ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2024м. СумиСправа № 920/121/24
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення 23 925 грн 91 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 23925,91 грн заборгованості по типовому індивідуальному договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання було опубліковано на офіційному сайті ТОВ Сумитеплоенерго 01.10.2021 і набрав чинності з 01.11.2021, а саме: 22676 грн 12 коп. заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, 435 грн 66 коп. 3% річних, 464 грн 99 коп. інфляційні збитки, 349 грн 14 коп. пеня.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами було укладено Договір, позивач відпустив відповідачу теплову енергію, відповідач теплову енергію прийняв, однак за неї не сплатив, що є порушенням п. 32, п. 34 Договору. Тому, наявні правові підстави для стягнення з відповідача боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 12.02.2024 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Ухвала про відкриття провадження відповідачем не отримана, поштовий конверт повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом перевірено інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що ухвала суду була надіслана на адресу реєстрації юридичної особи, яка зазначена в реєстрі, а отже відповідач повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 18.06.2019 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018р. № 2454-VIII до комунальної послуги відноситься послуга з постачання теплової енергії та гарячої води.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 161 від 31.03.2021 р. «Про визначення виробників та виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 (в подальшому ПКМУ 1022) затверджено зміни, що вносяться до Постанови від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Згідно п. 13. ПКМУ 1022 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання було опубліковано на офіційному сайті ТОВ «Сумитеплоенерго» 01.10.2021 р., і набрав чинності з 01.11.2021 року (а.с. 8-13).

На думку позивача, факт приєднання споживача відповідача до умов індивідуального договору підтверджується наступним:

- відповідач є власником нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 524,3 м.кв., що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 30.01.2009 (а.с. 87).

- 12.06.2023 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Сумитеплоенерго» із заявою про направлення комісії для встановлення факту не користування теплом в його приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

За фактом обстеження працівниками ТОВ «Сумитеплоенерго» було складено Акт обстеження системи централізованого теплопостачання об`єкту від 03.07.2023 року № 03.07.011, яким визначено, що приміщення розташоване на першому поверсі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , система опалення оснащена вузлом обліку теплової енергії, який розташований в ІТП на першому поверсі. Система опалення підключена в підвальному приміщенні до вузла обліку теплової енергії будинку. Станом на 03.07.2023 року вузол обліку теплової енергії на вводі запірна арматура розташовані засувки знаходяться в запертому положенні.

На підставі рішення ВК СМР № 161 від 31.03.21 р. ТОВ «Сумитеплоенерго» надавало послугу з постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та оскільки нежитлове приміщення боржника знаходиться в даному будинку і не відключено від системи теплопостачання будинку, тому споживало теплову енергію, яка була подана до будинку.

Суд погоджується із твердженням позивача відносно того, що фактом приєднання відповідача до умов індивідуального договору є факт отримання послуги.

Позивачем відповідно до п. 5 типового індивідуального договору здійснено розрахунок обсягів споживання теплової енергії відповідачем як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яка складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.»

Відповідні довідки додані до матеріалів справи (а.с. 40-75).

Таким чином, позивачем на підставі розрахункових обсягів споживання теплової енергії було сформовано рахунки за період листопад 2022-довтень 2023 на загальну суму 22676 грн 12 коп. (а.с. 18-28).

При цьому, розмір плати, відповідно до п. 30 типового індивідуального договору, складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця».

Відповідно до п.п. 34, 35 індивідуального типового договору Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч.2 ст. 217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п.45 Договору, разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожний день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, Боржнику нараховано 3% річних в розмірі 435 грн. 66 коп. та інфляційні збитки в розмірі 464 грн. 99 коп., а також пеню - 349 грн. 14 коп.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача у частині стягнення основного боргу у розмірі 22676 грн 12 коп. за період з листопада 2022 по жовтень 2023.

Також судом перевірено розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, доданих позивачем до матеріалів справи (а.с. 15-17).

Нарахування здійснені позивачем по кожному періоду прострочення окремо, у межах періодів прострочення, визначених відповідно до умов індивідуального типового договору (п. 34, п. 35), з урахуванням розміру пені 0,01% за кожний день прострочення (п. 45 індивідуального типового договору).

Тому вимоги позивача у частині:

- стягнення пені у розмірі 349 грн 14 коп. за загальний період з 02.01.2023 до 19.12.2023;

- стягнення інфляційних втрат у розмірі 464 грн 99 коп. за загальний період з січня 2023 по листопад 2023,

- стягнення 3% річних у розмірі 435 грн 66 коп. за загальний період з 31.12.2022 по 15.12.2023 є обґрунтованими та задовольняються судом.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги визнано судом обґрунтованими, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 23925 грн 91 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (вул. Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030, ) 22676 грн 12 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, 435 грн 66 коп. 3% річних, 464 грн 99 коп. інфляційних збитків, 349 грн 14 коп. пені, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 14.03.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко