РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024Справа № 910/19072/23

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" м. Києва

до Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 148886,78 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2023 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем були укладені договір № 530051 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 25 липня 2018 р., угода № Р-530051/2023/07 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію від 17 липня 2023 р. до вищевказаного договору.

Всупереч умов указаної угоди про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію, останній прострочив сплату передбачених цією угодою сум, заборгувавши йому станом на 14 грудня 2023 р. 130619,71 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, 653,10 грн. борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 719,30 грн. три проценти річних з простроченої суми, 10363,69 пені, 6530,98 грн. штрафу, а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на неможливість виконання зобов`язання у передбачені договором строки внаслідок форс-мажорних обставин, які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", а в подальшому введенням воєнного стану в Україні. Вказував, що у листопаді 2023 року на його підприємстві було змінено керівника у зв`язку з цим для повного та всебічного вивчення документації необхідно достатньо часу. Також зазначав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" № 206 від 5 березня 2022 р. установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. Також просив відстрочити сплату боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання до закінчення воєнного стану в Україні.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 530051 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію на потреби опалення та вентиляції - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до договору, підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (Додаток № 2), а відповідач - оплачувати вартість теплової енергії на умовах договору.

Згідно Додатків №№ 8, 9 до договору постачання теплової енергії здійснюється до об`єкту по вул. Антоновича, 102 у м. Києві.

Відповідно до умов п. 2.3.1. договору споживач зобов`язався додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно п. 2 Додатку № 4 до договору споживач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Облік споживання абонентом теплової енергії проводиться за приладами обліку (п. 5.1. договору).

Відповідно до умов п.п. 1, 3 Додатку № 3 до договору розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію енергопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку.

Строк дії договору відповідно до умов розділу 8 договору встановлений з 25 липня 2018 р. та діє до 20 вересня 2020 р. Керуючись ст. 631 ЦК України сторони домовились про те, що дія договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 1 травня 2018 року. Доповненням до договору від 1 вересня 2020 р. сторони продовжили строк дії договору до 31 жовтня 2023 року.

17 липня 2023 р. між позивачем та відповідачем укладено угоду № Р-530051/2023/07 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530051 від 25 липня 2018 р.

За умовами угоди відповідач визнав заборгованість за спожиту теплову енергію за спірним договором станом на 1 липня 2023 р. у розмірі 130619,71 грн. та зобов`язався протягом липня-жовтня 2023 років сплачувати вказану суму боргу щомісячними платежами згідно з додатком № 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця. Крім того, оплачувати поточне споживання теплової енергії за основним договором.

Вказані обставини підтверджуються, наявними у справі копіями вищевказаного договору та угоди.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, двостороннім актом звіряння розрахунків за теплову енергію станом на 31 травня 2023 р., довідкою про стан розрахунків за спожиту теплову енергію за період липня-вересня 2023 р. стверджується факт заборгованості відповідача за угодою про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 14 грудня 2023 р. у розмірі 130619,71 грн.

Доказів належної оплати за угодою суду не надано.

Посилання відповідача на неможливість належного виконання зобов`язання за спірним договором внаслідок форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" є безпідставними, оскільки угода № Р-530051/2023/07 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію від 17 липня 2023 р. укладена вже після запровадженням на території України карантинних заходів, вплив яких на відносини сторін вже можна було передбачити.

Також посилання відповідача на виникнення після 24 лютого 2022 року форс-мажорних обставин, спричинених введенням воєнного стану в Україні, в силу вимог чинного законодавства не дають підстав для звільнення його від виконання грошового зобов`язання за цією угодою та договором на постачання теплової енергії у гарячій воді.

Відповідачем не доведено, що військова агресія Російської Федерації проти України прямо вплинула на неможливість своєчасного виконання ним взятих на себе зобов`язань за договором.

Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому правові підстави перекладати комерційний ризик відповідача на позивача шляхом звільнення першого від виконання прийнятих зобов`язань відсутні.

Тому суд критично оцінює посилання відповідача на виникнення обставин непереборної сили, які давали б підстави для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язань.

Умовами п. 8 угоди сторони погодили, що у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним угоди у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за угодою, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 130619,71 грн. боргу, 653,10 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 719,30 грн. три проценти річних з простроченої суми, 10363,69 пені, 6530,98 грн. штрафу.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022 р. є необґрунтованими, оскільки відповідач є юридичною особою, споживачем за договором № 530051 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 25 липня 2018 р., а відтак не відноситься до категорії населення, на яку розповсюджується дія вищенаведеної постанови Кабінету Міністрів України.

Подане відповідачем клопотання про відстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає, оскільки, не надано доказів наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим, та зумовлюють відповідно до вимог закону його відстрочку.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Підприємства по утриманню житлового фонду Національної спілки художників України (04053, м. Київ, вул. Смірнова-Ласточкіна, 21, код 32455477) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, код 40538421) 130619,71 грн. боргу, 653,10 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 719,30 грн. три проценти річних з простроченої суми, 10363,69 пені, 6530,98 грн. штрафу, 2684 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар