РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024Справа № 910/18686/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Станіславовича

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення 68 584,57 грн.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулася Фізична особа-підприємець Бондаренко Сергій Станіславович (далі - ФОП Бондаренко С.С., позивач) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідач) про стягнення штрафних санкцій в сумі 68 584,57 грн. за договором поставки № 53-122-01-22-11682 від 05.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині своєчасної сплати вартості поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим ФОП Бондаренко С.С. нарахував відповідачу пеню в сумі 36 055,22 грн., 3 % річних у сумі 4 326,62 грн. та інфляційні втрати в сумі 28 202,73 грн., що разом становить 68 584,57 грн., які просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у визначений законом строк надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що договором поставки не було передбачено стягнення з покупця пені за порушення грошового зобов`язання, за якою до того ж сплив строк позовної давності. Також відповідач зазначив, що позивачем здійснено неправильний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, адже ним невірно визначено початок періоду прострочення оплати продукції. Крім того відповідач заявив клопотання про зменшення розміру матеріальних втрат у разі задоволення позовних вимог, в обґрунтування якого зазначив, що підприємство отримало значні збитки за 2022 рік у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Позивач, зі свого боку, подав відповідь на відзив, в якій просив відмовити у заявленому клопотанні про зменшення нарахованих господарських санкцій, оскільки відповідач не довів факту понесення ним збитків та наявності фінансових труднощів у своїй діяльності, а строк позовної давності не може бути застосований, адже строк позовної давності спливає через рік від дня, з якого нараховано санкцію.

Під час розгляду справи по суті від АТ "НАЕК "Енергоатом" надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, в якій заявник просить замінити відповідача у справі № 910/18686/23 - ДП "НАЕК "Енергоатом" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у зв`язку з реорганізацією товариства відповідача.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 916/956/13, від 10.08.2023 у справі № 922/2910/15, від 12.07.2023 у справі № 41/207, від 09.06.2022 у справі № 5023/3220/11.

Судом встановлено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1420 від 29.12.2023, на підставі Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", було утворено АТ "НАЕК "Енергоатом", 100 процентів акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". Відповідно до п. 3 зазначеної постанови КМУ АТ "НАЕК "Енергоатом" є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП "Енергоатом" з дня державної реєстрації товариства, а відокремлені підрозділи ДП "Енергоатом" з дня державної реєстрації АТ "НАЕК "Енергоатом" продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Відповідно до даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 11.01.2024 в Реєстрі була зареєстрована нова юридична особа - АТ "НАЕК "Енергоатом", яка є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП "НАЕК "Енергоатом" з дня державної реєстрації.

За таких обставин суд встановив, що наявні правові підстави для заміни відповідача на його правонаступника, а отже, заяву АТ "НАЕК "Енергоатом" слід задовольнити, замінивши відповідача у даній справі - ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на його правонаступника - АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція".

Щодо суті позову, то розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 05.01.2022 між ДП "НАЕК" "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (замовник, покупець), та ФОП Бондаренко С.С. (постачальник) був укладений договір поставки № 53-122-01-22-11682 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника певну продукцію, а замовник в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору).

Предметом поставки по даному договору є продукція: 44110000-4 Лінолеум, який передбачений специфікацією № 1 до даного договору (п. 1.2 договору). Місцем виконання даного договору є місто Вараш Рівненської області (п. 1.4. договору). Загальна сума договору становить 412 974 грн. 51 коп. без ПДВ (п. 2.2).

Пунктом 3.1 договору визначено, що продукція поставляється постачальником в строк по 31.03.2022, на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

У відповідності до пункту 8.4 договору датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

Оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії». Початок перебігу строку оплати починається з дня наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 12.1 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2022, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Також судом встановлено, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.09.2023 у справі № 918/827/23 за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Станіславовича про стягнення 66 078,22 грн, яке набрало законної сили, був встановлений факт прострочення ФОП Бондаренком С.С. свого зобов`язання з поставки товару за видатковою накладною № 145-1 від 17.06.2022 на суму 214 365 грн. 06 коп. та видатковою накладною № 145-2 від 21.06.2022 на суму 198 609 грн. 45 коп.

Також зазначеним рішенням було встановлено, що ДП "НАЕК "Енергоатом" прострочило оплату за поставлений продавцем товар, тобто порушило своє грошове зобов`язання.

Таким чином рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.09.2023 у справі № 918/827/23, окрім іншого, був встановлений факт неналежного виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" договору поставки № 53-122-01-22-11682 від 05.11.2022 в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У даному позові, з огляду на прострочене відповідачем зобов`язання за договором поставки, ФОП Бондаренко С.С. нарахував ДП "НАЕК "Енергоатом" пеню в сумі 36055,22 грн., 3 % річних у сумі 4326,62 грн. та інфляційні втрати у сумі 28 202,73 грн.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що 14.10.2023 ФОП Бондаренко С.С. направив на адресу ВП "Рівненська АЕС" претензію про сплату штрафних санкцій № 78 від 14.10.2023, однак, ДП "НАЕК "Енергоатом" відповіддю № 20720/001-юр від 01.11.20 на вказану претензію відмовило у її задоволенні.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідач здійснив оплату поставленої продукції з порушенням обумовленого сторонами строку. Так, згідно з листом ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» № 9357/041 від 01.07.2022 дата оформлення ярликів № Я-4,5-082 та № Я-4,5-088 є 30.06.2022, а отже, відповідно до п. 6.1 договору оплата мала бути здійснена впродовж 45 календарних днів, починаючи з 01.07.2022 тобто до 14.08.2022 (включно).

Однак, враховуючи, що 14.08.2022 був вихідним днем, та зважаючи на положення ст. 254 ЦК України, згідно з якими днем закінчення строку є перший за ним робочий день, то строк виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" свого зобов`язання настав 15.08.2022 (включно).

У той же час судом встановлено, що ДП "НАЕК "Енергоатом" оплату за поставлену продукцію здійснило у повному обсязі із пропуском визначеного договором строку - кількома платежами у період з 25.10.2022 по 24.01.2023, а саме: 25.10.2022 на суму 42 162,90 грн; 22.11.2022 на суму 19 5287,08 грн.; 30.11.2022 на суму 6 657,30 грн.; 30.11.2022 на суму 27 738,75 грн.; 30.11.2022 на суму 15 977,52 грн.; 20.12.2022 на суму 50 000 грн.; 23.12.2022 на суму 52 300,51 грн.; 27.12.2022 на суму 50 000 грн.; 06.01.2023 на суму 50 000 грн.; 10.01.2023 на суму 50 000 грн.; 24.01.2023 на суму 48 609,45 грн., що підтверджується заключною випискою від 28.08.2023 №2808-23VU-744-34 PM92, наявною в матеріалах справи.

За змістом ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 908/1501/18, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Таким чином, враховуючи, що умовами договору № 53-122-01-22-11682 від 05.11.2022 сторони не передбачили розміру пені, який підлягає стягненню з покупця за порушення зобов`язання з оплати товару (тобто сторонами письмово не було досягнуто домовленості щодо забезпечення зобов`язань по договору неустойкою), і застосування такої пені не встановлено законом, то вимоги позивача про стягнення пені є безпідставними.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши перевірку правильності нарахування заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 4 292,68 грн. та інфляційні втрати у сумі 23 457,97 грн., тобто у менших сумах, ніж заявлено позивачем, оскільки позивачем неправильно визначено період нарахування вказаних витрат (першим днем прострочення є 16.08.2022, а не 15.08.2022).

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру матеріальних втрат, то суд зазначає, що законодавством (ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України) передбачено можливість зменшення лише штрафних санкцій, тобто неустойки (штрафу, пені), а оскільки інфляційні втрати та 3 % річних не є штрафними санкціями, то клопотання відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства і підлягає відмові.

За таких обставин, оцінивши подані докази у сукупності із встановленими у справі обставинами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Станіславовича до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 68 584,57 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Станіславовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3% річних у сумі 4 292 (чотири тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 68 коп., інфляційні втрати у сумі 23 457 (двадцять три тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 97 коп. та судовий збір в сумі 1 086 (одна тисяча вісімдесят шість) грн. 00 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.