РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024м. ХарківСправа № 922/3904/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до : Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" (61024, м. Харків, вул. Лермонтова, 18, кв. 2) , Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4)
прозобов`язання вчинити певні дії,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") - не з`явився;

відповідача (Департаменту реєстрації ХМР) - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) надала Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" (відповідач), третя особа - Департамент реєстрації ХМР, в якій просить:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" () з 11.08.2023 у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України;

- внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" ().

Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою від 11.09.2023 Господарський суд Харківської області залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 . Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення їй цієї ухвали для усунення недоліків.

15.09.2023 позивач надав позовну заяву з уточненою редакцією позовних вимог про визнання трудових відносин припиненими та виключення запису, в якій позивач визначив у якості відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" та Департамент реєстрації Харківської міської ради, та просить:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" з 11.08.2023 у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України;

- зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ".

Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 27000,00 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 5368,00 грн.

Ухвалою від 19.09.2023 Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 10.10.2023 о 14:00 год, про що повідомив учасників справи.

09.10.2023 Департамент реєстрації Харківської міської ради надав до суду відзив (в порядку ст. 165 ГПК України), в якому вказав, що вимоги позивача щодо зобов`язання Департамента реєстрації Харківської міської ради внести відповідний запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань звернені до суб`єкта реєстрації та суперечать нормам чинного законодавства у сфері державної реєстрації, оскільки жодного звернення з боку позивача до органів державної реєстрації прав не було, а Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачає обов`язковість реєстратора здійснювати реєстраційні дії по будь-якому зверненню, а не за власної ініціативи, тому підстави для зобов`язання державного реєстратора здійснити дії, які безпосередньо віднесені до його компетенції вважаємо відсутні. Також відповідач зазначив, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 25 вказаного вище Закону рішення суду про визнання трудових правовідносин припиненими є підставою для внесення уповноваженим органом відповідних змін до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі в силу повноважень, покладених на такий орган законодавством.

У поданому відзиві відповідач (Департамент реєстрації Харківської міської ради) просить в частині зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕИД КОМПАНІ" (). Відносно інших заявлених позовних вимог вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

10.10.2023 ОСОБА_2 надав до суду заяву про залучення третьою особою, в якій просить встановити ухвалу та залучити до участі у господарській справі №922/3904/23 на стороні відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") ОСОБА_2 , який володіє 50% статутного капіталу, третьою особою, що не заявляє самостійних вимог, на права та інтереси якого може вплинути судове рішення.

Підготовче засідання 10.10.2023 не відбулось через знаходження судді-доповідача на лікарняному.

12.10.2023 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій вважає обґрунтування, викладені у відзиві на позовну заяву, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки саме по собі вирішення судом спору про припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ "ТТК" не захистить у повній мірі права позивача, так як відомості про останнього як про керівника Товариства, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будуть вважатися достовірними й можуть бути використані третіми особами, за винятком випадків, що передбачені у законодавстві України.

16.10.2023 Департамент реєстрації Харківської міської ради надав до суду заяву про уточнення відзиву на позовну заяву, в якій вказав, що при підготовці відзиву на позовну заяву Департаментом реєстрації Харківської міської ради допущено технічну помилку та не коректно зазначено свою правову позицію по суті заявлених позовних вимог. Тому відповідач вважає за необхідне уточнити відзив на позовну заяву шляхом викладення прохальної частини в такій редакції: "В частині вимог про зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕИД КОМПАНІ" (). Відносно інших заявлених позовних вимог вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права.".

Ухвалою від 07.11.2023 Господарський суд Харківської області продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначив підготовче засідання на 15.11.2023 о 12:30 год, про що повідомив учасників справи.

15.11.2023 протокольними ухвалами суд: прийняв відзив відповідача (Департаменту реєстрації Харківської міської ради) на позовну заяву до розгляду; прийняв відповідь позивача на відзив до розгляду; відхилив заяву ОСОБА_2 про залучення його третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ"), як необґрунтоване яким саме чином рішення суду може вплинути на його права або обов`язки.

08.12.2023 позивач надав клопотання про визнання поважними причин неподання позивачем у строк доказів та долучення їх до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 11.12.2023 суд відхилив клопотання позивача про визнання поважними причин неподання доказів у строк та приєднання їх до матеріалів справи, оскільки позивач не навів поважних причин та не надав відповідні докази.

Ухвалою від 11.12.2023 Господарський суд Харківської області повідомив учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.12.2023 о 15:00 год.

20.12.2023 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 03.01.2024 о 16:00 год.

03.01.2024 судове засідання не відбулось через знаходження судді-доповідача у відпустці.

Ухвалою від 15.01.2024 Господарський суд Харківської області повідомив сторін про те, що розгляд справи по суті відбудеться 31.01.2024 о 16:00 год.

30.01.2024 позивач надав клопотання про долучення доказів судових витрат, а саме акту надання правничої допомоги позивачу від 30.01.2024.

31.01.2024 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 07.02.2024 о 12:00 год.

06.02.2024 позивач надав клопотання, в якому просить судове засідання, призначене на 07.02.2024 о 12:00 год, відкласти на іншу дату та час.

07.02.2024 протокольною ухвалою суд відхилив клопотання позивача про відкладення судового засідання на іншу дату та час, як необґрунтоване та непідтверджене документально.

Представник позивача у судове засідання 07.02.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис.

Представник відповідача (Департамент реєстрації Харківської міської ради) у судове засідання 07.02.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") у судове засідання 07.02.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") не перешкоджає розгляду зазначеної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" (скорочене найменування ТОВ "ТТК") є юридичною особою, зареєстрованою 18.06.2021, дата запису: 18.06.2021, номер запису: 000089159, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.08.2023.

Згідно з п. 1.4 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ", затвердженого протоколом від 18.06.2021 установчих зборів засновників (далі - статут), учасниками товариства є:

1) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

2) ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Пунктом 3.1 статуту визначено, що вищим органом управління товариства є загальні збори учасників. Збори відповідають за визначення загального напрямку та стратегії діяльності товариства, прийняття основних рішень щодо політики товариства та за перевірку фінансової діяльності і показників діяльності товариства.

Відповідно до п. 3.2 статуту збори складаються з учасників товариства або представників, призначених кожним з учасників (надалі представник).

Збори можуть скликатися: з ініціативи директора; на вимогу Наглядової Ради (у разі її створення); на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 (десятьма) або більше відсотками статутного капіталу товариства (п. 3.3 статуту).

Згідно з п. 3.5 статуту порядок скликання зборів визначається відповідно до законодавства України.

Пунктом 3.6 статуту визначено, що збори можуть проводитися за місцезнаходженням товариства або у будь-якому іншому місці, яке буде письмово погоджено учасниками. Місце вважається погодженим, якщо директор отримав письмову заяву учасника про таке погодження не менше як за 5 (п`ять) робочих днів до проведення цих зборів.

Рішення зборів можуть ухвалюватися без проведення зборів шляхом письмового опитування усіх учасників товариства. Ініціатором проведення опитування може бути будь-який учасник товариства або директор (підпункт 3.8.1 пункту 3.8 статуту).

Відповідно до п. 4.1 статуту збори мають право розглядати будь-яке питання діяльності товариства та приймати щодо нього рішення.

Згідно з п. 4.2.6 статуту до виключної компетенції зборів належить обрання та відкликання директора, при чому наслідком відкликання буде звільнення директора з займаної посади, у тому числі до закінчення терміну його повноважень, встановлення розміру винагороди директора.

В пункті 6.3 статуту визначено, що директор обирається на посаду й звільняється зборами відповідно до положень цього статуту та законодавства України.

За приписами пункту 6 статуту рішення про обрання та звільнення директора товариства приймається більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Відповідно до протоколу установчих зборів засновників ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" від 18.06.2021 встановлено та затверджено статутний капітал товариства у розмірі 50000,00 гривень.

Частки засновників (учасників) у статутному капіталі товариства складають: ОСОБА_3 - грошовий вклад у сумі 25000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства; ОСОБА_2 - грошовий вклад у сумі 25000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства.

У зазначеному вище протоколі засновниками одноголосно було вирішено призначити директором товариства ОСОБА_1 з моменту державної реєстрації товариства.

На підставі протоколу установчих зборів засновників (учасників) ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" від 18.06.2021 був виданий наказ №1 від 18.06.2021 про вступ ОСОБА_1 на посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" за основним місцем роботи з оплатою за фактично відпрацьований час згідно штатного розкладу.

11.07.2023 позивач прийняв рішення звільнитися з займаної ним посади директора товариства, про що написав заяву про звільнення за власним бажанням шляхом припинення повноважень, у зв`язку з неможливістю проживання в країні, де ведуться активні бойові дії та існує загроза для життя і здоров`я, адресовану співзасновникам ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить копія цієї заяви.

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.08.2023 місцезнаходження засновника ОСОБА_3 є Луганська область, місто Луганськ, а засновника ОСОБА_2 Луганська область, місто Рубіжне.

Вказані території на цей час є тимчасово окупованими в результаті повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України та згідно з інформацією з офіційного веб-сайту "УКРПОШТИ" між цими містами було припинено поштове сполучення. Таким чином, можливість відправлення поштової кореспонденції до міста Луганськ та міста Рубіжне Луганської області наразі відсутня.

З метою дотримання процедури звільнення директора товариства з посади, 11.07.2023 позивач надіслав учасникам товариства на електронні адреси заяву про звільнення ОСОБА_1 , а також повідомлення №1/07-2023 від 11.07.2023 про проведення загальних зборів ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" 11.08.2023 об 11:00 годині з питання звільнення позивача з посади директора товариства та призначення нового директора. Долучені до електронних листів заява про звільнення, а також повідомлення про проведення загальних зборів TOB "ТТК", були підписані електронним цифровим підписом ОСОБА_1 .

Заява про звільнення ОСОБА_1 та повідомлення про проведення загальних зборів ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" були отримані учасниками ТОВ "ТТК".

Позивач надав до суду копію протоколу №1 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" від 11.08.2023, на порядок денний яких було поставлено до вирішення питання про звільнення позивача з посади директора товариства за власним бажанням та призначення нового директора, з якого убачається, що 11.08.2023 загальні збори учасників товариства не відбулися, у зв`язку з неявкою другого учасника товариства ОСОБА_2 , частка у статутному капіталі якого складає 50%.

З викладених причин ОСОБА_1 11.08.2023 не була звільнена з посади директора ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ".

Як зазначає у позові позивач, до цього часу, загальні збори товариства, уповноважені на звільнення позивача, не розглянули його заяву про звільнення, хоча він вчинив усі необхідні дії, спрямовані на припинення трудових відносин з ТОВ "ТТК", тому позивач вважає, що товариство порушує його трудові права, зокрема, право бути звільненим з посади директора за власним бажанням і право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.

Спір виник внаслідок неможливості позивача звільнитись із займаної посади директора, на загальні збори, призначені на 11.08.2023, другий учасник товариства не прибув, на підставі чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі пов`язані з управлінням юридичної особою.

Позивач у цій справі був одноосібним виконавчим органом товариства (директором), який згідно з п. 6 статуту наділений правом вчиняти дії від імені товариства.

Відповідно до вказівок Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 14.06.2023 у справі №448/362/22, спір за вимогою директора про визнання припиненими його трудових відносин із товариством на підставі статті 38 КЗпП України є трудовим та має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові:

"54. Звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, зокрема у випадку, якщо загальні збори учасників не розглядають заяву про звільнення з посади директора, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві. Тому доцільно зберігати єдину юрисдикційну належність спорів про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства чи члена колегіального такого органу для формування стабільної та послідовної судової практики щодо віднесення таких спорів до господарської юрисдикції.

55. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що корпоративні права на участь в управлінні товариством його учасники реалізовують, зокрема, шляхом прийняття компетентним органом товариства рішення щодо припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора). Таке рішення може мати наслідки для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні.

57. Велика Палата Верховного Суду погоджується із судами у тому, що вимогу позивача стосовно виключення з ЄДР запису про директора товариства слід розглянути у господарській юрисдикції разом із вимогою про визнання трудових відносин і відносин представництва припиненими, але не тому, що перша є похідною від другої. Належність й ефективність обох зазначених вимог має оцінити під час розгляду справи господарський суд.".

За наведених обставин та правових норм, позивач обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з трудових відносин.

Також Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.11.2018 у справі №562/304/17, від 30.01.2019 у справі №145/1885/1-ц, від 10.04.2019 у справі №510/456/17, від 10.09.2019 у справі №921/36/18, а також у постанові від 14.06.2023 у справі №448/362/22.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19).

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Так, відповідно до ст. 2, 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) право громадян України на працю, серед іншого, включає право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України вільний вибір виду діяльності. Згідно зі ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 КЗпП України).

Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Порядок створення та порядок діяльності окремих видів господарських товариств регулюються законом (ч. 1 ст. 79 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі - Закон) загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства (ч. 1 ст. 30 Закону).

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

З огляду на викладене, позивач як директор товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Отже, нез`явлення учасника відповідача (ТОВ "ТТК") на загальні збори унеможливлює вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора цього товариства. Таким чином, у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Процедура звільнення з ініціативи працівника визначена ст. 38 КЗпП України, ст. 30, 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до яких праву директора на звільнення кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган попередивши власника письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

Згідно з ч. 2, 3 ст. 32 Закону виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

У постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №911/719/21 викладено висновок, що передбачений ч. 1 ст. 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноваженого органу письмово за два тижні та ініціювання скликання загальних зборів учасників. У випадку вчинення директором відповідних дій, на учасників товариства покладено обов`язок розглянути заяву директора про звільнення та прийняти відповідне рішення про таке звільнення. При цьому на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення інших учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом підприємства.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Позивачем належним чином та у встановлені законодавством строки повідомлено учасника відповідача (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") про скликання позачергових загальних зборів товариства, а отже дотримано порядок скликання загальних зборів учасників товариства та належним чином повідомлено про мету (порядок денний) таких зборів.

Враховуючи викладене та докази надані позивачем в підтвердження повідомлення учасників товариства про скликання позачергових загальних зборів, суд приходить до висновку, що позивачем вжито всіх залежних від нього дій задля припинення трудових відносин з відповідачем (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") в порядку, визначеному чинним законодавством.

Скликані позивачем на 11.08.2023 позачергові загальні збори учасників відповідача (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") не відбулися, а тому питання звільнення позивача не вирішено, що відповідно є прямим порушенням гарантованого йому Конституцією України права на працю та на припинення трудових відносин.

Відповідачем (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") доказів, що б спростовували викладені вище обставини до суду не подано.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18.

Суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як визнання трудових відносин з відповідачем (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") припиненими є правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин.

Крім того, в постанові від 06.09.2023 по справі №127/27466/20, зазначено, що колегія суддів погоджується з тим, що за відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника з метою захисту своїх прав він може звернутися до суду, однак вважає, що належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах КЦС ВС від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі №761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому, зокрема через два тижні після написання/подання заяви про звільнення, по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

На переконання колегії суддів, підхід, коли суд констатує відсутність рішення загальних зборів про звільнення з посади керівника (виконавчого органу), втім установлює факт припинення трудових відносин на дату закінчення двотижневого строку, наданого на завчасне повідомлення про звільнення, не свідчить про існування між сторонами юридичного спору з можливістю захистити трудові права, які при такому підході не є порушеними.

Створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону №2275-VIII) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону №2275-VIII). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону №2275-VIII) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Водночас саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, в яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора товариства за власним бажанням обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Департамент реєстрації Харківської міської ради внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, виходячи із вище викладеного, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з підприємством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача (Департаменту реєстрації Харківської міської ради) внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ") не надав до суду доказів, що б спростовували викладені вище обставини.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню частково.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 - 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві з уточненою редакцією позовних вимог позивач вказує, що орієнтовна сума витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 27000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача (ТОВ "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ").

Позивач, на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, надав копію договору про надання правничої допомоги від 24.08.2023, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та Гупалом Романом Миколайовичем (адвокат), в п. 1.1 якого сторони визначили предмет договору.

У п. 4.9 зазначеного договору сторони узгодили, що ціна договору складає 20000,00 грн, без урахування вартості участі адвоката у судових засіданнях. За прийняття адвокатом участі у судових засіданнях, клієнтом додатково сплачується 3500,00 грн за кожне судове засідання.

Вказаний договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2023 (п. 5.1 договору).

В додатковій угоді від 01.01.2024 до договору про надання правничої допомоги від 24.08.2023 сторони узгодили продовжити строк дії договору про надання правничої допомоги від 24.08.2023, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Гупалом Романом Миколайовичем, до 31.12.2024.

В додатку від 24.08.2023 до договору про надання правової допомоги б/н від 24.08.2023 сторони визначили з яких саме послуг складається надання правової допомоги.

Також, позивач, на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката надав копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гупалом Р.М. серії ЛГ №000184 від 09.11.2018 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1145817 від 01.09.2023.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, а відтак покладений саме на позивача.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №911/4242/15 вказано, що "від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права".

Отже, детальний опис робіт (наданих послуг) є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відсутність якої тягне за собою неможливість іншої сторони спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п.269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №910/8443/17 від 11.05.2018 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

В контексті норми ст. 126 ГПК України судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Крім цього, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надаються документи, що підтверджують перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.

Згідно з актом наданих послуг від 01.09.2023, загальна вартість послуг на день складання акту становить 16080,00 грн.

За актом наданих послуг від 30.01.2024 - вартість послуг на день складання акту становить 15860,00 грн.

Всього, за двома актами наданих послуг вартість становить 31940,00 грн.

Проте, в якості доказів сплати отриманих послуг позивач надав платіжну інструкцію №Р24АD5152 від 29.08.2023 на суму 15400,00 грн та платіжну інструкцію №Р24АD5184 від 05.09.2023 на суму 10000,00 грн, а всього на загальну суму 25400,00 грн.

До того ж, у призначеннях платежу вищевказаних платіжних інструкціях відсутнє посилання на договір про надання правничої допомоги від 24.08.2023, на акти наданих послуг від 01.09.2023 чи від 30.01.2024, на номер цієї справи. Хоча платником є ОСОБА_1 , а отримувачем ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 6540,00 грн відмовити, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження.

Оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги, а судом вони задоволені частково, то відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог - у розмірі 50% документально підтверджених понесених судових витрат.

Суддя Ольшанченко В.І. у період з 12.02.2024 по 20.02.2024 включно знаходився на лікарняному, що унеможливило своєчасне підписання повного тексту судового рішення.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Так, відповідно до ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Проте, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року (який продовжено на даний час).

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, відповідно до Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, повітряні тривоги, відключення електроенергії, обстріли міста Харкова, наявною у зв`язку з цим загрозою життю, здоров`ю та безпеці працівників апарату суду, суддів, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 233 ГПК України.

Керуючись ст. 16, 20, 98, 99 ЦК України, ст. 29, 30, 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ст. 3, 25, 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ст. 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 202, 233, 237, 238 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 . ІПН НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" (61024, м. Харків, вул. Лермонтова, 18, кв. 2. Код ) у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора товариства за власним бажанням з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Павловський, 4. Код ) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 . ІПН НОМЕР_1 ) як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" (61024, м. Харків, вул. Лермонтова, 18, кв. 2. Код ).

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ТРЕЙД КОМПАНІ" (61024, м. Харків, вул. Лермонтова, 18, кв. 2. Код ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 . ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12700,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "11" березня 2024 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.