УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 917/1136/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранця О. М. - головуючий, Губенко Н.М., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Фоміної В.О., Крестьянінова О.О., Шевель О.В.,

від 05.02.2024

у справі за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО"

про стягнення вартості електричної енергії

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО"

до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 917/1136/23 якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі №917/1136/23.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Губенко Н.М., Кролевець О.А.)

Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 917/1136/23 повністю і передати справу повністю на новий розгляд для продовження розгляду. Також у касаційній скарзі скаржник просить зупинити виконання рішення суду першої інстанції у цій справі, оскільки сума стягнутих коштів 306 000 грн. є непідйомною для маленького підприємства, яке наразі в охопленому постійними бомбардуваннями Кременчуцькому районі Полтавської області практично припинило свою діяльність.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі №917/1136/23: задоволено в повному обсязі позов Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" про стягнення вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вартість необлікованої електричної енергії в сумі 302 564,25 грн. та 4 538,50 грн. витрати по сплаті судового збору; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" в повному обсязі в задоволенні зустрічного позову до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним та скасування рішення Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" оформленого протоколом комісії з розгляду акта про порушення від 09.03.2023 № 00007081.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" звернулося 05.01.2024 до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило: скасувати судове рішення суду першої інстанції у справі №917/1136/23 повністю та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним рішення Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", оформлене протоколом комісії від 09.03.2023 №00007081; відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення коштів у сумі 302 564,25 грн. вартості електричної енергії та 4 538,50 грн. судового збору.

Водночас Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду на підставі частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, яке було обґрунтовано тим, що копію оскаржуваного рішення отримано апелянтом засобами поштового зв`язку 16.12.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2024: апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі №917/1136/23 було залишено без руху на підставі частин другої та третьої статті 260 ГПК України, оскільки апеляційна скарга подана з порушенням вимог частини першої статті 256 ГПК України після закінчення строків на апеляційне оскарження, а підстави, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги визнані судом апеляційної інстанції неповажними; також в порушення пункту 2 частини третьої статті 258 ГПК України апеляційна скарга подана за відсутності належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в повному розмірі.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 була мотивована таким:

- судом апеляційної інстанції встановлено, що, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено місцевим господарським судом 07.12.2023, повний текст якого складено 12.12.2023, а отже, строк подання апеляційної скарги згідно з вимогами частини першої статті 256 ГПК України сплив 01.01.2024;

- проте, скаржник звернувся з апеляційною скаргою засобами поштового зв`язку 05.01.2024, що підтверджується інформацією на поштовому конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

- скаржник обґрунтовував своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження тим, що отримав копію оскаржуваного рішення від 07.12.2023 засобами поштового зв`язку 16.12.2023, додаючи до апеляційної скарги відповідні докази на підтвердження вказаних обставин;

- проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що з програми Діловодство спеціалізованого суду вбачається, що рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі №917/1136/23 було доставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" в Електронний кабінет 12.12.2023 о 20:24, що підтверджується довідкою Господарського суду Полтавської області про доставку електронного листа, сформованої в програмі Діловодство спеціалізованого суду;

- з урахуванням цього, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 07.12.2023 було належним чином доставлено в Електронний кабінет Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" 12.12.2023 о 20:24, то з урахуванням приписів частини шостої статті 242 ГПК України вважається врученим Товариству з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" - 13.12.2023;

- отже, строк звернення до суду з апеляційною скаргою, із правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно частини другої статті 256 ГПК України у відповідача сплив 02.01.2024;

- тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянтом не наведено обставин щодо необізнаності Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" зі змістом оскаржуваного рішення з огляду на отримання копії рішення в Електронний кабінет (яке вважається врученим 13.12.2023) та неможливості своєчасно звернутись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції визнав наведені апелянтом підстави для поновлення строку неповажними (отримання копії рішення засобами поштового зв`язку 16.12.2023).

26.01.2024, у межах встановленого строку, засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 скаржником надіслано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду. До вказано клопотання додані докази доплати судового збору у встановленому судом розмірі; копію медичної довідки від 03.01.2024; опис вкладення до цінного листа щодо надіслання заяви про усунення недоліків позивачу у справі.

Додатково обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" перебуває в селі Новий Калкаїв, яке знаходиться в глибині лісової місцевості (районний центр - м. Кременчук - 85 км, обласний центр - м. Полтава - 100 км.), відділення пошти у вказаному селі відсутнє (по суботах приїздить із району поштар) та наявні перебої з електрикою та з послугами Інтернету. Директорка названого товариства підтвердила отримання електронного примірника оскаржуваного рішення в електронний кабінет (при цьому, за твердження останньої, з огляду на погану роботу Інтернету, отримання рішення відбулося дещо пізніше). Директорка Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" намагалась подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, останній день якого настає 02 січня 2024 року, проте з причин поганого самопочуття (на підтвердження зазначених обставин до заяви додано медичну довідку) та необхідності сплати судового збору в обласному центрі, змогла подати скаргу лише 05.01.2024. З огляду на зазначене, апелянт просив суд визнати причини пропуску на 3 дні процесуального строку на подання апеляційної скарги поважними та відновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі № 917/1136/23.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам поважності пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргу, Східний апеляційний господарський суд вказав таке:

- оскаржуване рішення суду від 07.12.2023 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.12.2023 за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/115600628, а тому сторони мали можливість ознайомитись із його змістом у вільному доступі;

- зазначені у заяві додаткові причини пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою, не можуть бути визнанні судом поважними, з огляду на те, що стосуються здійснення організації власної господарської діяльності юридичної особи відповідача (позивача за зустрічним позовом);

- надана до суду апеляційної інстанції медична довідка від 03.01.2024 щодо звернення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" до лікаря, жодним чином не підтверджує неможливість звернутись із апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду вчасно, з огляду на те, що до апеляційної скарги апелянтом додано договір на надання правничої допомоги від 10.12.2023, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" та адвокатом Гуйван П.Д.;

- матеріалами справи також підтверджено, що зазначений адвокат Гуйван П.Д. приймав участь під час розгляду справи №917/1136/23 у суді першої інстанції, в тому числі в день оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення суду від 07.12.2023;

- апелянтом не наведено жодних непереборних та об`єктивних обставин щодо неможливості за наявності представника - адвоката Гуйван П.Д., який приймав участь у справі, був обізнаний із обставинами справи та мав підготувати апеляційну скаргу, звернутись із апеляційною скаргою вчасно;

- у той же час надана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" медична довідка від 03.01.2024 не містить будь-яких реквізитів медичного закладу, а тому у суду відсутня можливість встановити її походження;

- можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на апеляційне оскарження в даному випадку.

- інших підстав, які можуть свідчити про поважність підстав пропуску процесуального строку, скаржником не наведено, доказів, які свідчили б про те, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, - не подано.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції визнав неповажними наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, не можна вважати об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо оскарження рішення суду, тому ухвалою від 05.02.2024 відмовив у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі №917/1136/23.

Постановляючи ухвалу від 05.02.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 у справі №917/1136/23, яка є предметом касаційного оскарження, суд керувався частиною четвертою статті 260 та частиною першою статті ГПК України.

Звертаючись із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 917/1136/23, скаржник стверджує, що ухвала Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 винесена внаслідок неправильної оцінки матеріалів, помилкового застосування норм національного процесуального та матеріального права, підстави для визнання апеляційним господарським судом неповажними причин пропуску скаржником строку на подання апеляційної скарги є незаконними, а тому ухвала Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 підлягає скасуванню в касаційному порядку.

Однак Верховний Суд відхиляє доводи скаржника та вважає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано частину четверту статті 260 та частину першу статті 261 Господарського процесуального кодексу України шляхом відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі №926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі № 904/3258/14).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частинами 5 - 7 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Водночас, відповідно до частин 1, 5 та 7 статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує ЄСІТС. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20, від 25.05.2023 у справі № 916/3164/16).

Функціонування «Електронного кабінету» та надсилання до нього документів в електронній формі у справах, в яких особи, що беруть в них участь пройшли процедуру реєстрації в ЄСІТС, пов`язується саме з проходженням такими особами процедури реєстрації «Електронного кабінету» з використанням кваліфікованого електронного підпису та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Нормами Положення про ЄСІТС передбачено надсилання відповідних документів саме до «Електронного кабінету» незалежно від прив`язки до електронної адреси користувача такого кабінету, визначеної ним своїм внутрішнім документом як офіційна, оскільки для функціонування ЄСІТС офіційною електронною адресою визначається адреса електронної пошти, вказана користувачем в «Електронному кабінеті» (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3666/21, від 07.09.2022 у справі № 460/9523/21).

Як встановлено судом апеляційної інстанції: оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 07.12.2023 було належним чином доставлено в Електронний кабінет Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" 12.12.2023 о 20:24, то з урахуванням приписів частини шостої статті 242 ГПК України вважається врученим Товариству з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" - 13.12.2023, отже, строк звернення до суду з апеляційною скаргою, із правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно частини другої статті 256 ГПК України у відповідача сплив 02.01.2024; до апеляційної скарги апелянтом додано договір на надання правничої допомоги від 10.12.2023, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" та адвокатом Гуйван П.Д.; матеріалами справи підтверджено, що зазначений адвокат Гуйван П.Д. приймав участь під час розгляду справи №917/1136/23 у суді першої інстанції, в тому числі в день оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення суду від 07.12.2023; апелянтом не наведено жодних непереборних та об`єктивних обставин щодо неможливості за наявності представника - адвоката Гуйван П.Д., який приймав участь у справі, був обізнаний із обставинами справи та мав підготувати апеляційну скаргу, звернутись із апеляційною скаргою вчасно; зазначені у заяві додаткові причини пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою, не можуть бути визнанні судом поважними, з огляду на те, що стосуються здійснення організації власної господарської діяльності юридичної особи відповідача (позивача за зустрічним позовом).

За наведених обставин Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" не довело існування поважних причин, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та об`єктивно свідчили б про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою, оскільки звернення скаржника з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції з пропуском встановлених процесуальних строків на апеляційне оскарження стосується виключно внутрішньої організації роботи цього підприємства та не змінює перебігу процесуальних строків встановлених законом.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника, щодо незаконності підстав для визнання апеляційним господарським судом неповажними причин пропуску апелянтом строків на подання апеляційної скарги, оскільки суд у кожному конкретному випадку та з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та приймає відповідне рішення на підставі встановлених фактичних обставин у кожній справі.

Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

Для Верховного Суду правильне застосування Східним апеляційним господарським судом норм права під час постановлення ухвали від 05.02.2024 у справі №917/1136/23 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 917/1136/23 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 917/1136/23, клопотання скаржника про зупинення виконання рішення суду у справі №917/1136/23 не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 917/1136/23 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Н. Губенко

О. Кролевець