ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 Справа № 917/2266/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Агро", вул. Польська, буд. 7, м. Полтава, Полтавська область, 36008

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", вул. Гагаріна, буд. 31, с. Новий Калкаїв, Кременчуцький р-н, Полтавська область, 38211

про стягнення 383 183,76 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Агро" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" 383 183,76 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 08.11.2018 року між сторонами Договору поставки № 08/11/18-1 (основний борг).

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копія Договору поставки №08/11/18-1 від 08 листопада 2018 року; копія Специфікації №02/10/23-1 від 02.10.2023; копія Специфікації №02/10/23-2 від 02.10.2023; копія Специфікації №02/10/23-3 від 02.10.2023; копія Специфікації №02/10/23-4 від 02.10.2023; копія Видаткової накладної №1774 від 02.10.2023; копія товарно-транспортної накладної №1774 від 02.10.2023; копія Видаткової накладної №1768 від 02.10.2023; копія товарно-транспортної накладної № 1768 від 02.10.2023; копія Видаткової накладної №1734 від 02.10.2023; копія товарно-транспортної накладної №1734 від 02.10.2023; копія Видаткової накладної №1769 від 02.10.2023; копія товарно-транспортної накладної №РL22F091 від 02.10.2023; копія Акту звірки взаєморозрахунків за період 01.10.2023 - 23.10.2023; копія листа-повідомлення №96 від 24.10.2023; копія доказів направлення Відповідачу листа-повідомлення №96 від 24.10.2023; копія листа-повідомлення №104 від 13.11.2023; копія доказів направлення Відповідачу листа-повідомлення №104 від 13.11.2023; копія Претензії про перерахування заборгованості у сумі 383 183,76 грн. (вих. №109 від 04.12.2023); копія доказів направлення Відповідачу Претензії про перерахування заборгованості у сумі 383 183,76 грн. (вих. №109 від 04.12.2023).

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

26.12.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Агро" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" про стягнення 383 183,76 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 08.11.2018 року між сторонами Договору поставки № 08/11/18-1 (основний борг).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 справу № 917/2266/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 04.01.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, що копію ухвали від 04.01.2024 року доставлено в електронний кабінет відповідача 04.01.2024 року о 12:10 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

08.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Агро" (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (далі Покупець) було укладено Договір поставки №08/11/18-1 (далі - Договір, а.с. 7-11).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця запасні частини (далі по тексту - "Товар"), асортимент, кількість та вартість яких визначатиметься відповідно до рахунків-фактур, видаткових накладних, або специфікацій та додатків до даного договору, які є невід`ємною частиною даного договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах цього Договору. У розумінні даного договору під терміном "Товар" розуміється: запасні частини, шини, акумулятори, комплектуючі, витратні матеріали, мастильні матеріали та технічні рідини, тощо (п. 1.1 Договору);

- оплата вартості Товару, що постачається на умовах цього Договору, здійснюється Покупцем в національній валюті України (гривнях) впродовж 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати отримання кожної поставленої Постачальником партії Товару за відповідними видатковими накладними, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Термін оплати вартості Товару може бути вказано в відповідному додатку до даного Договору (п. 6.3 Договору);

- Договір вступає в силу після його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків по Договору. Договір вважається щорічно продовженим на 1 рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов (п. 10.4 Договору).

Сторонами було укладено до Договору наступні Специфікації : №02/10/23-1 від 02.10.2023, №02/10/23-2 від 02.10.2023, №02/10/23-3 від 02.10.2023 та №02/10/23-4 від 02.10.2023 (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 12-20).

Відповідно до п. 6.1. Специфікацій, Покупець здійснює оплату поставленого товару у термін до 20.10.2023.

За період 01.10.2023 - 23.10.2023 Постачальником здійснено поставку Товарів на загальну суму 383 183,76 грн. (триста вісімдесят три тисячі сто вісімдесят три гривні 76 коп.) в т.ч. ПДВ 20%.

На виконання умов Договору за період 01.10.2023 - 23.10.2023 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 383 183,76 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 21-29), а саме :

- видаткова накладна №1774 від 02.10.2023 на загальну суму 337 555,44 грн в т.ч. ПДВ 20%; товарно-транспортна накладна №1774 від 02.10.2023;

- видаткова накладна №1768 від 02.10.2023 на загальну суму 12 600,00 грн в т.ч. ПДВ 20%; товарно-транспортна накладна №1768 від 02.10.2023;

- видаткова накладна №1734 від 02.10.2023 на загальну суму 20 128,32 грн в т.ч. ПДВ 20%; товарно-транспортна накладна №1734 від 02.10.2023;

- видаткова накладна №1769 від 02.10.2023 на загальну суму 12 900,00 гр. в т.ч. ПДВ 20%; товарно-транспортна накладна №1769 від 02.10.2023.

На виконання умов Договору позивачем було пред`явлено відповідачу відповідні рахунки.

В порушення умов Договору Відповідач не здійснив оплату отриманого товару.

Між сторонами проводилась звірка взаєморозрахунків та складено Акт звірки взаєморозрахунків за період 01.10.2023 - 23.10.2023. Відповідно до цього Акту станом на 23.10.2023 заборгованість покупця перед постачальником складала 383 183,76 грн. Акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 30).

З метою досудового врегулювання спору, 25.10.2023 року Позивачем направлено Відповідачу лист-повідомлення №96 від 24.10.2023 про перерахування заборгованості у сумі 383 183,76 грн за Договором поставки №08/11/18-1 від 08 листопада 2018 року.

Відповідачем згаданий лист отримано, проте залишено без уваги та відповідь не надано.

14.11.2023 року Позивачем направлено Відповідачу лист-повідомлення №104 від 13.11.2023 про перерахування заборгованості у сумі 383 183,76 грн за Договором поставки №08/11/18-1 від 08 листопада 2018 року.

Відповідачем згаданий лист отримано, проте залишено без уваги та відповідь не надано.

05.12.2023 року Позивачем направлено Відповідачу Претензію про перерахування заборгованості у сумі 383 183,76 грн. (вих. №109 від 04.12.2023).

За даними позивача Відповідач умов Договору щодо оплати отриманого товару не виконав, заборгованість останнього перед Позивачем складає 383 183,76.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 та ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не оплатив отриманий товар, заборгованість останнього складає 383 183,76 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 383 183,76 грн заборгованості, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 383 183,76 грн основного боргу, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 5 747,76 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (вул. Гагаріна, буд. 31, с. Новий Калкаїв, Кременчуцький р-н, Полтавська область, 38211, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Агро" (вул. Польська, буд. 7, м. Полтава, Полтавська область, 36008, ) 383 183,76 грн основного боргу та 5 747,76 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення складено та підписано 19.03.2024 (після виходу судді з лікарняного).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик