РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2024Справа № 910/18882/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ"

до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД""

про стягнення 68188,69 грн

Представники сторін:

від позивача Кравченко О.П.

від відповідача: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД"" про стягнення 68188,69 грн, з яких: 50268,83 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 13840,64 грн - інфляційні втрати та 4079,22 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з жовтня 2016 по липень 2022 відповідач, будучи власником квартири 4 по бульв. Гашека Ярослава, 18 у м. Києві, не здійснював оплату послу з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання у справі призначено на 25.01.2024.

28.12.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

03.01.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

05.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача повторно надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач також заявив клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" про витребування доказів; витребувано в Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД"" та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубченка Романа Олександровича, який зареєстрував 14.07.2022 право власності ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" на квартиру 4, по бульв. Ярослава Гашека, 18 в м. Києві, документи, на підставі яких здійснювалася державна реєстрація права власності на майно, а саме: технічний паспорт, серія та номер:Т101: НОМЕР_1 , виданий 04.07.2022, видавник ЄДЕССБ; свідоцтво про право власності (дублікат), серія та номер: 242, виданий 25.06.2021, видавник: Виданий на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА); витяг з протоколу засідання Правління ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" від 30.11.2012 № 46, серія та номер: 1, виданий 12.07.2022; передавальний акт, серія та номер: б/н, виданий 25.04.2014, видавник: ДП "ЕКОС" ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" та ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"", затверджено рішенням правління ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" № 17 від 25 квітня 2014 року. Також вказаною ухвалою відкладено розгляд справи на 22.02.2024.

09.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

22.02.2024 через відділ діловодства суду та через систему "Електронний суд" від позивача надійшли пояснення по справі, а також клопотання про розгляд справи без участі представника позивача у судовому засіданні 22.02.2024.

Представники сторін у судове засідання 22.02.2024 не прибули.

У судовому засіданні 22.02.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 07.03.2024.

06.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення щодо порядку проведення нарахувань за надані послуги.

Представник відповідача у судове засідання 07.03.2024 не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач був повідомлений про судове засідання відповідно до приписів п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа ухвали суду від 22.02.2024.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, враховуючи що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні 07.03.2024 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, з урахуванням письмових пояснень.

У судовому засіданні 07.03.2024 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач зазначає, що на підставі ліцензії, яка видана НКРЕКП відповідно до рішення №198 від 01.06.2012, яке переоформлено рішенням № 1159 від 21.06.2016 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека в м. Києві.

Однак, відповідач не здійснив оплату за отримані з жовтня 2016 року послуги з централізованого опалення та за отримані з вересня 2017 року послуги з гарячого водопостачання, внаслідок чого станом на 19.07.2022 у відповідача утворилася заборгованість у сумі 50268,83 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач нарахував інфляційні втрати у сумі 13840,64 грн та 3% річних у сумі 4079,22 грн.

З урахування поданої відповідачем заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності до заявлених вимог, позивач у поясненнях від 21.02.2024, від 05.03.2024 просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 12.03.2017 по 19.07.2022 у розмірі 27 090,35 грн, заборгованість за спожиті послуги з гарячого водопостачання за період з 01.09.2017 по 19.07.2022 у розмірі 13493,06 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 8 880,99 грн, 3% річних у розмірі 2 532,15 грн.

Позиція відповідача

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на таке:

- ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" зареєструвало право власності на квартиру №4 по бульв. Гашека, 18 - 14.07.2022 року, а відтак саме з цієї дати у відповідача виникло право на володіння, користування та розпорядження своїм майном та відповідно обов`язок сплачувати комунальні послуги та пов`язані з використанням зазначеної квартири платежі;

- типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" 13.10.2021, а тому у позивача відсутні правові підстави для нарахування заборгованості починаючи з 2016 року, оскільки приєднатись до умов опублікованого договору можливо було тільки з 13.10.2021;

- позивач не надав доказів на підтвердження того, що він є надавачем послуг в будинку по бульв. Ярослава Гашека, 18 та не підтвердив своє право на звернення до суду, а надана разом із позовом ліцензія не підтверджує надання послуг та не підтверджує відношення до будинку по бульв. Ярослава Гашека, 18;

- позивач не надав рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії та гарячої води;

- відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.06.2012 № 198 (переоформлене рішенням від 21.06.2016 № 1159) Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" надано ліцензію на постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі вказаної ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" з 01.07.2014 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека в м. Києві.

Позивачем у газеті Хрещатик від 23.07.2014 №103(4503) розміщено повідомлення про те, що з 01.07.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та буде укладати договори з кожним споживачем зазначених комунальних послуг на території Дарницького та Дніпровського районів міста Києва.

Сторонами не було укладено договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до квартири №4 в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека у м. Києві.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" 13 жовтня 2021 року.

Облік теплової енергії на потреби централізованого опалення та гарячого водопостачання по бульв. Гашека Ярослава, буд.18, в місті Києві здійснюється приладом комерційного обліку SA - 94/2М заводський номер 25808, що підтверджується Актом постановки на комерційний облік приладів теплової енергії споживача та Актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди з 2016 по 2022 роки.

На підтвердження факту надання послуг з опалення в межах опалювального періоду, позивачем надано до позовної заяви Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди з 2016 по 2022 роки, звітні відомості за спожите тепло та теплоносій за період з 02.11.2016 по 19.05.2022, наряди на підключення та відключення централізованого опалення у будинку за період 2016-2022 років.

Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди з 2016 по 2022 роки до квартири №4 в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека у м. Києві, наряди на підключення та відключення централізованого опалення та звітні відомості за спожите тепло та теплоносій підписані теплопостачальною організацією (ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" та балансоутримувачем будинку (ОСББ "Гашека 18").

Згідно із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" є власником квартири №4 в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека у м. Києві, загальною площею 99,2 кв.м. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №305235142 сформований 19.07.2022, Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.01.2024 №363169422).

Позивач посилався на те, що з жовтня 2016 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та з вересня 2017 року - послуги гарячого водопостачання у квартиру №4 (опалювальна площа 93,70 кв.м.) в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека у м. Києві.

Проте, незважаючи на відсутність зі сторони відповідача претензій щодо якості отриманих послуг та повідомлень про відмову від їх отримання, вартість вказаних послуг відповідач не сплатив.

За поясненнями позивача, показники будинкового засобу обліку споживання теплової енергії, які додані до позовної заяви, є основою для проведення виконавцем послуги подальшого нарахування споживачам коштів за надані послуги та визначення їх вартості. Показники будинкового засобу обліку теплової енергії (опалення) розподіляються між користувачами приміщень пропорційно до площі займаних споживачами приміщень.

У додаткових поясненнях від 21.02.2024, від 05.03.2024 позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 12.03.2017 по 19.07.2022 у розмірі 27090,35 грн, заборгованість за спожиті послуги з гарячого водопостачання за період з 01.09.2017 по 19.07.2022 у розмірі 13493,06 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 8880,99 грн, 3% річних у розмірі 2532,15 грн.

Проте, оскільки позивач не заявив заяву про зменшення позовних вимог, у строки та порядку встановленому ст.46, 252 ГПК України, суд здійснює розгляд справи у межах заявлених у позовній заяві позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Згідно з положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10.04.2014 р. №1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.06.2012 № 198 (переоформлене рішенням від 21.06.2016 № 1159) Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" надано ліцензію на постачання теплової енергії.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 24.06.2004 року №1875-ІV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, діяв до 01.05.2019), надалі - Закон №1875-ІV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст.13 Закону №1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно із Закону №1875-ІV комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1875-ІV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.641 ЦК України, реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях, отже відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її приєднання (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

23.07.2014 у газеті Хрещатик (№ 103(4503)) позивачем було розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проєкт договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті "Хрещатик" 06.08.2014 року (№ 11 1(4511)).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII (в редакції, чинній на момент існування спірних між сторонами у справі правовідносин), надалі - Закон № 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п.1 ч. 2 ст.7, п.2 ч.2 ст.8 Закону № 2189-VII).

Відповідно до ст.13 Закону № 2189-VII договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно із п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (надалі - Правила №830), послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" 13 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" є власником квартири №4 в будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека у м. Києві, загальною площею 99,2 кв.м. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №305235142 сформований 19.07.2022, Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.01.2024 №363169422).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач зареєстрував право власності на квартиру 14.07.2022.

Відповідно до частини 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Згідно із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для державної реєстрації права власності Приватного акціонерного товариства "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" на об`єкт нерухомого майна, квартиру 4, в будинку 18, по бульв. Гашека Ярослава, в м.Києві є:

технічний паспорт, серія та номер:Т101: НОМЕР_1 , виданий 04.07.2022, сидавник ЄДЕССБ;

свідоцтво про право власності (дублікат), серія та номер: 242, виданий 25.06.2021, видавник: Виданий на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА);

витяг з протоколу засідання Правілння ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" від 30.11.2012 № 46, серія та номер: 1, виданий 12.07.2022;

передавальний акт, серія та номер: б/н, виданий 25.04.2014, видавник: ДП "ЕКОС" ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" та ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"", затверджено рішенням правління ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" № 17 від 25 квітня 2014 року.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 06.06.2008 (дублікат), серія та номер: 242, виданий 25.06.2021, право власності на квартиру 4, в будинку 18, по бульв. Гашека Ярослава, в м.Києві належало ДП "ЕКОС" АТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"".

Відповідно до додатку №2 до передавального акту №1 від 28.02.2013 АТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП "ЕКОС" АТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" за цим передавальним актом, зокрема, квартири 4, в будинку 18, по бульв. Гашека Ярослава, в м.Києві.

Згідно із передавальним актом №17 від 25.04.2014 АТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" прийнято квартири 4, в будинку 18, по бульв. Гашека Ярослава, в м.Києві.

Таким чином, квартиру 4, в будинку 18, по бульв. Ярослава Гашека, в м.Києві передано у власність ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" згідно із рішенням правління ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД"" № 17 від 25.04.2014.

Відтак, необґрунтованими є доводи відповідача, що лише з моменту реєстрації 14.07.2022 у відповідача виник обов`язок сплачувати комунальні платежі.

Водночас, з огляду на те, що законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, та право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, тому у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність договору такі заперечення не повинні братися до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду від 21.04.2020 р. у справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 р. у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 р. у справі № 904/7377/17.

Також відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16).

Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 №1875-ІV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 2189-VII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п.35-37 Правил №830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Як встановлено судом вище, облік теплової енергії на потреби централізованого опалення та гарячого водопостачання по бульв. Гашека Ярослава, буд.18, в місті Києві здійснюється приладом комерційного обліку SA - 94/2М заводський номер 25808 (Акт постановки на комерційний облік приладів теплової енергії споживача, Акт про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди з 2016 по 2022 роки).

Наявними у матеріалах справи доказами, а саме Актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди з 2016 по 2022 роки, звітними відомості за спожите тепло та теплоносій за період з 02.11.2016 по 19.05.2022, нарядами на підключення та відключення централізованого опалення у будинку за період 2016-2022 років підтверджується факт безперебійного надання позивачем послуг з опалення у будинку №18 по бульв. Ярослава Гашека у м. Києві.

Пунктами 24, 25 Правил № 630 передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169 (чинним на момент виникнення правовідносин).

Також з 17.09.2019 процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж станом на момент надання послуг була встановлена Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019.

Проте, відповідачем не подано суду відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла в спірний період в встановленому законодавством порядку та погодження такого відключення з компетентними особами.

Відповідачем не доведено, що він взагалі звертався до компетентних органів, починаючи жовтня 2016 року, так і на момент розгляду справи, з заявою про оформлення такого відключення відповідно до норм чинного законодавства України.

Доказів відключення будинку (квартири №4, в будинку 18, по бульв. Гашека Ярослава у м.Києві від мережі централізованого опалення, зокрема, акту про відключення, матеріали справи не містять.

Доводи відповідача стосовно ненадання позивачем доказів на підтвердження того, що він є надавачем послуг в будинку №188 по бульв. Ярослава Гашека та на підтвердження факту постачання саме відповідачу теплової енергії у квартиру №4 за спірний період є необґрунтованими, оскільки наданими доказами підтверджується факт централізованого постачання теплової енергії у будинок по бульв. Гашека Ярослава у м.Києві, у складі якого є квартира №4, власником якої у спірний період у справі був відповідач, а доказів відключення квартири відповідача від централізованого теплопостачання матеріали справи не містять, а отже обов`язок з оплати наданого теплопостачання у квартиру №4 за спірний період покладено на відповідача.

Разом з цим, стверджуючи про відсутність в матеріалах справи первинних документів бухгалтерського обліку (зокрема, актів), які підтверджують факт реальної поставки теплової енергії, відповідач не надає до матеріалів справи доказів того, що за спірний період він, як споживач, не отримував від постачальника теплову енергію, а відповідно не споживав її у спірний період. Отже, відповідач не був позбавлений права та можливості надати докази які б підтверджували іншу суму заборгованості або взагалі спростовували б її наявність.

Твердження відповідача щодо відсутності у матеріалах справи рахунків на оплату суд відхиляє, оскільки, ненадання позивачем рахунків не є невідкладною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а тому наявність або відсутність рахунку на оплату наданих послуг не звільняє відповідача від обов`язку сплати коштів за надані послуги. Крім того, законодавством визначений кінцевий термін розрахунку, а саме плата за послуги вноситься кожного місяця, що настає за розрахунковим.

У свою чергу, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19 наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18).

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ураховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання по наданню послуг з централізованого опалення з жовтня 2016 року та послуг гарячого водопостачання з вересня 2017 року, а відповідачем, у свою чергу, прийнято надані послуги без будь - яких зауважень.

З огляду на встановлене, заборгованість у розмірі 36775,77 грн за використану теплову енергію підтверджена матеріалами справи та відповідачем не спростована.

Водночас відповідачем у відзиві на позов заявлено вимогу про застосування загального строку позовної давності до даного грошового зобов`язання.

За приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 30775,77 грн за період послуг з централізованого опалення з жовтня 2016 року по липень 2022 року.

Згідно зі статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин 4, 5 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Доказів поважності причин пропуску строку позовної давності щодо стягнення основної заборгованості за спожиті послуги, інфляційних втрат та трьох процентів річних позивачем суду не надано.

Оскільки позовна заява подана до суду 06.12.2023 строк позовної давності слід починати обчислювати з 06.12.2020.

Однак, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин, який був неодноразово продовжений.

Постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відмінено з 30.06.2023.

Окрім того, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259,362, 559, 681, 728,786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Зважаючи на викладене та відповідно до п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, позовна давність щодо позовних вимог, що виникли до 11.03.2017 є пропущеною.

Оскільки, з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, відтак, борг у період з 12 березня 2017 року по 19 липня 2022 року нарахований позивачем в межах строку позовної давності. Здійснивши перерахунок позовних вимог з урахуванням пропуску строку позовної давності, суд дійшов висновку, що сума основного боргу за період з 12.03.2017 по 19.07.2022 становить 27090,35 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, а саме у сумі 3685,42 грн слід відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у сумі 13 493,06 грн за період з 01.09.2017 по 19.07.2022, суд зазначає таке.

До червня 2020 року, нарахування коштів мешканцям будинку 18, по бульв. Ярослава Гашека, в м.Києві, за надані послуги із споживання гарячої води здійснювалося на підставі переданих показників індивідуального засобу обліку, а в разі відсутності індивідуального засобу обліку чи не надання показників індивідуального засобу обліку - по нормі споживання, відповідно до кількості зареєстрованих /проживаючих осіб у квартирі. З червня 2020 року, нарахування коштів мешканцям будинку 18, по бульв. Ярослава Гашека, в м.Києві, за надані послуги із споживання гарячої води здійснювалося на підставі переданих показників індивідуального засобу обліку, а в разі відсутності індивідуального засобу обліку чи не надання показників індивідуального засобу обліку - по показниках будинкового засобу обліку, відповідно до кількості зареєстрованих/проживаючих осіб у квартирі.

У період з 01.09.2017 по 19.07.2022 (включно), нарахування коштів за надані послуги з гарячого водопостачання, згідно розрахунку суми боргу за послугу з гарячого водопостачання, який додано до позовної заяви, відповідачу, як користувачу послуг за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) нараховано вартість спожитих послуг з постачання гарячої води на суму 13493,06 грн. Вищевказана сума нарахованих до сплати коштів складається з:

- вартості спожитої послуги по нормі споживання на 1 особу за період з 1 вересня 2017 року по травень 2020 року;

- вартості спожитої послуги по показниках будинкового засобу обліку з червня 2020 року по травень 2022 року з розрахунку на одну особу.

З розрахунку позивача, доданого до письмових пояснень від 05.03.2024, вбачається, що позивачем наведені показники будинкового приладу обліку питної води, однак, позивач не надав у матеріали справи відомостей щодо таких показників, що унеможливлює суд перевірити правильність таких розрахунків, а також встановити факт постачання гарячого водопостачання відповідачу у квартиру №4 в заявлених обсягах. Ненадання у матеріали справи показників будинкового приладу обліку питної води на підставі яких здійснені розрахунки за період з червня 2020 року по травень 2022 року підтверджена також представником позивача у судовому засіданні 07.03.2024.

Відтак, доводи позивача про наявність у відповідача грошових зобов`язань у розмірі 4893,85 грн (нарахування за послуги гарячого водопостачання з червня 2020 року) є необґрунтованими.

Отже, обґрунтованою до стягнення з відповідача є сума заборгованості за послуги гарячого водопостачання у сумі 7262,35 грн. При цьому позивач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості за послуги гарячого водопостачання за документального підтвердження таких послуг.

Щодо заявленої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, то як встановлено судом вище відповідно до п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, строк позовної давності щодо позовних вимог, що виникли з 12 березня 2017 року є продовженим, а відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги гарячого водопостачання за період з вересня 2017 року по липень 2022 року заявлені позивачем у межах строк позовної давності.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальній сумі 34352,70 грн.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 13840,64 грн та 3% річних у сумі 4079,22 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснюється позивачем до 23.02.2022 (кінцева дата визначена позивачем у позові). З розрахунку позивача вбачається, що нарахування інфляційних втрат на заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення здійснено позивачем з грудня 2016 року, на заборгованість за спожиті послуги з гарячого водопостачання з листопада 2017 року. Нарахування 3% річних здійснено позивачем за кількість днів визначених у розрахунку у межах зазначених вище періодів нарахування.

Як зазначено судом вище, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно зі статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Отже, позивачем пропущений строк позовної давності в частині вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат нарахованих на заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 11.03.2017. Відтак,

Здійснивши перерахунок, нарахованих на заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, інфляційних втрат (нарахованих з травня 2017 року по 23.02.2023) та 3% річних за кількість днів прострочення визначених у розрахунку в межах визначеного позивачем кінцевого періоду нарахування (23.02.2023), судом встановлено, що обґрунтованими до стягнення є сума 3% річних у сумі 1532,09 грн та інфляційні втрати у сумі 3967,02 грн.

За перерахунком суду інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість, що виникла за період з вересня 2017 року по травень 2020 року за спожиті послуги з гарячого водопостачання, обґрунтованими до стягнення є сума 3% річних у сумі 724,76 грн та інфляційні втрати у сумі 1702,97 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме: інфляційні втрати у сумі 5669,99 грн та 3% річних у сумі 2256,85 грн.

Враховуючи приписи ст.76, 77-79, 86 Господарського процесуального кодексу Україні, з огляду на встановлені вище обставини, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальній сумі 34352,70 грн, інфляційні втрати у сумі 5669,99 грн та 3% річних у сумі 2256,85 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

З урахуванням встановлених обставин, відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" та стягнення з Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД"" заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальній сумі 34352,70 грн, інфляційних втрат у сумі 5669,99 грн та 3% річних у сумі 2256,85 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД"" (01010, місто Київ, вулиця Михайла Омеляновича-Павленка, будинок 4/6, ідентифікаційний код 23527052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 20, ідентифікаційний код 37739041) заборгованість у сумі 34352,70 грн, інфляційні втрати у сумі 5669,99 грн, 3% річних у сумі 2256,85 грн та судовий збір у сумі 1664,18 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.03.2024.

Суддя С.О. Турчин