 Договору була здійснена попередня оплата за надання послуг з ремонту (авансування Виконавця) на суму 60 904 810,50 грн.

Відповідачем вказаний факт не оспорюється.

07.10.2022 АТ «МОТОР СІЧ» звернулося із листом вих. № ВП/8945 «Щодо неможливості своєчасного виконання зобов`язань за Державними контрактами № 370/3/5/6/1/4 від 10.12.2021, № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022 і № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022» до начальника Центрального управління забезпечення авіації та протиповітряної оборони Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України та начальника 621 Головного військового представництва Міністерства оборони України, в якому відповідач повідомив, що 03.10.2022 стався ракетний обстріл м. Запоріжжя, внаслідок якого постраждала територія АТ «МОТОР СІЧ» (пошкоджені адміністративні та виробничі будівлі, велика кількість виробничих потужностей), що призвело до настання форс-мажорних обставин стосовно дотримання строків виконання зобов`язань за контрактами, в тому числі за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Як зазначив відповідач у листі, належні документи будуть надані у встановленому законом та договором порядку у можливі розумні строки.

При цьому, відповідачем зазначено, що вказаний лист вих. № ВП/8945 від 0710.2022 був надісланий позивачу через логістичну компанію доставки ТОВ «Нова Пошта» та електронною поштою.

Проте, належних і допустимих доказів, розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, надіслання вказаного листа на адресу Міністерства оборони України через логістичну компанію доставки ТОВ «Нова Пошта» відповідачем суду не надано, що мотивовано звільненням з АТ «МОТОР СІЧ» працівників, які були відповідальними за це.

Позивач заперечив проти отримання в жовтні 2022 року від відповідача повідомлення про неможливість вчасного конання зобов`язань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022.

Відповідачем також надано до матеріалів справи копію електронного листа, адресатом якого зазначено начальника Центрального управління забезпечення авіації та протиповітряної оборони Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України, e-mail: , який надіслано від «ВП Пошта»: «Рег. Номер ВП/15367 від 11.11.2022 14:03, вид документа: Зовнішній лист, короткий зміст документа: 22.10.07 ВП_8945 Форс-мажор Ми-8МТ(МТВ), ЛНВ (ЦУЗ). Вкладенням зазначено файл у форматі pdf 22.10.07 ВП_8945 Форс-мажор Ми-8МТ(МТВ), ЛНВ (ЦУЗ).

24.11.2022 сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Договору, якою п. 3.1 викладений в новій редакції: «Договірна ціна цього Договору на моменту укладення становить 87 006 872,17 грн., за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 020 кошторису Міністерства борони України, в тому числі ПДВ за нульовою ставкою, у розмірі 0,00 грн., згідно з пунктом 4-1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. У випадку надання Державною фіскальною службою України офіційних роз`яснень стосовно того, що вартість послуг за даним Договором оподатковується податком на додану вартість за ставкою 20 відсотків, договірна ціна цього Договору на дату його укладення збільшується на суму податку на додану вартість в розмірі 20 відсотків. Обсяги фінансування та бюджетні зобов`язання за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 020 кошторису Міністерства оборони України на 2022 рік складають 60 904 810,50 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2023 році визначаються після затвердження кошторису на 2023 рік відповідною Додатковою угодою до цього Контракту.».

Відповідно до п. 11.1 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.11.2022 до Договору Договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31.12.2023, а з питань фінансових розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання сторонами зобов`язань по цьому Договору.

Позивачем до матеріалів справи додано копію Претензії від 11.01.2023 вих. № 720/4/249 «Щодо невиконання зобов`язань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022», в якій поставлено питання про сплату відвідачем 3 654 288,63 грн. пені і 6 090 481,05 грн. штрафу (7 % вартості ненаданих послуг) за порушення термінів виконання зобов`язань за Договором, а також 3 04 112,38 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати, а всього 13 248 882,06 грн. штрафних санкцій за порушення умов Договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022.

Разом з тим, доказів надіслання/вручення відповідачу даної претензії позивачем суду не надано.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.11.2023 уповноваженими представниками АТ «МОТОР СІЧ» та Військової частини НОМЕР_2 в присутності представника 621 Головного військового представництва Міністерства оборони України підписано Приймально-здавальний Акт на передачу Виробу з ремонту, яким засвідчили факт передачі відповідачем та приймання Військовою частиною НОМЕР_2 вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36 після виконання робіт відповідно до вимог Контракту № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, в якому зазначено, що вертоліт повністю укомплектований, пономерна документація оформлена, знімне обладнання в наявності. Усі виявлені під час контрольного огляду несправності усунуто.

Таким чином, з матеріалів справи судом встановлено та сторонами не заперечується, що обумовлені Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 послуги (роботи) з капітального ремонту вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36 відповідачем повністю виконані в обсягах, передбачених умовами Договору, проте з порушенням строків (до 30.11.2022), визначених в п. 5.1 Договору та Календарного плану виконання робіт (надання послуг) (додаток 1 до Договору).

У відповідності до п. 7.2 Договору за порушення строків виконання зобов`язань, зазначених у Календарному плані надання послуг, з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % ненаданих послуг.

Керуючись умовами вказаного пункту Договору, позивачем за порушення відповідачем строків виконання зобов`язань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 нараховано АТ «МОТОР СІЧ» 15 922 257,60 грн. пені (за період з 01.12.2022 по 01.06.2023) та 6 090 481,05 грн. штрафу у розмірі 7 % вартості ненаданих послуг (87 006 872,14 грн. х 7 % = 6 090 481,05 грн.).

Крім того, за умовами п. 4.9 Договору у випадку неповернення коштів (коштів попередньої оплати) Виконавець сплачує Замовнику відсотки за користування коштами в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неповернутої у визначений строк попередньої оплати за кожен ден прострочення.

За порушення виконання зобов`язань щодо повернення непогашеної попередньої оплати (на яку не виконано звітування) позивачем нараховано відповідачу згідно п. 4.9 Договору та ст. 625 ЦК України 20 233 746,09 грн. відсотків за користування коштами попередньої оплати (за період з 01.12.2023 по 31.07.2023), 1 216 427,59 грн. 3 % річних (за період з 01.12.2022 по 31.07.2023) і 2 850 712,33 грн. інфляційних втрат (за період з грудня 2022 по липень 2023).

Предметом розгляду у даній справі є вимоги Міністерства оборони України про стягнення з АТ «МОТОР СІЧ» штрафних санкцій в розмірі 46 313 624,66 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти, в тому числі 15 922 257,60 грн. пені за порушення строків виконання зобов`язань, 6 090 481,05 грн. штрафу у розмірі 7 % від суми прострочення за порушення строків виконання зобов`язань понад 30 днів, 20 233 746,09 грн. відсотків за користування коштами попередньої оплати, 1 216 427,59 грн. 3 % річних та 2 850 712,33 грн. інфляційних втрат.

Відповідачем в обґрунтування заперечень на позов та на підтвердження існування форс-мажорних обставин, які стали підставою порушення строків виконання зобов`язань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, та які звільняють відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань за Договором, надано суду Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0001902, згідно якого 03.10.2022 невстановлені особи з числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, використовуючи реактивні системи вогню (попередньо комплекс С300), здійснили обстріл території м. Запоріжжя, внаслідок чого були пошкоджені та зруйновані об`єкти цивільної та критичної інфраструктури, зокрема, територія структурного підрозділу АТ «МОТОР СІЧ» - Цех № 62 за адресою: Донецьке шосе, 2-В, м. Запоріжжя.

Також відповідачем надано копію Сертифікату Запорізької торгово-промислової палати № 2300-22-1809 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 03.3/525 від 19.12.2022 на СПО-11171 від 16.12.2022, вх. № 423 від 16.12.2022).

Згідно Сертифікату № 2300-22-1809 Запорізька торгово-промислова палата на підставі ст., ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5), із змінами та доповненнями, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (ракетний обстріл інфраструктури, пошкодження виробничих потужностей), Публічному акціонерному товариству «МОТОР СІЧ» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: завершення капітального ремонту вертольоту М-8МТВ-5 (Ми-18В-5) № 840М36, у термін: до 30.11.2022 за Державним Договором на надання послуг за держаними оборонним замовленням № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, укладеним з Міністерством оборони України, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 03.10.2022; дата закінчення: тривають на 19 грудня 2022 року.

Крім того, відповідачем надано копію Висновку Запорізької торгово-промислової палати про істотну зміну обставин (вих. № 03.4/89 від 23.01.2023) на запит ПАТ «МОТОР СІЧ» № СПЗ-448 від 17.01.2023 (вх. № 61 від 19.01.2023) про засвідчення настання істотної зміни обставин при виконанні робіт за Державним Договором на надання послуг за держаними оборонним замовленням № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Запорізька торгово-промислова палата вважає, що надані заявником документи свідчать про настання істотної зміни обставин при виконанні державного Договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, укладеному між Міністерством оборони України та ПАТ «МОТОР СІЧ», які можуть бути підставою для перегляду та внесення змін до умов державного договору, а також Календарного плану, в частині строків надання послуг.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши представлені сторонами письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України зарахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірний Договір № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 сторонами понайменовано «Про закупівлю послуг за державні кошти» та визначено як договір про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем Договір, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою Договір № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 є фактично договором підряду, що містить деякі елементи договору надання послуг, у зв`язку із чим доводи відповідача, наведені в обґрунтування його позиції по суті спору, в цій частині суд вважає слушними.

Основний критерій відмінності роботи від послуги, на який найчастіше звертається увага при розгляді господарських справ (встановлення дійсних правовідносин між сторонами спору) - майновий результат роботи і відсутність такого у послуги.

Різниця між послугами і роботами полягає у тому, що саме оплачується - процес (послуги) чи результат (роботи). У зобов`язаннях по виконанню робіт на одного з контрагентів покладається обов`язок виконати роботу, яка б завершувалась досягненням певного матеріального результату, а в зобов`язаннях про надання послуг діяльність контрагента спрямована на вчинення юридичних і фактичних дій, які безпосередньо не породжують матеріальних наслідків або зовсім не повинні завершуватися матеріальними наслідками, тобто споживання послуги має місце в процесі її надання, на відміну від роботи, споживання результатів якої зазвичай не збігається з часом її надання.

Згідно із ч., ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Тобто, законодавцем віднесено договори, предметом виконання яких є ремонт речей, до правової категорії договорів підряду.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що передбачені цим Договором послуги надаються у відповідності до вимог діючої нормативно-технічної документації у обсязі згідно зі Специфікацією надання послуг (Додаток 2 до Договору). Термін надання послуг встановлюється Календарним планом надання послуг (Додаток 1 до Договору). (п. 5.1 Договору)

Згідно п. 5.17 Договору сторони визначили, що зобов`язання Виконавця по наданню послуг за Договором вважаються виконаними після підписання представниками Виконавця і Замовника та затвердження керівником підприємства Виконавця та Приймально-здавального Акту на передачу вертольота після ремонту (Додаток 9 до Договору).

Визначаючи у Договорі № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 зміст зобов`язання сторони визначили його через категорію «послуги», однак під виглядом послуг передбачили завершення виконання каптажного ремонту вертольоту, що за правовим змістом відповідає предмету договору підряду (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Якість послуг повинна відповідати технічним умовам, державним стандартам, кресленням, які діють на підприємстві Виконавця (п. 2.1 Договору).

За змістом п., п. 4.3, 4.5, 4.8 Договору розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом їх надання, згідно з чинним законодавством України, після тримання Замовником документів на оплату. Виконавець протягом трьох місяців з дати отримання попередньої оплати, але не пізніше терміну надання послуг, зазначеного в Календарному пані надання послуг (Додаток 1 до Договору), повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне використання коштів для проведення ремонту Виробів або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника. Датою звітування Виконавцем за використання коштів попередньої оплати є дата затвердження Замовником Акту приймання наданих Послуг (етапу послуг) (Додаток 6 до Договору).

Таким чином, послуги (роботи) за Договором складаються із: - виконання ремонту; - надання звітних документів.

Тобто, предмет зобов`язань за Договором становить якісне виконання ремонтних робіт та своєчасне надання звітних документів.

За змістом п., п. 5.7, 5.9 Договору передача Виробу після ремонту від Виконавця до Замовника здійснюється в комплектації, зазначеній у пономерній документації на Виріб, Актах приймання Виробу від ДК «Укрспецекспорт», з урахувань дообладнання Виробу згідно зі Специфікацією надання послуг (Додаток 2 до Договору). Після виконання робіт, протягом 1-ї доби з дня закінчення надання послуг представник Замовника (комісія військової частини) разом з представниками Виконавця оформлюють Приймально-здавальний Акт на передачу вертольоту після ремонту (Додаток 9 до Договору) та надають по одному примірнику Замовнику та Виконавцю, якими підтверджується відповідність наданих Виконавцем послуг вимогам п. .2.1 Договору.

Зобов`язання Виконавця по наданню послуг за Договором вважаються виконаними після підписання представниками Виконавця і Замовника та затвердження керівником підприємства Виконавця та Приймально-здавального Акту на передачу вертольота після ремонту (Додаток 9 до Договору).

Отже, факт повного виконання послуг залежить від підписання та затвердження відповідного акту, однак особливістю надання послуг є споживання у момент їх виконання, а підрядних робіт - матеріальний результат, який за змістом договору полягає у фактичному виконання ремонту техніки та передачі результату Замовнику разом із звітними документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 5.1 Договору та Календарного плану надання послуг (Додаток 1 до Договору) строк завершення капітального ремонту вертольоту М-8МТВ-5 (Ми-18В-5) № 840М36 - включно до 30.11.2022.

Відповідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем зобов`язання з капітального ремонту вертольоту М-8МТВ-5 (Ми-18В-5) № 840М36 виконано з порушенням визначеного Договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 строку, що підтверджено підписаним між сторонами Приймально-здавальним Актом від 17.11.2023 на передачу Виробу з ремонту, яким засвідчено факт передачі відповідачем та приймання Військовою частиною НОМЕР_2 вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36 після виконання робіт відповідно до вимог Контракту № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК).

Штрафними санкціями, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За таких обставин, позивачем правомірно заявлено вимоги про нарахування визначених Договором (п. 7.2 Договору) штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків виконання зобов`язань і штрафу у розмірі 7 % від суми прострочення за порушення строків виконання зобов`язань понад 30 днів.

За розрахунками позивача за порушення відповідачем строків виконання зобов`язань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 стягненню з АТ «МОТОР СІЧ» підлягає 15 922 257,60 грн. пені (за період з 01.12.2022 по 01.06.2023) та 6 090 481,05 грн. штрафу у розмірі 7 % вартості ненаданих послуг (87 006 872,14 грн. х 7 % = 6 090 481,05 грн.).

Вказаний розрахунок пені та штрафу, зроблений позивачем, перевірений судом та визнається судом таким, що виконаний правильно.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на відсутність правових підстав для застосування відповідальності у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, які судом відхиляються з огляду на наступне.

Умовами п. 7.5 Договору визначено, що сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків за Договором, якщо доведуть, що невиконання зобов`язань викликано неконтрольованою перешкодою, поза контролем сторін і виникла після укладання Договору. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Неповідомлення у визначений абзацом 2 пункту 7.5 термін про виникнення обставин непереборної сили однією із сторін позбавляє сторону посилатися на цю обставину навіть при наявності відповідного сертифікату.

Відповідно п. 8.2 Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Неповідомлення у визначений термін про виникнення обставин непереборної сили однією з сторін позбавляє сторону посилатися на цю обставину навіть при наявності відповідного сертифікату.

Згідно п. 8.3 Договору доказом виникнення обставин непереборної сили є сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними Торгово-промисловими палатами.

Продовження строку (терміну) виконання зобов`язань щодо надання послуг можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за Договором у разі, якщо вони змінились настільки що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б цей Договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору він може бути змінений, або розірваний за згодою сторін. Доказом виникнення істотної зміни обставин, що впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними Торгово-промисловими палатами. (п., п. 8.5, 8.6 Договору)

Статтею 617 ЦК України унормовано, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (ч. 1).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. При цьому сертифікат ТПП, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Такі правові висновки є сталими у судовій практиці та викладались Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21, від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.

У Договорі № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 (п. 8.2) визначено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Неповідомлення у визначений термін про виникнення обставин непереборної сили однією з сторін позбавляє сторону посилатися на цю обставину навіть при наявності відповідного сертифікату.

Відповідач зазначив про повідомлення позивача листом від 07.10.2022 вих. № ВП/8945 про настання форс-мажорних обставин: ракетного обстрілу 03.10.2022 території АТ «МОТОР СІЧ», що унеможливило своєчасне виконання зобов`язань за Договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022.

Позивач заперечив отримання такого повідомлення.

Згідно ст., ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належних доказів надіслання позивачу листа від 07.10.2022 вих. № ВП/8945 відповідачем суду не надано.

Щодо надіслання відповідачем позивачу 11.11.2022 електронною поштою повідомлення про неможливість своєчасного виконання Договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022, а також в подальшому сертифікату про форс-мажорні обставини суд зазначає, що умовами Договору № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 не визначено листування між сторонами шляхом надіслання листів за допомогою електронної пошти. У Договорі не зазначено будь-якої адреси електронної пошти позивача. Пунктом 8.2 Договору визначено, що повідомлення про настання обставин непереборної сили здійснюється саме в письмовій формі в установлений строк.

Крім того, суд зауважує, що електронні листи надсилалися відповідачем позивачу після спливу строку, встановленого п. 8.2 Договору, для повідомлення позивача.

Відтак, відповідачем не виконано умови Договору, а саме не повідомлено позивача у визначених Договором порядку та термін про настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980, сторона, яка не виконує свого зобов`язання, повинна повідомити іншу сторону про перешкоду і про її вплив на її здатність здійснити виконання. Якщо інша сторона не отримала це повідомлення протягом розумного строку після того, як про цю перешкоду стало чи повинно було стати відомо стороні, яка не виконує свого зобов`язання, ця остання сторона несе відповідальність за збитки, які є результатом того, що таке повідомлення не було отримане.

Аналогічний підхід міститься в узагальнених нормах європейського звичаєвого права. У Принципах міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА в редакції 2016 року) у ч. 3 ст. 7.1.7 «Непереборна сила (форс-мажор)» вказано, що сторона, яка не виконала зобов`язання, має повідомити іншу сторону про виникнення перешкоди та її вплив на здатність виконувати зобов`язання. Якщо повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як сторона, яка не виконала, дізналася або могла дізнатися про перешкоду, вона несе відповідальність за збитки, які стали результатом неотримання повідомлення. У Принципах Європейського договірного права у ст. 8.108(3), присвяченій питанням форс-мажору, вказано, що невиконуюча зобов`язання сторона має впевнитися у тому, що повідомлення про перешкоду та її вплив на виконання отримане іншою стороною впродовж розумного строку після того, як невиконуюча сторона дізналася або повинна була дізнатися про ці перешкоди. Інша сторона має право на компенсацію збитків, завданих внаслідок неотримання такого повідомлення.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Суд також враховує, що до Запорізької ТПП відповідач для отримання сертифікату про форс-мажорні обставини звернувся лише 16.12.2022, тобто вже після спливу строку для виконання робіт з ремонту вертольоту (30.11.2022).

Як зазначалося вище, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Крім того, сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторони договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Суд зауважує, що Договір № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 був укладений між сторонами під час дії воєнного стану в Україні, тобто дана обставина та можливість впливу воєнного стану на одну з сторін Договору, не була непередбачуваною для сторін.

Висновок Запорізької ТПП про істотну зміну обставин від 23.01.2023 вих. № 03.4/89 судом до уваги не приймається, оскільки сторонами не було внесено до Договору змін щодо його умов, зокрема, щодо зміни строку виконання робіт з ремонту вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36. Даний висновок датований 23.01.2023 та виданий на запит АТ «МОТОР СІЧ» від 17.01.2023, тобто після встановленого строку для виконання робіт з каптажного ремонту вертольоту (30.11.2022).

Враховуючи висновки суду та наведені приписи законодавства, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано пеню та штраф за порушення строків виконання зобов`язання, відповідачем не доведено настання форс-мажорних обставин для звільнення від відповідальності за Договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Посилання відповідача на те, що обставини настання у відповідача форс-мажорних обставин (ракетних обстрілів) стають відомі Міністерству оборони України в день вчинення таких обстрілів, судом до уваги не приймається, оскільки Договором встановлений порядок повідомлення про такі обставини. Крім того, ракетні обстріли не можуть бути апріорі підтвердженням настання форс-мажорних обставин для конкретного випадку невиконання зобов`язання в строк.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки до 0,1 % від заявленої до стягнення суми, що складає 22 012,74 грн. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що необхідність у його поданні виникла через те, що АТ «МОТОР СІЧ» позбавлено об`єктивних підстав (з огляду на звільнення провідних та відповідальних спеціалістів та неналежне передання ними справ працюючим спеціалістам) надати докази про дату направлення через логістичну компанію ТОВ «Нова Пошта» повідомлення про форс-мажорну обставину, яке викладене в листі № ВП/8945 від 07.10.2022. Сертифікатом про форс-мажорні обставини № 2300-22-1809 від 19.12.2022 та Висновком про істотну зміну обставин № 03.4/89 від 23.01.2023 підтверджено, що ракетний обстріл м. Запоріжжя та пошкодження споруд та виробничих потужностей АТ «МОТОР СІЧ» вплинули на можливість відповідача вчасно та в повному обсязі виконати свої зобов`язання за Договором. Вказане є об`єктивними, істотними та достатніми підставами для зменшення відповідачу розміру неустойки. Позивач не надав жодних доказів понесених ним збитків від несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором. Більш того, роботи з завершення капітального ремонт вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36 відповідачем виконані та позивачем прийняті. Таким чином, відповідач вважає, що в його діях у зв`язку з порушенням строків виконання Договору відсутня вина. Державна значущість АТ «МОТОР СІЧ» вимагає найбільш відповідального підходу для максимального збереження фінансової спроможності відповідача належно виконувати абсолютно всі оборонні замовлення позивача.

Представник позивач проти зменшення неустойки заперечив.

Неустойка має подвійну правову природу - є одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником. Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Водночас застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту ст. 233 ГК України слідує, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Частина друга статті 233 ГК України встановлює, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У даній нормі під «іншими учасниками господарських відносин» слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно зі ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, залежить від розсуду суду, котрий при цьому користується доволі широкою дискрецією. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного критерію для зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Зменшення неустойки є правом, а не обов`язком суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. (Постанова ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір пені та штрафу як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, відповідачем було допущено прострочення строків виконання зобов`язання із завершення капітального ремонт вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36 на 352 дні (з 01.12.2022 по 17.11.2023 включно).

Разом з тим, АТ «МОТОР СІЧ» є стратегічним підприємством і приймає участь у посиленні обороноздатності України (здійснює виробництво повітряних літальних апаратів, електродвигунів, генераторів і трансформаторів, обслуговування авіаційного транспорту); засновником товариства є Фонд державного майна України; 100 % статутного капіталу Товариства перебуває у власності Держави Україна.

Наразі, в умовах впровадженого в Україні воєнного стану, всі ресурси мають бути направлені в першу чергу на забезпечення обороноздатності України для відсічі російської агресії.

Тобто, відсутні підстави стверджувати про зменшення майнових активів держави в цілому у випадку повного або часткового задоволення позовних вимог, оскільки зменшена сума правомірно нарахованих штрафних санкцій залишатиметься у володінні підприємства, 100 % статутного капіталу якого перебуває у державній власності, та спрямовуватиметься на виконання оборонних завдань у період дії воєнного стану.

Суд вважає, що зазначене у своїй сукупності є винятковими обставинами та підставою для застосування положень ст. 551 ЦК України, ст. 233 ЦК України і, як наслідок, зменшення пені та штрафу.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов`язання за Договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 та періоду прострочення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що для позивача мали місце будь-які негативні наслідки (збитки тощо) через прострочення відповідачем виконання ремонтних робіт за Договором, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, користуючись правом, наданим вищезазначеними положеннями чинного законодавства, суд вважає за можливе зменшити розмір присуджених до стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язань за Договором на 50 %, а саме до 7 961 128,80 грн. пені та до 3 045 240,53 грн. штрафу.

Зменшення неустойки за переконанням суду у достатній мірі компенсуватиме майнові втрати позивача, понесені внаслідок несвоєчасного виконання робіт, відповідатиме діловим звичаям та нормальній діловій практиці, забезпечить дотримання розумного балансу, а також інтересів відповідача та не матиме негативних наслідків для Міністерства оборони України.

Враховуючи викладене, підлягає стягненню з відповідача 7 961 128,80 грн. пені та 3 045 240,53 грн. штрафу за порушення строків виконання зобов`язань за Договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022.

Клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки задовольняється судом частково.

Щодо посилання відповідача на невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ГПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачене обов`язкове направлення претензії, що безумовно повинно передувати переданню спору на розгляд господарського суду. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі № 15-рп/2002, право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Стовно вимог про стягнення з відповідача 20 233 746,09 грн. відсотків за користування коштами попередньої оплати (за період з 01.12.2023 по 31.07.2023) на підставі п. 4.9 Договору за порушення виконання зобов`язань щодо повернення непогашеної попередньої оплати (на яку не виконано звітування), 1 216 427,59 грн. 3 % річних (за період з 01.12.2022 по 31.07.2023) і 2 850 712,33 грн. інфляційних втрат (за період з грудня 2022 по липень 2023) на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.9 Договору встановлено, що у випадку неповернення коштів (коштів попередньої оплати) Виконавець сплачує Замовнику відсотки за користування коштами в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неповернутої у визначений строк попередньої оплати за кожен ден прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач визначає єдину підставу нарахування відсотків за користування коштами, відсотків річних та інфляційних нарахувань - порушення термінів погашення попередньої оплати.

Так, відповідно до п. 4.5 Договору Виконавець протягом трьох місяців з дати отримання попередньої оплати, але не пізніше терміну надання послуг, зазначеного в Календарному пані надання послуг (Додаток 1 до Договору), повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне використання коштів для проведення ремонту Виробів або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника. Подальше перерахування коштів попередньої оплати та оплата послуг здійснюється після звітування Виконавця за отримані кошти попередньої оплати.

Датою звітування Виконавцем за використання коштів попередньої оплати є дата затвердження Замовником Акту приймання наданих Послуг (етапу послуг) (Додаток 6 до Договору). У випадку невикористання Виконавцем попередньої оплати у строк, визначений пунктом 4.2 Договору, Виконавець має повернути таку невикористану попередню оплату (на яку не виконано звітування). (п. 4.8 Договору)

Зміст наведених умов Договору дає підстави для висновку, що встановивши зобов`язання Виконавця, Договором надано Замовнику (позивачу) право вибору одного з видів правомірної поведінки: вимагати передання документів, що підтверджують фактичне використання коштів для проведення ремонту Виробів, або повернення передплати.

За умовами Договору та Календарного плану виконання робіт (надання послуг) (Додаток 1 до Договору) сторонами погоджено остаточний строк виконання робіт, а, відповідно і надання звітних документів до 30.11.2022, тобто з 01.12.2022 у відповідача виникло зобов`язання з повернення попередньої оплати на користь позивача.

В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч. 3 ст. 693 ЦК України).

Дані норми регулюють питання поставки товару.

Згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Матеріали справи не містять пред`явлення позивачем вимог про розірвання Договору або відмову від прийняття результатів ремонтних робіт.

Натомість, матеріали справи свідчать і сторонами не заперечується, що 17.11.2023 Приймально-здавальним Актом на передачу Виробу з ремонту, сторонами засвідчено факт передачі відповідачем та приймання Військовою частиною НОМЕР_2 вертольоту Ми-8МТВ-5 (Ми-17В-5) зав. № 840М36 після виконання робіт відповідно до вимог Контракту № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022. Зауважень і претензій сторони одно до одної не мали.

В постанові Великої Плати Верховного Суду від 1004.2018 у справі № 910/10156/17 Велика Палата вказала на існування двох значень терміна «користування чужими коштами». Перше - це одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Велика Палата дійшла висновку, що наслідком неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання (як договірного, так і позадоговірного), є нарахування процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати сплату процентів, розмір яких визначений договором або законом.

З огляду на зазначене ключовим у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання грошового зобов`язання. До цього моменту можливе нарахування процентів як плати, після цього моменту нараховуються проценти річні відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Суд виходить з того, що нарахування будь-яких штрафних санкцій повинно відповідати засадам добросовісності та не суперечити юридичним вчинкам учасників правовідносин.

Принцип свободи договору належить до загальних засад цивільного законодавства, закріплених у ст. 3 ЦК України, та є одним із принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав.

Водночас в межах свободи договору дозволено все те, що не суперечить Закону.

Принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium - «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці».

Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. (постанова ОП КЦС ВС від 10.04.2019 у справі № 390/34/17).

Право вибору поведінки у спірних відносинах надано позивачу, який повинен самостійно визначитись із способами захисту прав: або вимагати повернення передплати або ж наполягати на передачі оплаченого товару.

За матеріалами справи вбачається, що позивачем жодного разу не направлялося відповідачу вимоги щодо розірвання Договору та повного повернення передплати.

Крім того, 24.11.2022 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору , якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2023.

При продовженні строку дії Договору Міністерством оборони України не висловлено зауважень відносно повернення попередньої оплати з посиланням на п. 4.8 Договору.

Тому, нарахування відсотків за користування коштами попередньої оплати, відсотків річних та інфляційних втрат за порушення термінів повернення попередньої оплати, як міри господарської відповідальності, суперечать поведінці позивача у договірних відносинах.

Таким чином, в даній справі позивачем одночасно нараховані штрафні санкції як за прострочення зобов`язань з ремонту вертольоту, так і за порушення термінів повернення коштів попередньої оплати, сплачених позивачем як авансування проведення таких робіт.

Суд виходить з того, що одночасне існування таких зобов`язань носить взаємовиключний характер, оскільки в силу вимог ст., ст. 846, 849 ЦК України, засад розумності та добросовісності, Замовник може вимагати або виконання робіт або - розірвання договору з поверненням коштів.

По суті, мало місце одне правопорушення у формі несвоєчасного завершення ремонтних робіт та передачі звітних документів щодо їх виконання.

Одночасне притягнення відповідача до відповідальності як за прострочення ремонту, так і за прострочення грошового зобов`язання з повернення вартості таких ремонтних робіт, як до речі, прийняті Замовником з про строчкою їх виконання, суперечить вимогам ст., ст. 3, 846, 849 ЦК України.

Крім того, п. 4.5 Договору передбачає правовий наслідок у вигляді повернення передплати саме через прострочення надання звітних документів, однак така дія є не грошовим зобов`язанням.

Оскільки, позивачем не заявлено у період прострочення вимог про повернення передплати, позивачем добровільно продовжено строк дії Договору, прийнято належне виконання 17.11.2023 без зауважень, тому нарахування і стягнення з відповідача 20 233 746,09 грн. відсотків за користування коштами попередньої оплати на підставі п. 4.9 Договору за порушення виконання зобов`язань щодо повернення непогашеної попередньої оплати (на яку не виконано звітування), 1 216 427,59 грн. 3 % річних і 2 850 712,33 грн. інфляційних втрат є неправомірним, а тому суд відмовляє в задоволені позову в цій частині вимог.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86 ГПК України)

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Позивач частково надав докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача, наведені в обґрунтування заперечень на позовну заяву, враховані судом при прийнятті рішення у даній справі.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7 961 128,80 грн. пені за порушення строків виконання зобов`язань та 3 045 240,53 грн. штрафу за порушення строків виконання зобов`язань більше, ніж на 30 днів. В іншій частині позовних вимог в позові відмовляється.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, зменшення судом штрафних санкцій не впливає на розподіл судових витрат.

Тому, витрати зі сплати судового збору в сумі 330 191,08 грн. покладаються на відповідача.

Судовий збір в сумі 364 513,29 грн. (у частині безпідставно заявлених позовних вимог) залишається за позивачем.

Керуючись ст., ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Міністерства оборони України, м. Київ до Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», м. Запоріжжя про стягнення штрафних санкцій в розмірі 46 313 624,66 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 370/3/5/6/1/108 від 24.08.2022 про закупівлю послуг за державні кошти задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ідентифікаційний код юридичної особи 14307794) на користь Міністерства оборони України, (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) 7 961 128 (сім мільйоні дев`ятсот шістдесят одну тисячу сто двадцять вісім) грн. 80 коп. пені за порушення строків виконання зобов`язань, 3 045 240 (три мільйони сорок п`ять тисяч двісті сорок) грн. 53 коп. штрафу за порушення строків виконання зобов`язань більше, ніж на 30 днів, та 330 191 (триста тридцять тисяч сто дев`яносто одну) грн. 08 коп. витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 14 » березня 2024 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.