ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/95/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс"

про стягнення 92700 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 92700,00 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання по Договору поставки №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023, з яких: 29700 грн. - штраф за прострочення виконання зобов`язання у розмір 0,1% від суми невиконаного зобов`язання, 63000 грн.- штраф за прострочення зобов`язання понад 30 днів у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "Бердичівський машремальянс" позов визнав частково на суму 21600,00 грн., однак просив зменшити розмір штрафу до 1,00 грн. з тих підстав, що рознарядку відповідач отримав 17.07.23, роботи були виконані 10.11.23, тому прострочення виконання зобов`язання складає 24 дні; позивач мав змогу прийняти виконані роботи лише 15.11.23, тому прострочення прийняття виконаних робіт позивачем на 5 днів відбулося з незалежних від відповідача причин; оскільки прострочення зобов`язання понад 30 днів не відбулося , у позивача відсутні підстави для нарахування 7% від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання понад 30 днів у розмірі 63000 грн.; роботи були виконані відповідачем у повному обсязі та прийняті позивачем без зауважень, порушення строків виконання зобов`язань не нанесло збитків позивачу.

У відповіді на відзив Акціонерне товариство "Українська залізниця", зазначило, що строк виконання робіт встановлено з дати направлення рознарядки; товарно-транспортна накладна підтверджує лише доставку вантажу, а не надання послуг; просить відмовити у задоволенні клопотання про зменшення суми штрафу та задовольнити позов (а.с.51).

Рух справи.

16.01.2024 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 19.01.24 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з допущеними недоліками в її оформленні та надано строк для їх усунення.

Ухвалою від 25.01.24 суд відкрив провадження у справі №906/95/24 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 05.02.24, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

19.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.33).

08.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.51).

Встановлені судом обставини.

19 червня 2023 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Замовник/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" (Виконавець/Відповідач) укладено Договір поставки № ПР/Т-23400/НЮ (а.с.3).

Згідно п.1 договору, виконавець надає послуги з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30 згідно переліку послуг (додаток №3 до договору) та надає гарантію на відремонтований скатопідйомник, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх.

За п.2.2 договору, загальна вартість робіт становить 900000,00грн.

Пунктом 3.1 Договору узгоджено строк надання послуг: протягом 90 календарних дні з моменту направлення Виконавцю письмової рознарядки.

На виконання п.3.1. Договору, замовник направив рознарядку за № НЗТ-4-3/227 14.07.2023 засобами електронного зв`язку, що підтверджується скріншотом направлення (а.с.16).

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання виконати узгоджені договором роботи у строк до 12.10.2023.

Пунктом 3.2 договору, передбачено, що послуги з ремонту надаються на території виконавця, транспортування обладнання в ремонт та з ремонту виконуються силами та за рахунок виконавця.

08.11.2023 відповідач повернув позивачу з ремонту скатопідйомник ЕСПЛ-30, що підтверджується товарно-транспортною накладною, який підписаний начальником структурного підрозділу Руденком А.Г. та скріплений печаткою позивача, про що не заперечив позивач (а.с.47).

Таким чином, станом на 08.11.2023 відповідач доставив обладнання на територію позивача для його встановлення та прийняття виконаних робіт позивачем.

Згідно п.3.8 договору, після надання послуг з ремонту обладнання виконавець виконує пуско-налагоджувальні роботи.

За п.3.9 договору, належне виконання виконавцем всіх своїх зобов`язань за цим договором оформлюється двостороннім Актом приймання-передачі наданих послуг з ремонту обладнання.

Згідно п.3.10 договору, замовник протягом 10 календарних днів має підписати Акт приймання-передачі наданих послуг з ремонту обладнання або надати мотивовану відмову від його підписання.

Акт здачі - прийняття робіт сторони оформили 15.11.2023 (а.с.11).

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача : 29700 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання у розмір 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, 63000 грн. штрафу за прострочення зобов`язання понад 30 днів у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання.

Висновки суду та норми права.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У договорі сторони встановили строк надання послуг: протягом 90 календарних дні з моменту направлення Виконавцю письмової рознарядки, який відбувся 14.07.2023, тому у відповідача виникло зобов`язання виконати узгоджені договором роботи у строк до 12.10.2023.

Відповідач зобов`язався виконати ремонт обладнання до 12.10.23, який включає в собі комплекс робіт згідно п.3.8, п.3.9 договору: ремонт обладнання та виконання пуско-налагоджувальних робіт.

Акт прийому-передачі сторони оформили 15.11.23.

Відповідач зазначає, що роботи були виконані раніше, однак позивач не міг їх прийняти по причині відсутності відповідних спеціалістів.

Умовами договору передбачено, що позивач протягом 10 днів має підписати Акт приймання-передачі наданих послуг.

При цьому, обладнання було повернуто з ремонту на об`єкт позивача та перебувало в приміщенні позивача з 08.11.23.

Зважаючи на те, що з поданих доказів не можливо встановити дату фактично виконаних робіт, оскільки обладнання перебувало в приміщенні позивача з 08.11.23, а позивач має 10 днів на підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт, на що не може вплинути відповідач, та що впливає на визначення строків прострочення виконання зобов`язання відповідачем та на нарахування штрафу, суд вважає , що відповідач виконав передбачені договором зобов`язання 08.11.2023.

Таким чином, відповідач прострочив виконання зобов`язань на 26 днів з 13.10.23 по 07.11.2023.

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.3 Договору, сторони встановили, що Виконавець несе відповідальність за якість і своєчасність наданих послуг, при цьому: за несвоєчасне надання послуг Виконавець сплачує штраф у розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, додатково сплачує штраф 7%від вартості несвоєчасно наданих.

Оскільки відповідач не допустив прострочення виконання зобов`язання на 30 днів, вимога про стягнення 7% штрафу у розмірі 63000,00 грн. не підлягає задоволенню.

0,1% штрафу від 900000,00грн. за прострочення виконання зобов`язань на 26 днів становить 23400,00грн (900000х0,1%х26=23400) та підлягає стягненню.

Відповідач просить зменшити розмір штрафу до 1,00 грн. Обгрунтовуючи заяву про зменшення розміру штрафу відповідач посилається на обмеження організаційних можливостей підприємства, у зв`язку із запровадженням воєнного стану в країні, допущене відповідачем прострочення виконання зобов`язання не є значним та не завдало негативних наслідків позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19, 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Враховуючи те, що позивач як і відповідач проводять господарську діяльність в умовах воєнного стану, відповідач безпідставно порушив строк виконання зобов`язань, що впливає на діяльність позивача, суд не знайшов підстав для зменшення суми штрафу.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 23400 грн. штрафу. Вимоги про стягнення 69300,00 грн. штрафу не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" (13300, Житомирська область, м.Бердичів, пл.Соборна, 20, кв.55 ; код 39220709) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,108, код 40081237) - 23400,00грн. штрафу, 764,35 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 69300,00 грн. штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.03.24

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- позивачу до ЕК

2- відповідачу рек. з повідом.