УХВАЛА

12 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 927/424/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Случ О. В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О. І.,

та представників:

позивача - Брожко Н. І. (в режимі відеоконференції),

відповідача - Полях І. С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець"

про розподіл судових витрат, понесених у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду під час розгляду касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023,

додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023, рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.05.2023

та додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023

у справі № 927/424/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"

про визнання недійсним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановами Верховного Суду від 06.02.2024 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець" (далі - ТОВ "АР Козелець", позивач) задоволено частково, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023, рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.05.2023 та додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023, а справу № 927/424/23 направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

14.02.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява від ТОВ "АР Козелець" про розподіл судових витрат, понесених у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду під час розгляду касаційних скарг ТОВ "АР Козелець" на вищевказані судові акти у цій справі.

Вказана заява обґрунтована ч. 8 ст. 129, ст. ст. 123, 126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та тим, що ТОВ "АР Козелець" понесло у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду судові витрати у сумі 115 156, 00 грн, з яких 109 788,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, 5 368,00 грн - судовий збір, на підтвердження чого до заяви були долучені відповідні документи.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" подало до суду заперечення, в яких просило зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до нуля із наведених у цих запереченнях мотивів.

ТОВ "АР Козелець" подало до Верховного Суду письмові пояснення, в яких, серед іншого, просило визнати поважними причини пропуску строку на подання доказу, доданого до цих пояснень - листа ТОВ "АР Козелець" від 05.03.2024 щодо платіжної інструкції та поновити такий строк.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2024 заяву ТОВ "АР Козелець" про розподіл судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.03.2024.

Розглянувши вказану заяву ТОВ "АР Козелець", колегія суддів дійшла висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

У гл. 8 роз. I ГПК України закріплений інститут судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку із вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначений у ст. ст. 129 - 130 ГПК України.

Так, ч. ч. 1-3 ст. 129 ГПК України визначається розподіл судового збору. Натомість, ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачає розподіл інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та встановлює, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру заявлених вимог.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У вказаних вище нормах ГПК України закріплено загальне правило розподілу судових витрат, яке поширюється і на розгляд касаційних скарг. При цьому, з аналізу вказаних вище норм процесуального права вбачається, що розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу залежить, серед іншого, від результату остаточного вирішення спору у господарському суді (відмови чи задоволення позову), а також результату розгляду апеляційної чи касаційної скарг.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 21.09.2023 у справі № 910/18489/20 зазначила, що у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2020 у справі № 530/1731/16-ц).

У додатковій постанові від 14.12.2023 у справі № 910/13139/22 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду також дійшов висновку, що суд касаційної інстанції здійснює розподіл судових витрат у випадку, коли він змінює судове рішення або ухвалює нове, при цьому не передаючи справи на новий розгляд. Вказане правило пов`язане з тим, що коли справа передається на новий розгляд, спір не є вирішеним по суті, а тому і розподіл судових витрат є передчасним, враховуючи положення ст. 129 ГПК України щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що 06.02.2024 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду не змінювалися оскаржувані судові рішення та не ухвалювалося нового рішення, а були скасовані оскаржувані судові рішення з направленням цієї справи на новий розгляд до суду першої інстанції, то колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви ТОВ "АР Козелець" про стягнення судових витрат, понесених ним у зв`язку із переглядом справи № 927/424/23 у Верховному Суді, як такої, що є передчасною та повинна подаватися до відповідного суду в порядку, визначеному ст. 129 ГПК України та постанов Верховного Суду від 18.05.2020 у справі № 530/1731/16-ц, від 14.12.2023 у справі № 910/13139/22.

З огляду на відмову у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат з наведених у цій ухвалі причин, Верховний Суд не надає оцінки наданим позивачем документам на підтвердження їх понесення та не вирішує питання можливості прийняття/неприйняття додаткових документів щодо витрат на професійну правничу допомогу, про які позивач зазначає у письмових поясненнях.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 235 ГПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець" про розподіл судових витрат, понесених у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду під час розгляду касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець" у справі № 927/424/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С. К.

Судді: Волковицька Н. О.

Случ О. В.