номер провадження справи 22/233/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 Справа № 908/3289/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Красніковій С.І.

За участю представників учасників справи:

від позивача Михайловський Д.С., посвідчення № 1108 від 17.02.2023

від відповідача не з`явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3289/23

за позовом: Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Промактив Груп (вул. Левандовська, буд. 3А, кабінет 314, м. Київ, 01010)

про стягнення 235 548,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

27.10.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 02/03.3-20/02865 від 23.10.2023) Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Промактив Груп про стягнення заборгованості за договором оренди землі № 00148 від 11.11.2021 у розмірі 235548,04 грн. щодо оренди земельної ділянки з кадастровим № :02:018:0115.

29.10.2012 між Запорізькою міською радою та ПрАТ Завод напівпровідників укладено договір оренди землі № 00219 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:018:0115, площею 0,9122 га, яка розташована в м. Запоріжжі, вул. Теплична, 7. 01 квітня 2021 здійснено державну реєстрацію права власності за ТОВ Промактив Груп на об`єкти нерухомості, що знаходяться на вказаній земельній ділянці, та були продані ПрАТ Завод напівпровідників відповідачу. За умовами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. 377 ЦК України, ч. 4 ст. 120 ЗК України, з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщено це майно. Оскільки державну реєстрацію права власності за ТОВ Промактив Груп на об`єкти нерухомості проведено 01 квітня 2021, то й орендну плату за користування землею товариство мало сплачувати саме з цієї дати. Сума річної орендної плати: за 9 місяців 2021 становить 63121,40 грн., за 2022 рік 92578,06 грн., за 2023 рік (з 01.01.2023 по 30.09.2023) 79848,58 грн., що разом складає 235548,04 грн. Згідно інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області, ТОВ Промактив Груп не знаходиться на податковому обліку Вознесенівської ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області, як платник податків, відповідно не нараховує та не сплачує за землю (земельний податок та орендну плату за землю). Таким чином, заборгованість становить 235548,04 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Останнім днем строку для подання відзиву було 23.01.2024.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3289/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 01.11.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

03.11.2023 до суду через систему Електронний суд від позивача надійшла заява вих. № б/н від 03.11.2023 про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.11.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3289/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Копія вказаної ухвали доставлена до електронних кабінетів сторін 08.11.2023, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

З метою всебічного та повного дослідження всіх обставин справи, дотримуючись принципів змагальності сторін, оскільки відзив на позов наданий не був, суд ухвалою від 08.01.2024 перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/3289/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.02.2024. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Копія вказаної ухвали доставлена до електронних кабінетів сторін 08.01.2024, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відтак, останнім днем строку для подання відзиву було 23.01.2024.

Ухвалою суду від 08.02.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті 07.03.2024.

Копія вказаної ухвали доставлена до електронних кабінетів сторін 12.02.2024, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

У судове засідання 07.03.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав можливим вирішити справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами. Суд враховує, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Суд вчинив всі належні дії щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи.

У судовому засіданні 07.03.2024 представник позивача заявив, що ним було допущено в прохальній частині позовної заяви описку в зазначенні реквізитів договору оренди землі «№ 00148 від 11.11.2021», замість «№ 00219 від 29.10.2012».

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 зазначено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Верховний Суд зазначає, що у рішенні від 09.03.2011 у справі "Буланов та Купчик проти України" ЄСПЛ зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі "ТОВ "Фріда" проти України").

Як засвідчує позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Суд зазначає, що в ухвалі про відкриття провадження у справі № 908/3289/23 були вказані правильні реквізити договору оренди землі № 00219 від 29.10.2012, оскільки саме цей договір був покладений в підставу позову та його копію долучено до матеріалів справи. У позовній заяві в підставу позову покладено договір оренди землі № 00219 від 29.10.2012.

Таким чином, судом прийнято до уваги пояснення представника позивача щодо помилки в прохальній частині позовної заяви.

У судовому засіданні 07.03.2024 справу розглянуто по суті, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

Між Запорізькою міською радою (орендодавець за договором, позивач у справі) та Приватним акціонерним товариством Завод напівпровідників (орендар) укладено договір оренди землі № 00219 від 29.10.2012, за умовами якого (пункти 1, 2) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,9122 га, кадастровий номер :02:018:0115, для розташування електропідстанції «Полімерна», яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7.

Згідно п. 3 договору, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівлі і забудови орендаря.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно п. 5 договору, становить 1478858,64 грн., в цінах 2012 року.

Відповідно до п. 10 договору, договір укладено до 05.09.2031 року.

Відповідно п. 11.1 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 44365,77 грн., що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2012 року.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 12).

Згідно п. 13, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Орендар зобов`язався самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (п. 33.6 договору).

За умовами п. 21, передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом приймання-передачі земельної ділянки.

Право оренди зареєстровано в Державній реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції, про що в Державному реєстрі речових прав внесено запис від 25.10.2013 за № 3364217.

Факт передачі позивачем в оренду ПрАТ Завод напівпровідників земельної ділянки загальною площею 0,9122 га, кадастровий номер :02:018:0115, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, підтверджується актом (без дати) приймання-передачі земельної ділянки, який підписано орендодавцем і орендарем.

У матеріалах справи наявний акт від 12.09.2012 визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:018:0115 зареєстровано за Територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою від 08.08.2023 № 341924721 з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно свідоцтва від 01.04.2021, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М., державний нотаріус посвідчує, що ТОВ Промактив Груп належить на праві власності нерухоме майно (згідно переліку, зокрема, полімерна підстанція за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7), що раніше належало ПрАТ Завод напівпровідників. Об`єкти нерухомості, зазначені в цьому свідоцтві, розташовані, зокрема на земельній ділянці кадастровий номер :02:018:0115.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка від 28.07.2023 №340821942), нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7, 01 квітня 2021 зареєстровано на підставі вказаного свідоцтва за ТОВ Промактив Груп.

Відповідно листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.05.2023 № 3975/5/08-01-07, ТОВ Промактив Груп не знаходиться на податковому обліку Вознесенівської ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області, як платник податків, відповідно не нараховує та не сплачує плату за землю (земельний податок та орендну плату за землю), зокрема за земельну ділянку кадастровий номер :02:018:0115 площею 0,9122 га.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Відповідно до положень ч. 4 статті 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 377 ЦК України (в редакції станом на квітень 2021) визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на квітень 2021), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на квітень 2021), до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходять права на земельну ділянку, на якій вказане майно розміщене, у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

Верховний Суд у постанові від 17.11.2020 у справі № 904/5968/19 наголосив, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі. Таким чином, особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.

Враховуючи наведене, необхідно зробити висновок, що договір оренди від 29.10.2012 № 00219 земельної ділянки площею 0,9122 га з кадастровим номером :02:018:0115, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, припинився щодо зобов`язань для ПрАТ "Завод напівпровідників", а відповідач фактично став стороною вказаного договору оренди землі, за яким у нього виник обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У частині ч. 3 ст. 21 Закону України Про оренду землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно матеріалів справи, відповідач не здійснював оплату орендної плати за вказану земельну ділянку. Даної обставини відповідач не заперечив та не спростував.

Заборгованість з орендної плати, згідно розрахунку позивача, що зроблений з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель і земельних ділянок, за період з 01 квітня 2021 по 30 вересня 2023 включно становить 235548,04 грн. Розрахунок орендної плати судом перевірений та визнається правильним. Сума орендної плати за період з квітня по грудень 2021 включно становить 63121,40 грн.; за 2022 рік 92578,06 грн., за період з січня по вересень 2023 включно 79848,58 грн.

Позивачем враховано значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок, які визначені в листі від 11.01.2022 № 6-28.0-222-275/2-22 Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19 зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України Про оренду землі). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата) (пункт 55 постанови).

Згідно з п. 66 вказаної постанови колегія суддів дійшла до наступного висновку:

Нормами статті 21 Закону України Про оренду землі визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України Про оренду землі та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, проти позову, зокрема щодо оренди землі, не заперечив, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати орендної плати за спірний період та контррозрахунку боргу не надав.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 3533,22 грн. за подання позовної заяви покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промактив Груп (вул. Левандовська, буд. 3А, кабінет 314, м. Київ, 01010; ) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) 235548 (двісті тридцять п`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 04 коп. заборгованості за договором оренди землі № 00219 від 29.10.2012 та 3533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) грн. 22 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 18 березня 2024.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко