ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2024 р. Справа№ 910/5450/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Полякова Б.М.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гріщенко А.О.

у присутності представників сторін:

від апелянта - Акуленко А.В., Бова Д.В.,

арбітражний керуючий - Шаматрін Є.М.,

від ОСОБА_1 - Кубрак Ж.Б.,

ТОВ "Прайм Логістик Груп" - Саламаха Р.Р.,

вільний слухач - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року

(повний текст складено 20.07.2023 року)

у справі №910/5450/21 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал Транс" арбітражного керуючого Шаматріна Євгена Миколайовича

про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників боржника

у справі №910/5450/21

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Логістик Груп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал Транс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року по справі № 910/5450/21 заяву ліквідатора арбітражного керуючого Шаматріна Євгена Миколайовича про покладення солідарної відповідальності на колишніх керівників товариства з обмеженою відповідальністю «Астрал Транс» (надалі по тексту - ТОВ «Астрал Транс») задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ТОВ «Астрал Транс» і у решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 (надалі по тексту - ОСОБА_3 , апелянт) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 910/5450/21 в частині, у якій ОСОБА_3 визнано солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ТОВ «Астрал Транс», скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заяви про визнання ОСОБА_3 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ТОВ «Астрал Транс». Також апелянт в апеляційній скарзі клопоче про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що не погоджується з висновком місцевого суду щодо притягнення останнього до солідарної відповідальності та зазначає, що підставою для притягнення до солідарної відповідальності має бути відсутній спір про право.

Апелянт зазначає, що господарський суд міста Києва у рішенні від 04.11.2020 року у справі №910/3174/20 встановив, що заборгованість ТОВ «Астрал Транс» перед кредитором ТОВ «Прайм Логістик Груп» станом на 02.03.2020 року складала 1 822 280,56 грн.

Однак, на думку апелянта, до набрання рішенням суду законної сили навряд чи можна вважати, що спір про право між ТОВ «Астрал Транс» та його кредитором ТОВ «Прайм Логістик Груп» був відсутній.

З рішення суду вбачається, що у справі №910/3174/20 ТОВ «Астрал Транс» заперечував щодо задоволення позовних вимог повністю, про що було зазначено у відзиві товариства від 19.05.2020 року.

При цьому, апелянт зазначає, що його лише 08.07.2020 року було призначено керівником ТОВ «Астрал Транс», а тому йому не відомі деталі спору.

Також апелянт зазначає, що рішенням господарського суду міста Києва від 04.11.2020 року у справі №910/3174/20 позов ТОВ «Прайм Логістик Груп» до ТОВ «Астрал Транс» задоволено повністю, стягнуто з останнього на користь ТОВ «Прайм Логістик Груп» суму основного боргу у розмірі 1 418 096,55 грн, пеню у розмірі 349 394,69 грн., 3% річних у розмірі 33 434,24 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 21 355,08 грн. та 27 334,21 грн. судового збору.

Апелянт наголошує, що рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2020 року у справі №910/3174/20 набрало законної сили 08.12.2020 року.

Таким чином, на думку апелянта, спір вважається вирішеним 08.12.2020 року, однак 22.12.2020 року ОСОБА_3 було звільнено з посади керівника ТОВ «Астрал Транс», тому 30-денний строк для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ним не було пропущено.

Крім того, апелянт зазначає, що на його думку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_4 стала кредитором боржника після ухвалення рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 24.09.2020 року у справі №369/4472/20, яким зокрема, стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі з подальшим відрахуванням встановлених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при виконанні рішення суду.

Однак, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково зазначив, що ТОВ «Астрал Транс» 24.09.2020 року виник обов`язок виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі.

Апелянт наголошує, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області не було допущено до негайного виконання.

Також апелянт зазначає про те, що обов`язок виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі виник із моменту набрання рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області законної сили. Судом першої інстанції відповідної дати не встановлено. Не встановлено також судом першої інстанції і дату отримання ТОВ «Астрал Транс» зазначеного рішення суду, та чи було воно отримане товариством взагалі.

Таким чином, відсутні будь-які докази того, що апелянт знав про розгляд справи №369/4472/20, а також про те, що апелянт чи ТОВ «Астрал Транс» отримали копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_3 протягом перебування на посаді керівника товариства не отримував копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року у справі №369/4472/20, що виключає його можливість звернутися до суду із заявою про банкрутство, оскільки останній у період виконання обов`язків керівника ТОВ «Астрал Транс» не знав та не міг знати про те, що товариство є боржником ОСОБА_4

06.11.2023 року на електронну адресу суду від апелянта надійшли письмові пояснення в яких апелянт додатково наголошує, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не встановлював факт обізнаності колишнього керівника ТОВ «Астрал Транс» ОСОБА_3 про факт появи другого кредитора; не досліджував питання чи була поновлена гр. ОСОБА_4 на роботі, як і не досліджував питання чи зверталася гр. ОСОБА_4 до колишнього керівника ТОВ «Астрал Транс» ОСОБА_3 із заявою про її поновлення на роботі.

Крім того, апелянт вказує, що суду першої інстанції було достовірно відомо, що гр. ОСОБА_4 отримала виконавчі листи на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року у справі №369/4472/20 лише 12.03.2021 року, тобто вже після звільнення ОСОБА_3 з посади керівника ТОВ «Астрал Транс».

Апелянт також зазначає, що після отримання виконавчих листів, гр. ОСОБА_4 звернулася до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби та за її звернення було відкрито три виконавчі провадження.

Апелянт вважає, що сам факт пред`явлення гр. ОСОБА_4 до виконання вищезазначених виконавчих листів свідчить про те, що станом на дату їх пред`явлення до виконання її не було поновлено на посаді Начальника відділу мультимодальних перевезень ТОВ «Астрал Транс».

Докази звернення до ТОВ «Астрал Транс» із заявою про поновлення до заяви кредитора про включення грошової вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника ОСОБА_4 надано не було.

Крім того, апелянт наголошує, що як вбачається із постанов про відкриття виконавчих проваджень, рішення суду набрало законної сили - 15.02.2021 року, тобто вже після звільнення ОСОБА_3 з посади керівника ТОВ «Астрал Транс».

Таким чином, висновки суду першої інстанції, в частині того, що гр. ОСОБА_4 набула статусу кредитора ТОВ «Астрал Транс» починаючи з 24.09.2020 року є, на думку апелянта, передчасними та помилковими.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Полякова Б.М., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року по справі №910/5450/21 за заявою ліквідатора ТОВ «Астрал Транс» арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників боржника у справі №910/5450/21 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Логістик Груп» (надалі по тексту - ТОВ «Прайм Логістик Груп») до ТОВ «Астрал Транс» про банкрутство та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 910/5450/21 до надходження матеріалів оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року по справі № 910/5450/21 до Північного апеляційного господарського суду.

06.09.2023 року від господарського суду міста Києва на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 року надійшли матеріали справи №910/5450/2.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 року, у зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 910/5450/21 залишено без руху.

22.09.2023 року на електронну адресу суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 року клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 910/5450/21 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 910/5450/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 910/5450/21. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 призначено на 08.11.2023 року. Вирішено інші процесуальні питання.

06.11.2023 року на електронну адресу суду від апелянта надійшло клопотання про долучення додаткових доказів по справі. Апелянт додає та просить поновити строк на подання доказів та долучити лист ТОВ`Астрал Транс» за підписом ОСОБА_5 на підтвердження отримання боржником рішення Києво-Святошинського районного суду у справі № 369/4472/20.

07.11.2023 року через відділ документообігу суду від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення.

В поданих поясненнях представник ОСОБА_1 зазначає про свою згоду з місцевим судом стосовно того, що для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за зобов`язаннями боржника необхідним є наявність не лише загрози неплатоспроможності боржника, а й існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами строк виконання настав.

Щодо кредитора ТОВ «Прайм Логістик Груп» представник зазначає, що ОСОБА_1 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції намагалася довести, що станом на 1 півріччя 2020 року стану неплатоспроможності ТОВ «Астрал Транс» не було. На підтвердження зазначеної обставини було надано місцевому суду копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за 01.01.2020 -08.07.2020 року, оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 01.01.2020-08.07.2020 року та копію фінансової звітності малого підприємства за 1 півріччя 2020 року від 08.07.2020 року, яку вона не змогла подати до податкових органів в силу того, що її повноваження були припинені.

Також представник зазначає, що суду першої інстанції було вказано і про те, що для складення фінансової звітності за перший квартал 2020 року використовувалися дані бухгалтерського обліку, зокрема, дані зазначені в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 361.

Згідно з цими даними до складу дебіторської заборгованості була включена дебіторська заборгованість перед ТОВ «Астрал Транс» таких товариств: ТОВ «Промторггруп» на суму 1 150 002,19 грн. та ТОВ «Електромашспецсталь» на суму 242 349,02 грн. При цьому, суду наголошувалось, що в ці дебіторські заборгованості були включені до оборотно-сальдової відомості без врахування 126 752,29 грн. пені, яка стягнута з ТОВ «Промторггруп» рішенням у справі №908/3451/19 та 24 943,19 грн. пені та 3% річних, які були стягнуті з ТОВ «Електромашспецсталь» рішенням у справі №905/233/20. Таким чином, фінансова звітність за перше півріччя 2020 року не відображає дебіторську заборгованість на суму 151 695,48 грн.

Що стосується кредитора ОСОБА_4 , то представник ОСОБА_1 зазначає, що оскільки рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, згідно відомостей розміщених на сайті судової влади набрало законної сили 15.02.2021 року та в зв`язку з тим, що в рішенні не зазначено про негайне виконання щодо жодних позовних вимог у ТОВ «Астрал Транс» виникло зобов`язання щодо поновлення на роботі та виплати середнього заробітку починаючи з 15.02.2021 року.

08.11.2023 року на електронну адресу суду від ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 року задоволено клопотання ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи №910/5450/21 на 06.12.2023 року.

06.12.2023 року на електронну адресу суду від ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу суду в оскаржуваній частині - без змін. При цьому, ліквідатор просить поновити ліквідатору «ТОВ «Астрал Транс» строк на подання доказів доданих до відзиву, а саме звіту про фактичні результати аналізу показників фінансової звітності, оцінки надійності та повноти елементів фінансової звітності, визначення виникнення моменту неплатоспроможності т обсягу грошових зобов`язань боржника на момент виникнення цєї загрози ТОВ «Астрал Транс».

Обґрунтовуючи поданий відзив ліквідатор зазначає, що не погоджується з доводами апелянта, з огляду на наступне.

Після подання ліквідатором заяви про покладення на колишніх керівників солідарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Астрал Транс», від ОСОБА_1 , яка була керівником підприємства до ОСОБА_3 надійшли пояснення зі складеною фінансовою звітністю (без жодного підпису) станом на 30.06.2020 року щодо діяльності підприємства. Такий же вигляд мали і оборотно-сальдові відомості по розрахунках з контрагентами, які надані у цих поясненнях, що на думку апелянта, не є належними доказами.

Також і ОСОБА_3 були подані пояснення, в яких зазначені всі дані із пояснень ОСОБА_1 .

Ліквідатором для аналізу діяльності боржника було залучено спеціаліста.

Аудитор встановив факти маніпуляцій, а саме штучне зменшення кредиторської заборгованості шляхом виключення з обліку «дружніх» кредиторів, внаслідок чого зменшується пасив і таким чином також «покращується» фінансовий результат.

При цьому ліквідатор вважає, що ОСОБА_3 , при прийнятті справ підприємства та з аналізу даних у відкритому доступі міг знати і про наявність судових спорів і про реальний фінансовий стан підприємства. При цьому, жодних доказів щодо приймання документів, а так само про їх передачу наступному керівнику ОСОБА_3 до першої інстанції не надав, тому на думку ліквідатора будь-які докази щодо діяльності підприємства, які надаються попередніми керівниками є недопустимим доказами.

Таким чином, ліквідатор просить суд врахувати зазначений звіт аудитора під час розгляду справи, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 року розгляд справи №910/5450/21 відкладено на 31.01.2024 року.

29.01.2024 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення на відзив ліквідатора.

В поданих запереченнях представник зазначає, що поданий ліквідатором відзив не містить жодного заперечення щодо змісту апеляційної скарги.

Фактично зміст відзиву на апеляційну скаргу зводиться до оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №910/5450/20 і на думку представника ОСОБА_1., поданий ліквідатором відзив не може бути прийнятий апеляційним судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Також, на думку представника, не може бути прийнятий судом і звіт аудитора, оскільки він приєднаний до відзиву, який не відповідає вимогам ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, на думку представника, ліквідатором не наведено обґрунтованих обставин, що унеможливили поданням останнім такого звіту, в зв`язку з чим звіт ліквідатор,а як доказ є таким, що поданий з порушенням вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року, у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2024 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Остапенка О.М., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 року справу №910/5450/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року прийнято до провадження у визначеному складі та призначено до розгляду на 31.01.2024 року.

30.01.2024 року на електронну адресу суду від апелянта надійшла відповідь на відзив ліквідатора.

В поданій відповіді апелянт зазначає, що заперечує стосовно поданого відзиву, та вважає, що доданий до відзиву звіт аудитора не відповідає вимогам законодавства та не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції до уваги. При цьому просить відмовити ліквідатору у задоволенні клопотання про поновлення строку неподання доданих доказів до відзиву. Крім того, представник апелянта просить визнати поважними причини неподання раніше доданих до цього доказів. Поновити строк на їх подання та долучити їх до матеріалів справи і відповідно врахувати при ухваленні рішення.

31.01.2024 року представники сторін, які з`явились в судове засідання надали усні пояснення по справі.

31.01.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

21.10.2019 року вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства та відповідно втратив дію Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в зв`язку із чим застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/5450/21 за заявою ТОВ «Прайм Логістик Груп» про банкрутство ТОВ «Астрал Транс».

До господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора ТОВ «Астрал Транс» арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників боржника.

Зокрема, заявник просив суд покласти солідарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ «Астрал Транс» у розмірі 2 002 070,39 грн. на колишніх керівників боржника - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року по справі № 910/5450/21 заяву ліквідатора арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. про покладення солідарної відповідальності на колишніх керівників - ТОВ «Астрал Транс» задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ТОВ «Астрал Транс» і у решті вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняту ухвалу місцевий суд, зазначив, що станом на 24.09.2020 року у ТОВ «Астрал Транс» існувала загроза неплатоспроможності, яка полягала у нездатності ТОВ «Астрал Транс» забезпечити за рахунок своїх активів у розмірі 1 593 764,48 грн. задоволення виконання своїх зобов`язань перед кредиторами ТОВ «Прайм Логістик Груп» у розмірі 1 822 280,56 грн. та ОСОБА_4 у розмірі 30 179,86 грн., строк виконання яких настав за правилами закону, який регулює такі правовідносини (умови Договору та Цивільний кодекс України у випадку ТОВ «Прайм Логістик Груп» та умови трудового договору та Кодексу законів про працю України у випадку ОСОБА_4 ).

З 24.09.2020 року (виникнення зобов`язання ТОВ «Астрал Транс» перед другим кредитором ОСОБА_4 ) обчислюється місячний строк, у який керівник ТОВ «Астрал Транс» ОСОБА_3 (керівник та учасник ТОВ «Астрал Транс» у період з 08.07.2020 по 22.12.2020) був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, якими не передбачено встановлення розміру суми покладеної солідарної відповідальності, а лише встановлення судом порушення вимог вказаної норми, враховуючи що судом визнано ОСОБА_3 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ТОВ «Астрал Транс», вимоги ліквідатора в частині покладення солідарної відповідальності у визначеній сумі коштів (2 002 070,39 грн.), а також в частині покладення солідарної відповідальності на ОСОБА_1 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Зазначена ухвала місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_3 до солідарної відповідальності і переглядається апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи та було вищезазначено, ліквідатор ТОВ «Астрал Транс» арбітражний керуючий Шаматрін Є.М. звернувся до місцевого суду з заявою про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників боржника, зокрема, просив суд покласти солідарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ «Астрал Транс» у розмірі 2 002 070,39 грн. на боржника - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

В обґрунтування вказаної заяви ліквідатором зазначено, що під час здійснення процедури розпорядження майном арбітражним керуючим було проведено аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності та становища на товарних ринках боржника ТОВ «Астрал Транс» на підставі фінансової звітності за 2018 - 2019 роки та додаткових даних, які наявні у відкритому доступі (державні реєстри, тощо).

Серед висновків, викладених у звіті, зазначаються наступні:

- Показники рентабельності підприємства у 2018 - 2019 роках демонструють незадовільні значення та негативні тенденції розвитку, окрім показника коефіцієнт рентабельності продукції. Взагалі проведений аналіз свідчить про недостатню ефективність господарської діяльності, насамперед в 2019 році, нераціональне використання активів підприємства та загальну тенденцію до погіршення становища, що й призвело до його збитковості наприкінці досліджуваного періоду;

- Проте прослідковуються ознаки приховування банкрутства, оскільки у березні 2020 року настав ризик неплатоспроможності - задоволення вимог одного кредитора призвело б до неможливості погашення вимог іншого кредитора. Навіть задоволення вимог кредитора, чиї вимоги виникли першими, вже було неможливим внаслідок недостатності активів боржника для цього.

У частині визначення розміру кредиторської заборгованості та моменту її виникнення, наявності майнових активів боржника для їх погашення, визначення моменту виникнення загрози неплатоспроможності, ліквідатор зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року визнано кредитором у справі № 910/5450/21 по відношенню до боржника ТОВ «Прайм Логістик Груп» на суму 1 926 314,77 грн., з яких: 76 700,00 грн. - перша черга, 1 500 220,08 грн. - четверта черга, 349 394,69 грн. - шоста черга задоволення вимог кредиторів; ОСОБА_4 на суму 75 755,62 грн. з віднесенням до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Ліквідатор зазначив, що визнаючи кредиторські вимоги ініціюючого кредитора до ТОВ «Астрал Транс», суд першої інстанції зазначив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.11.2020 року по справі №910/3174/20 задоволено позовні вимоги ТОВ «Прайм логістик груп». Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь ТОВ «Прайм логістик груп» суму основного боргу у розмірі 1 418 096,55 грн., пеню у розмірі 349 394,69 грн., 3 % річних у розмірі 33 434,24 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 21 355,08 грн. та 27 334,21 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак М.В. від 09.02.2021 року ВП № 64422022 відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 910/3174/20, виданого 08.12.2020 року господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ «Астрал Транс» на користь ТОВ «Прайм Логістик Груп» заборгованості в сумі 1 849 614,77 грн.

У рішенні господарського суду міста Києва від 04.11.2020 року по справі №910/3174/20 судом прийнято твердження позивача, що сума заборгованості відповідача перед позивачем по Договору станом на 02.03.2020 року становить 1 418 096 гривень 55 коп. Розмір такої заборгованості підтверджується відповідними Актами наданих послуг, платіжними дорученнями та відповідними рахунками, що не було сплачено відповідачем. Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 349 394 гривні 69 копійок, 3 % річних у розмірі 33 434 гривні 24 коп., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 21 355 гривень 08 копійок. Відповідно до п.6.12 Договору у разі порушення строків оплати послуг, що надаються Експедитором Клієнту за цим Договором (у тому числі відшкодування витрат понесених Експедитором в інтересах Клієнта), Клієнт сплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплачених в строк послуг, передбачених цим Договором, за кожен день прострочення платежу. Обов`язок сплати пені наступає у Клієнта у випадку надсилання йому Експедитором відповідного рахунку та/або вимоги (претензії). Нарахування пені є правом Експедитора. Здійснивши перерахунок суми пені у розмірі 349 394 гривні 69 копійок, 3 % річних у розмірі 33 434 гривні 24 коп., інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 21 355 гривень 08 копійок, судом його визнано обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку із чим вимога про стягнення вказаної суми пені, інфляційних нарахувань на суму боргу та 3 % річних є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо кредиторських вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Астрал Транс», судом в ухвалі від 21.07.2021 року по справі № 910/5450/21 зазначено наступне.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року у справі № 369/4472/20 визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Астрал Транс» № 4к від 17.03.2020 року. Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника відділу мультимодальних перевезень у ТОВ «Астрал Транс» з 17.03.2020 року. Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі з подальшим відрахуванням встановлених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при виконанні рішення суду. Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь держави судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Крім того, у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року по справі № 369/4472/20 не вказано конкретної суми стягнення середнього заробітку ОСОБА_4 та зазначено при цьому, що оскільки звільнення позивача здійснене з порушенням норм законодавства про працю, наказ підлягає скасуванню, ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 235 Кодексу України з процедур банкрутства України підлягає поновленню на роботі з виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Згідно із поданого заявленим кредитором розрахунку загальна сума невиплаченого середнього заробітку складає 75 755,62 грн.

Ліквідатором зазначено, що загальний розмір дебіторської заборгованості ТОВ «Астрал Транс» станом на 31.03.2020 року складав 1 467,0 тис. грн., будь-яких інших активів боржника під час провадження у справі про банкрутство арбітражним керуючим Шаматріним Є.М. виявлено не було.

З огляду на викладене, ліквідатором зроблено висновок, що загроза неплатоспроможності ТОВ «Астрал Транс» виникла у березні 2020 року, оскільки задоволення вимог одного кредитора (ТОВ «Прайм Логістик Груп») призводило до неможливості погашення вимог іншого кредитора ( ОСОБА_4 ). Більше того, навіть задоволення вимог ТОВ «Прайм Логістик Груп» було неможливим з огляду на недостатність активів для цього.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також матеріалами реєстраційної справи ТОВ «Астрал Транс» керівництво боржником здійснювалося наступними особами:

- до 08.07.2020 року - ОСОБА_1 (керівник та одноособовий засновник);

- з 08.07.2020 року по 22.12.2020 року - ОСОБА_3 (керівник та одноособовий засновник);

- з 23.12.2020 року - ОСОБА_5 (керівник та одноособовий засновник).

Оскільки, у період з березня 2020 року стан неплатоспроможності ТОВ «Астрал Транс» був триваючим та безперервним, на думку ліквідатора, усі вищезазначені особи - керівники банкрута зобов`язані були подати до господарського суду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, однак допустили порушення вимог зазначеної норми.

Місцевий суд зазначив, що правовідносини між кредитором ТОВ «Прайм Логістик Груп» та боржником ТОВ «Астрал Транс» за Договором транспортно-експедиторського обслуговування №77/08-2018 від 28.08.2018 року в частині основної заборгованості та нарахування пені визначені безпосередньо договором, а в частині інфляційних нарахувань на суму боргу та 3 % річних - ст. 625 Цивільного кодексу України, заборгованість боржника перед ТОВ «Прайм Логістик Груп» станом на 02.03.2020 року складала 1 822 280,56 грн.

Правовідносини боржника з ОСОБА_4 є трудовими, а тому регулюється умовами трудового договору та Кодексом законів про працю України.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленнями про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

З огляду на вказані положення трудового законодавства, місцевий суд дійшов висновку, що у ТОВ «Астрал Транс» 24.09.2020 року виник обов`язок поновити ОСОБА_4 на роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 № 43 від 28.02.2023 року загальний розмір активів ТОВ «Астрал Транс» на момент призначення ОСОБА_3 керівником боржника складав 1 593 764,48 грн., який учасниками справи не заперечувався та не спростований.

Доказів наявності будь-яких інших активів у ТОВ «Астрал Транс» станом на 24.09.2020 року матеріали справи не містять.

Отже, станом на 24.09.2020 року у ТОВ «Астрал Транс» існувала загроза неплатоспроможності, яка полягала у нездатності ТОВ «Астрал Транс» забезпечити за рахунок своїх активів у розмірі 1 593 764,48 грн. задоволення виконання своїх зобов`язань перед кредиторами ТОВ «Прайм Логістик Груп» у розмірі 1 822 280,56 грн. та ОСОБА_4 у розмірі 30 179,86 грн., строк виконання яких настав за правилами закону, який регулює такі правовідносини (умови Договору та Цивільний кодекс України у випадку Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Логістик Груп" та умови трудового договору та Кодексу законів про працю України у випадку ОСОБА_4 ).

Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що з 24.09.2020 року (виникнення зобов`язання ТОВ «Астрал Транс» перед другим кредитором ОСОБА_4 ) обчислюється місячний строк, у який керівник ТОВ «Астрал Транс» ОСОБА_3 (керівник та учасник ТОВ «Астрал Транс» у період з 08.07.2020 року по 22.12.2020 року) був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства.

Враховуючи той факт, що ухвала господарського суду від 12.07.2023 року у даній справі оскаржується лише в частині покладення на ОСОБА_3 солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, саме в цій частині вона і переглядається апеляційним судом.

Абзацом 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи (абзац 2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

Підставами покладення солідарної відповідальності на керівника боржника відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства є порушення керівником боржника визначеного абзацом першим частини шостої цієї статті обов`язку та строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, факт чого встановлюється судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

До предмету доказування при вирішенні питання наявності підстав для покладення на керівника боржника солідарної відповідальності у справі про банкрутство, належить встановлення таких обставин:

- виникнення обставин, визначених абзацом 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства щодо загрози неплатоспроможності боржника;

- моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника;

- факту неподання керівником боржника до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника в місячний строк з дня виникнення такого обов`язку;

- обсягу грошових зобов`язань боржника, на момент виникнення загрози неплатоспроможності боржника.

Для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника необхідним є доведення заявником та встановлення судом сукупності таких умов:

- порушення визначеного абзацом 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства місячного строку на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності.

Загроза неплатоспроможності, відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, настає у разі - якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже, умовами/складовими для встановлення щодо боржника загрози неплатоспроможності є:

(1) існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

(2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20 та від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19, а також постановах від 09.06.2022 у справі № 904/76/21, від 06.10.2022 у справі № 903/988/20.

Тобто, в даному контексті, на думку колегії суддів необхідно встановити, по-перше, дату настання строку виконання зобов`язань перед кредиторами, по-друге, їх розмір, по-третє, розмір всіх активів боржника. При цьому, обов`язковому встановленню підлягає і факт обізнаності боржника (його керівника) про наявність вказаних зобов`язань та настання строку їх виконання.

Вказані строки можуть бути пов`язані і з судовими процесами, що ініційовані кредиторами, про які з тих чи інших підстав невідомо боржнику, і з встановленням факту пред`явлення боржнику вимоги про погашення заборгованості з якою пов`язується настання строку виконання зобов`язання, а також отримання вимоги боржником, також окремі вимоги можуть стосуватися зобов`язань боржника, як поручителя, правонаступника, тощо які потребують окремого повідомлення боржника про їх існування та строку їх погашення.

Крім того, слід також враховувати і становище самого керівника боржника за якого, з однієї сторони він має обов`язок ініціювати відносно підприємства провадження по справі про банкрутство, а по- друге, що підставою для самостійного ініціювання провадження по справі про банкрутство за заявою керівника повинна бути загроза реальної неплатоспроможності, яка не може бути усунута керівником інакше, ніж в процедурах банкрутства підприємства, оскільки за інших обставин зазвичай мають місце сумніви щодо реальності процедури банкрутства, ініційованої без мети уникнення розрахунків з кредиторами.

Тобто, з одного боку є обов`язок боржника ініціювати справу про банкрутство (абзац 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства), не дотримання чого може бути підставою для притягнення керівника до солідарної відповідальності, а з іншого боку такі дії боржника можуть бути підставою для звинувачення керівника боржника в ініціюванні фіктивного банкрутства відносно підприємства.

Крім того, слід зазначити, що притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної та субсидіарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. Істотна та явна диспропорція між зобов`язаннями та активами по суті неплатоспроможного боржника та непоінформованість про це кредиторів цілком очевидно порушують права останніх. У зв`язку з цим для захисту майнових інтересів кредиторів боржника запроваджено правове регулювання своєчасного інформування керівником юридичної особи його кредиторів (про неплатоспроможність, недостатність майна) боржника.

Сутність солідарної відповідальності полягає у залученні керівника боржника - юридичної особи щодо якої здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника як правового механізму захисту та відновлення прав кредиторів, які будучи своєчасно необізнаними з його вини про стан неплатоспроможності боржника, а саме про суттєву диспропорцію між обсягом зобов`язань боржника і розміром його активів, вступили з ним у правовідносини (хоча могли б не вступати) внаслідок чого позбавлені можливості задовольнити наявні в них вимоги до боржника.

Обов`язок керівника щодо звернення до суду із заявою про банкрутство виникає у момент, коли добросовісний та сумлінний керівник, який перебуває у подібних обставинах, у рамках стандартної управлінської практики, враховуючи масштаб діяльності боржника, мав об`єктивно визначити наявність факту загрози неплатоспрожності останнього.

Бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин так і публічні інтереси держави.

Частиною 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено презумпцію вини керівника боржника у недотриманні ним обов`язку визначеного абзацом першим цієї норми, адже положення абзацу першого цієї норми визначають імперативним обов`язок керівника боржника зі звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Наведена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість керівнику боржника, на якого покладено тягар доведення відповідних обставин, довести відсутність причинного зв`язку між неможливістю задоволення вимог кредиторів і невиконанням ним обов`язку, визначеного абзацом 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства , щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тлумачення норм ст.ст. 13, 92 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку з положеннями ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що керівник боржника зобов`язаний діяти добросовісно, розумно не лише по відношенню до юридичної особи, а й щодо кредиторів та враховуючи права та законні інтереси останніх, зокрема, повинен своєчасно їх інформувати про стан неплатоспроможності боржника, сприяти їм в отриманні такої інформації, що має вплив на прийняття ними рішень щодо порядку взаємодії з боржником.

Невиконання керівником вимог абзацу 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства щодо звернення до суду в місячний строк за наявності визначених цією нормою підстав із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника свідчить по суті про недобросовісне приховування ним від кредиторів інформації щодо незадовільного майнового становища боржника.

Така поведінка керівника боржника має наслідком нерозумне та недобросовісне прийняття неплатоспроможним боржником додаткових боргових зобов`язань за умов, коли не можуть бути виконані існуючі, свідому неможливість задоволення боржником вимог нових кредиторів від яких були приховані дійсні факти, і як наслідок виникнення збитків в цих кредиторів введених в оману щодо стану платоспроможності боржника зи неплатоспроможності останнього.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у цій справі судове рішення мотивоване тим, що керівником боржника порушено обов`язок, встановлений нормами ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо подання у місячний строк заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Астрал Транс» за наявності ознак загрози неплатоспроможності боржника, що є підставою для застосування солідарної відповідальності.

Звертаючись до суду із заявою про притягнення керівників боржника до солідарної відповідальності ліквідатор боржника наголошував на наявності у боржника невиконаних зобов`язань перед двома кредиторами, а саме ТОВ «Прайм Логістик Груп» та ОСОБА_4 .

Місцевий суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку щодо початку перебігу місячного строку з якого слід відраховувати місячний строк з дати прийняття рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/4472/20, а саме 24.09.2020 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду в силу наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 було звільнено з посади в ТОВ «Астрал Транс» 17.03.2020 року, тобто, коли ОСОБА_3 ще не виконував повноваження керівника ТОВ «Астрал Транс».

В подальшому рішенням Києво-Святошинським районного суду Київської області у справі № 369/4472/20, а саме 24.09.2020 року визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Астрал Транс» № 4к від 17.03.2020 року. Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника відділу мультимодальних перевезень у ТОВ «Астрал Транс» з 17.03.2020 року. Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі з подальшим відрахуванням встановлених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при виконанні рішення суду. Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Астрал Транс» на користь держави судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

При цьому, доказів того, що ОСОБА_3 як керівнику ТОВ «Астрал Транс» з 24.10.2020 року було відомо про рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року по справі № 369/4472/20 матеріали справи не містять.

В матеріалах справи відсутні і докази того, що ТОВ «Астрал Транс» приймало участь в судових засіданнях Києво-Святошинського районного суду Київської області та взагалі було обізнано про розгляд вказаної справи.

Не містять матеріали справи і доказів звернення гр. ОСОБА_4 до керівника ТОВ «Астрал Транс» ОСОБА_3 із заявою про її поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавчі листи на виконання вищезазначеного іршеня суду ОСОБА_4 отримала лише 12.02.2021 року та 05.04.2021 року було відкрито виконавчі провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про стягнення ТОВ «Астрал Транс» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.03.2020 року до дня поновлення на роботі; поновлення ОСОБА_4 на посаді у ТОВ «Астрал Транс».

Таким чином в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази обізнаності ОСОБА_3 під час перебування його на посаді керівника боржника про рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року у справі № 369/4472/20, та відповідно його обов`язку щодо поновлення ОСОБА_4 на посаді та проведення із нею відповідного розрахунку.

Крім того, колегія суддів зважає також і на той факт, що ОСОБА_4 не може розглядатись як типовий кредитор боржника, оскільки між останніми ніколи не було господарських правовідносин та ОСОБА_4 не була і не є контрагентом боржника.

Та виникнення її, як другого кредитора боржника, з яким суд першої інстанції пов`язав обов`язок керівника ініціювати банкрутство ТОВ «Астрал-Транс» жодним чином не пов`язане з діями (бездіяльністю) та/або рішеннями саме керівника ОСОБА_3 .

Як убачається з матеріалів справи з вимогами до боржника в справі про банкрутство інші кредитори не звертались, тобто вважати доведеним факт того, що ОСОБА_3 маючі боргові зобов`язання перед кредиторами ТОВ «Прайм Логістик Груп» та ОСОБА_4 , які за твердженнями ліквідатора, перевищували активи підприємства, свідомо приховував такий стан підприємства від інших кредиторів та продовжував нарощувати боргові зобов`язання не вбачається за можливе.

Крім того, і розмір боргових зобов`язань на яких наполягає ліквідатор, враховуючи визнані та розраховані в подальшому вимоги ОСОБА_4 (1 925 370, 39 грн.), не є надто критичним порівняно з розміром активів боржника (1 593 764,48 грн.), які підтверджені станом на 24.09.2020 року.

Таким чином, ліквідатором не доведено, що саме за період виконання ОСОБА_3 повноважень керівника ТОВ «Астрал Транс» мали місце порушення ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №910/5450/21 - скасуванню.

В іншій частині ухвала господарського суду міста Києва не оскаржувалась і відповідно судом апеляційної інстанції не переглядалась.

Під час розгляду апеляційної скарги представниками апелянта та ліквідатором Шаматріним були подані додаткові докази, що не подавались до суду першої інстанції з клопотаннями про поновлення таких строків. Судом апеляційної інстанції вказані клопотання визнані необґрунтованими та відповідні докази під час розгляду апеляційної скарги до уваги не приймались.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №910/5450/21 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №910/5450/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ліквідатора арбітражного керуючого Шаматріна Євгена Миколайовича відмовити повністю.

3. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

4.Матеріали справи №910/5450/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 13.03.2024 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді Б.М. Поляков

О.М. Остапенко