ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. Справа №909/1060/16

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів ПЛОТНІЦЬКОГО Б.Д.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

за участю представників учасників у справі:

від апелянта Шевцов А.В. (адвокат);

арбітражного керуючого Ловаса В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшенс б/н від 17.03.2023 (вх.ЗАГС №01-05/2194/23 від 10.07.2023)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області

від 06.03.2023 (повний текст 09.03.2023,

суддя Рочняк О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Констант Солюшенс, м. Одеса

про заміну кредитора правонаступником

у справі №909/1060/16

про банкрутство Приватного підприємства "Авалон 1", м. Івано- Франківськ

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про банкрутство ПП "Авалон 1".

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 ПП "Авалон 1" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Грущенка Костянтина Олександровича.

Ухвалою суду від 25.09.2019 продовжено строк ліквідаційної процедури ПП "Авалон 1" та повноваження ліквідатора ПП "Авалон 1" Грущенка К.О. до завершення ліквідаційної процедури у справі №909/1060/16.

Ухвалою суду від 12.03.2020 призначено ліквідатором у справі про банкрутство ПП "Авалон 1" арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича.

ТОВ "Консалт Солюшенс" подало до суду першої інстанції заяву б/н від 16.01.2023 (вх.№997/23) про заміну кредитора ПП "Авалон 1" - ПАТ "Фідобанк" () на правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс" ().

Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок укладеного між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "Консалт Солюшенс" договору про відступлення прав вимоги від 03.02.2021, до ТОВ "Консалт Солюшенс" перейшло право вимоги за кредитними договорами, а відповідно і за забезпечувальними договорами, в т.ч. за договорами іпотеки від 07.06.2006 та 19.10.2010, укладеними ПП "Авалон 1" та ПАТ "Ерсте Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк") в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, божником за якими є Поповскі Ігор. Вказав на наявність ухвал Івано-Франківського міського суду від 09.04.2021 та 26.04.2021, відповідно до яких замінено стягувача - ПАТ "Фідобанк" на його правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс" у справах №344/17467/15-ц і №344/10899/14-ц.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 у цій справі закрито провадження щодо розгляду заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну кредитора ПП "Авалон 1" ПАТ "Фідобанк" на правонаступника ТОВ "Консалт Солюшенс".

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну кредитора ПП "Авалон 1" ПАТ "Фідобанк" на правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс" б/н від 16.01.2023 (вх.№997/23 від 23.01.2023) подана про той самий предмет і з тих самих підстав, що і подана ТОВ "Консалт Солюшенс" заява б/н від 15.10.2021 (вх.№20087/21 від 22.11.2021), у задоволенні якої відмовлено ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2022 (така не оскаржувалася та набрала законної сили), а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закрив провадження у справі щодо розгляду вказаної заяви.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що ухвали Івано-Франківського міського суду від 09.04.2021 та 26.04.2021 у справах №344/17467/15-ц та №344/10899/14-ц приймалися виходячи з конкретних обставин, що встановлені у тих справах та мали значення для них та не є преюдицією у цій справі щодо розгляду заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну кредитора у справі про банкрутство ПП "Авалон 1".

ТОВ "Консалт Солюшенс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким замінити кредитора у справі ПАТ "Фідобанк" на його правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс". В апеляційній скарзі скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права за невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.

На обґрунтування доводів, зазначених в апеляційній скарзі, покликається на такі обставини:

- процесуальним законодавством не передбачено заборони чи обмеження на подання процесуальних заяв, відтак, закриваючи провадження у справі в частині розгляду поданої заяви, суд першої інстанції обмежив процесуальні права заявника;

- п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України та п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України регулюють порядок подання позовної заяви та закриття провадження у справі в частині позовних вимог, а тому вказані норми не можуть застосовуватися до заяв процесуального характеру;

- існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, що регулюється нормами ГПК України;

- заява про заміну сторони правонаступником від 16.01.2023 більш ґрунтовно мотивована як фактичними обставинами з підтвердженням їх доказами, так і нормами права та судовою практикою, яка не є тотожною попередній, вже вирішеній судом заяві.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються розгляду заяви по суті та наявності підстав для здійснення заміни кредитора у справі на його правонаступника.

Ліквідатором Ловас В.О. подав відзив на апеляційну скаргу, розглянувши який суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 4 статті 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Судом встановлено, що при поданні відзиву ліквідатором до такого не долучено доказів його надіслання учасникам у справі.

Згідно із ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення поданого ліквідатором Ловасом В.О. відзиву без розгляду.

Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі заявлено не було.

29.02.2024 в судовому засіданні в режимі відеоконференції взяли участь представник апелянта адвокат Шевцов А.В. та ліквідатор боржника Ловас В.О., які навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги. Представники інших учасників у справі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явку сторін у судове засідання не визнано обов`язковою, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників у справі, які не з`явилися.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство).

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарський суд аналізує відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Водночас питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта, що існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, що регулюється нормами ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України часники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

З аналізу глави 1 розділу ІІІ ГПК України вбачається, що заяви у справі поділяються на дві групи:

перша - заяви по суті справи, до яких відносяться: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України);

друга - заяви з процесуальних питань, у яких сторони викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань, а також запереченнях проти цих заяв і клопотань (ст. 169 ГПК України).

Стаття 170 ГПК України визначає загальні вимоги до заяв з процесуальних питань. Відповідно до ч. 4 вказаної статті суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

У разі, якщо вказана заява подана із додержанням встановлених вимог, суд зобов`язаний розглянути таку заяву, за результатами якої ухвалити рішення про її задоволення або відмову у задоволенні такої.

Водночас закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у ст. 231 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до п. З ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Тобто, передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування п. З ч. 1 ст. 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що закриття провадження - це процесуальна дія суду саме стосовно розгляду позовної заяви, справи по суті, а не заяви з процесуальних питань, адже вони є різними за своїм характером та змістовним наповненням.

В той же час, подана заява стосується заміни кредитора у справі про банкрутство та відноситься до заяв з процесуальних питань.

Судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:

одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора, заміну кредитора у справі тощо.

друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17).

Питання заміни кредитора правонаступником, що врегульовано нормами спеціального законодавства (ст. 43 КУзПБ), належить до першої групи питань, тобто до процесуальних питань з особливостями, встановленими КУзПБ.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ні господарським процесуальним законодавством, ні нормами КУзПБ, не передбачено підстав закриття провадження за заявами з процесуальних питань, а тому такі повинні бути розглянуті по суті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме: п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку із чим неправомірно закрив провадження щодо розгляду заяви про заміну кредитора у справі.

При цьому, суд першої інстанції не надав оцінки підставам та доказам, наданих на їх підтвердження, якими заявник обґрунтовував наявність обставин щодо здійснення правонаступництва у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, згідно із ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції на стадію розгляду по суті заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" б/н від 16.01.2023 (вх.№997/23) про заміну кредитора ПП "Авалон 1" - ПАТ "Фідобанк" на правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс".

При цьому, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні вимоги апеляційної скарги в частині задоволення заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" б/н від 16.01.2023 (вх.№997/23) щодо заміни кредитора ПП "Авалон 1" - ПАТ "Фідобанк" на правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс", оскільки судом апеляційної інстанції розглядається апеляційна скарга, а не заява про заміну кредитора у справі по суті, як така, що подана в порядку ст. 52 ГПК України чи ст. 43 КУзПБ.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 269 - 270, 275, 280 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшенс задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 у справі №909/1060/16 скасувати, а справу в частині розгляду заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" б/н від 16.01.2023 (вх.№997/23) про заміну кредитора ПП "Авалон 1" - ПАТ "Фідобанк" на правонаступника - ТОВ "Консалт Солюшенс" по суті повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Матущака О.І. та перебуванням у відрядженні судді-члена колегії Плотніцького Б.Д., повний текст постанови складено та підписано 19.03.2024.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Б.Д ПЛОТНІЦЬКИЙ

О.С. СКРИПЧУК