СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Харків Справа № 922/4820/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Бородіна Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" (вх. № 283 Х/2-5) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 (постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Рильовою В.В., повний текст складено 19.01.2024) у справі № 922/4820/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮПМ Україна" , Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна", м. Харків

про стягнення 21550721,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮПМ Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" заборгованості за договором поставки від 20.08.2018 № 59752/2018 у розмірі 14 635 879,30 грн., пені у розмірі 2 735 447,72 грн., 3% річних у розмірі 725 372,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 3 454 022,45 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2023 позовну заяву ТОВ "ЮПМ Україна" прийнято до розгляду та відкрито за нею провадження у справі № 922/4820/23; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.12.2023. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву із доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем.

08.12.2023 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" від ТОВ "Флагман Флексо Фекторі Україна" надійшло клопотання (вх.№33832 від 08.12.2023), в якому останній зазначив про те, що 08.12.2023 представником відповідача з інформації з сайту Господарського суду Харківської області та Єдиного реєстру судових рішень було з`ясовано, що у провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом ТОВ "ЮПМ Україна" до ТОВ "Флагман Флексо Фекторі Україна" про стягнення 21 550 721,72 грн. Одночасно з цим, відповідач дізнався про призначення судового розгляду цієї справи на 11.12.2023.

Відповідач зазначив про те, що ухвала про відкриття провадження у справі №922/4820/23 від 17.11.2023 на адресу відповідача не надходила, а оскільки цією ухвалою суду встановлений процесуальний строк для подання відзиву в 15 днів з моменту вручення ухвали суду, то, на думку відповідача, строк для подання відзиву на позовну заяву у справі спливає не раніше 25.12.2023.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відкласти розгляд справи, призначений на 11.12.2023, на іншу дату для надання відповідачу часу для підготовки відзиву на позовну заяву та встановити процесуальний строк відповідачу для подання відзиву не раніше 25.12.2023.

Ухвалою суду від 11.12.2023 клопотання відповідача - ТОВ "Флагман Флексо Фекторі Україна" (вх.№33832 від 08.12.2023) задоволено частково та відкладено розгляд справи №922/4820/23 на 15.01.2024, а в частині встановлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено.

15.01.2024 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№1078/24 від 15.01.2024), в якому відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подання цього відзиву, в обґрунтування якого він послався на наявність поважних причин пропуску цього строку, які полягали в тому, що ухвала про відкриття провадження у справі №922/4820/23 від 17.11.2023 на адресу відповідача не надходила, про існування вказаної ухвали суду та судового провадження відповідач в особі свого представника дізнався тільки 08.12.2023 з інформації з сайту Господарського суду Харківської області та Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджується роздруківкою з сайту ЄДРСР, яка надавалась суду раніше.

Крім цього відповідач зазначив про те, що його уповноважений представник - адвокат Писаренко С.Ю., на підставі його заяви, 14.12.2023 був залучений судом до участі у справі з доступом до всіх матеріалів провадження через систему «Електронний суд», а з 15.12.2023 до 07.01.2024 він перебував у щорічній відпустці, що підтверджується наказом адвокатського бюро від 11.12.2023.

З огляду на вищевикладене, відповідач зазначив, що докладно вивчити всі матеріали справи, позовної заяви та підготувати відзив стало можливо після виходу адвоката з відпустки, що є підставою для поновлення процесуального строку для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 у справі № 922/4820/23 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача (вх.№ 1078/24 від 15.01.2024) про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та у прийнятті цього відзиву до розгляду.

В обґрунтування ухвали від 19.01.2024 суд послався на недоведення відповідачем наявності поважних причин, які об`єктивно перешкоджали йому вчасно подати відзив на позов у встановлений строк, з врахуванням того, що суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів відповідачу та здійснив всі необхідні дії з метою його належного повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання та відповідач мав достатньо часу підготувати заперечення на позовну заяву і визнається таким, що був належним чином повідомлений про розгляд даної справи згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2023 про порушення провадження у справі відповідно до положень ч. 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Укрпошти копію відповідної ухвали вручено відповідачу 21.11.2023, а тому процесуальний строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву сплинув ще 06.12.2023, але відзив на позов подано лише 15.01.2024.

При цьому суд відхилив доводи відповідача про те, що він, в особі свого представника, про існування вказаної ухвали дізнався тільки 08.12.2023, з огляду на те, що відносини представництва між відповідачем і його представником стосуються добросовісності та належності виконання останнім своїх обов`язків представника, неналежне виконанння яких не може слугувати підставами для поновлення строку на подання відзиву.

Відповідач подав на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 у справі № 922/4820/23 до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при її постановленні норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким поновити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти цей відзив до розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, зокрема, про те, що він не підтверджує факт отримання 21.11.2023 копії ухвали про відкриття провадження у даній справі, стверджуючи при цьому про наявність поважних причин пропуску строку на подання відзиву на позов, які мали бути враховані судом першої інстанції в якості підстав для поновлення цього строку, з урахуванням того, що вказана ухвала на його адресу не надходила, а про її існування та існування судового провадження він, в особі свого представника, дізнався тільки 08.12.2023 з інформації, розміщеної на сайті Господарського суду Харківської області та з Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджується роздруківкою з сайту ЄДРСР, яка надавалась суду раніше. Уповноважений представник відповідача - адвокат Писаренко С.Ю., на підставі його заяви, 14.12.2023 був залучений судом до участі у справі з доступом до всіх матеріалів провадження через систему «Електронний суд» з 15.12.2023 до 07.01.2024 перебував у щорічній відпустці, що підтверджується наказом адвокатського бюро від 11.12.2023.

З огляду на наведене, враховуючи необхідність вивчення всіх обставин справи та доведення до відома суду позиції та заперечень відповідача проти позовних вимог на значну суму - 21550721,72 грн., які не обґрунтовані позивачем у повному обсязі належним чином та заперечуються відповідачем, останній просить суд апеляційної інстанції, уникаючи надмірного формалізму, за результатами скасування оскаржуваної ухвали поновити йому строк на подання відзиву на позов.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 922/4820/23 між суддями від 26.01.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 у справі № 922/4820/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" (вх. № 283 Х/2-5) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 та ухвалено здійснити її розгляд без повідомлення учасників справи.

16.02.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2451), в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

11.03.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він додатково до викладених в апеляційній скарзі доводів щодо поважності причин пропуску процесуального строку, пов`язаних з відпусткою його представника -адвоката Писаренка С.Ю., просить звернути увагу суду апеляційної інстанції на те, що в іншому судовому процесі з розгляду справи № 922/5062/23 за позовом ТОВ "К+Б Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" про стягнення боргу Господарський суд Харківської області визнав відпустку представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна"- адвоката Писаренка С.Ю. поважною причиною пропуску строку на подання відзиву на позов і поновив вказаний строк.

Крім цього відповідач висловив свою незгоду з доводами відзиву на апеляційну скаргу щодо зловживання відповідачем правом внаслідок подання ним апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 у даній справі, якою відмовлено у поновленні строку на подання відзиву на позов, без оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 11.12.2023 у даній справі, постановленої за результатами розгляду судом аналогічного питання, зазначивши, зокрема, те, що у заяві представника відповідача, яка розглядалася у судовому засіданні 11.12.2023, йшла мова про відкладення розгляду справи та встановлення додаткового строку на подання відзиву на позов, тоді як сам процесуальний документ - відзив на позов ще не було подано.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, зважаючи на таке.

Як зазначено вище, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про відмову відповідачу у поновленні строку на подання відзиву на позов.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 6 ч. 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до положень статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно зі статтею 161 Господарського процесуального кодексуУкраїни при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до положень статті 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

При цьому приписи чинного Господарського процесуального кодексу України не пов`язують право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку; в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відтак, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим.

У розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За приписами частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному поданню стороною заяви по суті справи, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в господарському судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників господарського процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ...підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто виходячи з принципу належного урядування державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на вчинення процесуальних дій та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, розумні строки розгляду справи судом.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Вказане відповідає гарантованому принципу доступу до правосуддя та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду, так і учасників справи. Дане покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи один до одного так і до суду. Крім того, означена концепція направлена на уникнення можливості сторонам зловживання наданими їм процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", no. 26976/06, від 20.01.2011).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу верховенства права, а точніше, одного з його елементів принципу правової визначеності.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Натомість, як правомірно встановлено судом першої інстанції, відповідач в заяві про поновлення строку на подання відзиву на позов не навів обґрунтованих доводів та не надав доказів на підтвердження наявності в останнього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі, які б створювали неможливість подання відзиву на позов у встановлений строк, а наведені ним причини не є такими, що не залежали від його волі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2023 про порушення провадження у даній справі судом, відповідно до положень ч. 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Днем вручення судового рішення є день проставленя у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення(абзац 3 частини шостої статті 242 ГПК України).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на замовлення суду, місцезнаходженням ТОВ "Флагман Флексо Фекторі Україна" є: 61172, Харківська область, місто Харків, вулиця Роганська, будинок 159.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції, з матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення Господарського суду Харківської області у справі №922/4820/23 (ухвала від 17.11.2023 про відкриття провадження у справі в паперовій формі) надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою відповідача, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Зазначене відправлення вручено адресату 21.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Укрпошти від 23.11.2023, у зв`язку з чим строк на подання відзиву на позов сплив 06.12.2023.

З огляду на наведене, господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що ним належним чином виконано вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі із повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання та встановленням достатнього строку для подання ним відзиву на позов.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі Олександр Шевченко проти України, заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та Трух проти України (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Наведеним спростовуються викладені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву на позов доводи щодо неотримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.11.2023 та виникнення у нього внаслідок цього можливості бути обізнаним з її змістом лише після ознайомлення 08.12.2023 його представника з її офіційно опублікованим повним текстом на сайті Господарського суду Харківської області та в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

При цьому колегія суддів зазначає, що об`єктивна можливість ознайомлення сторони зі змістом отриманої нею від суду у встановленому порядку копії судового рішення не може пов`язуватись з наявністю у неї відносин представництва з адвокатом, а тому вказані обставини свідчать про відсутність об`єктивних перешкод для подання відповідачем відзиву на позов у встановлений строк, а причини пропуску цього строку мали виключно суб`єктивний характер, тобто зумовлені лише поведінкою відповідача.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції, відхиляючи зазначені доводи, які викладені у клопотанні відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов, відносини представництва між відповідачем і його представником стосуються добросовісності та належності виконання останнім своїх обов`язків представника, неналежне виконанння яких не може слугувати підставами для поновлення строку на подання відзиву.

З вищенаведених підстав щодо відсутності об`єктивних перешкод для підготовки відповідачем після отримання 21.11.2023 копії ухвали суду від 17.11.2023 відзиву на позов у встановлений строк - до 06.12.2023 також вбачається й необґрунтованість тверджень відповідача щодо того, що докладно вивчити всі матеріали справи, позовної заяви та підготувати відзив стало можливим лише після виходу адвоката Писаренко С.Ю. з відпустки, яка тривала з 15.12.2023 до 07.01.2024, тобто в період, який мав місце вже після закінчення наведеного строку.

Щодо посилання відповідача в додаткових письмових поясненнях на те, в іншому судовому процесі з розгляду справи № 922/5062/23 за позовом ТОВ "К+Б Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" про стягнення боргу Господарський суд Харківської області визнав відпустку представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" адвоката Писаренка С.Ю. поважною причиною пропуску строку на подання відзиву на позов і поновив вказаний строк, колегія суддів зазначає, що правова оцінка судом аналогічних підстав, на які сторона посилається в обгрунтування поважності причин пропуску процесуального строку не є обов`язковою для суду та, окрім цього, колегія суддів не вбачає з наведених судом у вказаній справі підстав поновлення відповідного строку аргументів, які б могли спростувати вищезазначену правову позицію щодо відсутності об`єктивних перешкод для підготовки відповідачем після отримання 21.11.2023 копії ухвали суду від 17.11.2023 відзиву на позов у встановлений строк - до 06.12.2023 і таких аргументів відповідачем не наведено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Колегія суддів не може погодитись з доводами скаржника щодо необхідності в даному випадку поновити пропущений ним строк на подання відзиву задля уникнення надмірного формалізму, з урахуванням того, що, як зазначено вище, вказаний строк протягом якого у відповідача були відсутні об`єктивні перешкоди для підготовки відзиву на позов, сплив ще 06.12.2023, тоді як відзив на позов подано лише 15.01.2024, тобто більше ніж через місяць після закінчення вказаного строку, в той час, як зазначено вище, норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, за наявності об`єктивних та непереборних обставин, які зумовили його пропуск, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Враховуючи, що відповідачем не наведено поважних причин пропуску строку на здійснення процесуальної дії з подання відзиву на позов, колегія суддів дійшла висновку, що ці обставини були зумовлені поведінкою відповідача, тобто причинами, які носили суб`єктивний характер, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 129, 269, 271, п. 1 ч.1 статті 275, статтею 276, статтями 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Флексо Фекторі Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.01.2024 у справі № 922/4820/23

залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.І. Бородіна