РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2024Справа № 35/176

Господарський суд міста Києва у складі головуючої судді Літвінової М.Є.,

суддів Івченко А.М., Трофименко Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, пров. Несторівський, 3-5)

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1)

третя особа-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор комплект» (03142, місто Київ, ВУЛ. МАЛИНСЬКА, будинок 2-А)

третя особа-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАКЛЮКС» (01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 3, офіс 174)

третя особа-3 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, будинок 6)

про визнання укладеним договору зберігання природного газу

Представники учасників справи:

від позивача: Перепелиця А.В.

від відповідача: Кухтик В.М.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: Когутенко М.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2011 року ПАТ "Укрнафта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (правонаступником якої є Акціонерне товариство "Укртрансгаз") про визнання укладеним між позивачем і відповідачем договору зберігання природного газу, направленого листом № 3 від 16.02.2011, у викладеній позивачем редакції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2011 порушено провадження у справі №35/176, розгляд справи призначено на 23.05.2011.

20.05.2011 через відділ діловодства суду від ПрАТ «Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту» надійшов відзив на позовну заяву, у якому останнє просило позовні вимоги задовольнити.

23.05.2011 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

23.05.2011 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив провадження у даній справі припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2011 на підставі ст.27 ГПКУкраїни залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ НАК "Нафтогаз України", розгляд справи відкладено на 08.06.2011.

08.06.2011 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України».

У судовому засіданні 08.06.2011 представником відповідача були подані пояснення, у яких він проти позову заперечував та просив провадження у справі припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2011 на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 20.06.2011.

У судовому засіданні 20.06.2011 представником ПАТ «НАК «Нафтогаз України» були подані письмові пояснення у справі, у яких останнє зазначило, о позовні вимоги задоволенню не підлягають, а провадження у справі слід припинити.

У судовому засіданні 20.06.2011 представником позивача були подані заперечення на пояснення ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 №35/176 продовжено строк вирішення спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 04.07.2012.

04.07.2011 через відділ діловодства суду представником відповідача було подане клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду та вирішення Господарськи судом міста Києва по суті справ № 8/88, № 31/101 за позовом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ПАТ «Укрнафта» про зобов`язання укласти договори поставки природного газу та виконання обов`язку в натурі.

04.07.2011 через відділ діловодства суду представником відповідача було подане клопотання про призначення у даній справі економічної експертизи з метою визначення та встановлення факту наявності або відсутності природного газу ПАТ «Укрнафта» в підземних сховищах газу ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», видобутого за договором № 35/176-СД від 11.11.1999 про спільну діяльність в Охтирському нафтогазопромисловому районі, не пов`язаної із створенням юридичної особи, укладеного ПАТ «Укрнафта» із ЗАТ «Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту».

У судовому засіданні 04.07.2011 представником ПАТ «НАК «Нафтогаз України» були подані письмові пояснення у справі на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 у даній справі.

У судовому засіданні 04.07.2011 представником позивача були подані письмові пояснення у справі на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 у даній справі з долученими до них документами.

У судовому засіданні 04.07.2011 оголошувалася перерва.

Згідно з розпорядженням Голови Господарського суд міста Києва від 04.07.2011 призначено колегіальний розгляд справи №35/176 у наступному складі суддів: головуюча суддя Літвінова М.Є., судді Борисенко І.І., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2011 розгляд справи призначено на 25.07.2011.

У судовому засіданні 25.07.2011 представником позивача були подані заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі.

У судовому засіданні 25.07.2011 представником позивача були подані заперечення на клопотання відповідача про призначення економічної експертизи.

У судовому засіданні 25.07.2011 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 08.08.2011.

05.08.2011 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2011 у справі №35/176 призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2011 провадження у справі зупинено на підставі п.1 ч.2 ст.79 ГПК України.

26.09.2011 від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

1611.2011 на запит суду матеріали справи 35/176 були повернуті до Господарського суду міста Києва для розгляду та вирішення по суті клопотання експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2011 поновлено провадження у справі №35/176, розгляд справи призначено на 12.12.2011.

09.12.2011 через відділ діловодства суду представником позивача на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2011 були надані письмові пояснення у справі та копії витребуваних документів згідно наведеного переліку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2011 на підставі п.1 ч.2 ст.79 ГПК України провадження у справі №35/176 зупинено до проведення судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2011.

19.03.2012 до суду надійшов висновок судово-економічної експертизи № 8675/11-45 від 29.02.2012.

Згідно з розпорядження Заступника Голови господарського суду міста Києва від 19.03.2012, у зв`язку із поданою суддею Борисенко І.І. заявою, призначено колегіальний розгляд справи №35/176 у наступному складі суддів: головуюча суддя Літвінова М.Є., судді Спичак О.М., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2012 справу №35/176 прийнято колегією суддів до провадження, поновлено провадження справі, розгляд справи призначено на 25.04.2012.

05.04.2012 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення у справі повторної економічної експертизи.

23.04.2012 через відділ документообігу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2012 призначено у справі № 35/176 повторну судову економічну експертиз, проведення якої доручено КНДІСЕ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2012 на підставі п.1 ч.2 ст.79 ГПК України провадження у справі №35/176 зупинено до проведення повторної судової економічної експертизи та повернення справи до Господарського суду міста Києва.

18.10.2022 на адресу суду надійшов висновок судово-економічної експертизи № 6074/9582/12-45 від 17.10.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2012 відповідно до ч.3 ст.79 ГПК України поновлено провадження у справі №35/176, розгляд справи призначено на 14.11.2012.

14.11.2012 через відділ документообігу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.10.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2012 на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 12.12.2012.

Згідно з Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 12.12.2012, на підставі поданої суддею Спичаком О.М. заяви щодо зміни складу колегії суддів, призначено колегіальний розгляд справи №35/176 у наступному складі суддів: головуюча суддя Літвінова М.Є., судді Івченко А.М., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 12.12.2012 справу № 35/176 прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів. Розгляд справи призначено на 28.01.2013.

25.01.2013 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення у справі.

25.01.2013 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про заміну відповідача - ДП "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", на підставі ст.25 ГПК України.

28.01.2012 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача від 25.01.2012.

У судовому засіданні 28.01.2013 на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до 11.02.2013.

08.02.2012 через відділ діловодства суду представником позивача подані заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду від 11.02.2013 у зв`язку із перебуванням судді Шаптала Є.Ю. у відрядженні змінено склад суду, призначено колегіальний розгляд справи у складі суду: головуюча суддя Літвінова М.Є., судді Івченко А.М., Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2013 справу № 35/176 прийнято колегією суддів до свого провадження. Розгляд справи призначений на 11.02.2013.

У судовому засіданні 11.02.2013 представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справ №8/88, №31/101, що перебувають у провадженні Господарського суду міста Києва, подане через канцелярію суду 12.12.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2013 замінено відповідача - Дочірнє підприємство "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України, на правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", та зупинено провадження у справі №35/176 до вирішення пов`язаної із нею справи №8/88 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "укрнафта", третя особа Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про зобов`язання укласти договір та справи №31/101 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" про зобов`язання укласти договір.

30.06.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2023 поновлено провадження у справі №35/176, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №35/176 призначено на 25.10.2023.

20.10.2023 через електронну пошту суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

23.10.2023 через систему "Електронний суд" від представника АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшли письмові пояснення у справі.

24.10.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор комплект" надійшла заява про вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 замінено Приватне акціонерне товариство "Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту" на його правонаступників - Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор комплект» (третя особа-1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАКЛЮКС» (третя особа-2). Замінено Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (АТ "УКРТРАНСГАЗ") (відповідач). Замінено Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ") (третя особа-3). Підготовче засідання відкладено на 15.11.2023.

15.11.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

У підготовче засідання 15.11.2023 представники третіх осіб-1,-2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу № 35/176 до судового розгляду по суті на 20.12.2023.

У судове засідання 20.12.2023 представники третіх осіб - 1, -2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 20.12.2023 оголошувалася перерва до 23.01.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Івченко А.М. на лікарняному, розгляд справи №35/176 23.01.2024 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 повідомлено учасників справи про призначення судового засідання на 13.02.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Літвінової М.Є., яка є головуючою суддею (доповідачем) у даній справі, на лікарняному розгляд справи №35/176 13.02.2024 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 повідомлено учасників справи про призначення судового засідання на 28.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судове засідання 28.02.2024 представники третіх осіб -1, -2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У силу ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 28.02.2024 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.02.2024 проти позову заперечував у повному обсязі.

Представник третьої особи-3 у судовому засіданні 28.02.2024 просив у позові відмовити.

У судовому засіданні 28.02.2024 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.11.1999 між ВАТ «Укрнафта» (НГВУ «Охтирканафтогаз») ЗАТ «НДІКБ бурового інструменту» і «VIRTUAL INVESTMENTS LLC» було укладено договір № 35/176 про спільну діяльність в Охтирському нафтогазопромисловому районі, за яким учасники зобов`язалися шляхом об`єднання коштів і майна спільно діяти в сфері підвищення видобутку нафти і газу в Україні.

16.02.2011 ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу (філії) НВГУ «Охтирканафтогаз», як уповноважений учасник договору № 35/176 від 11.11.1999 про спільну діяльність в Охтирському нафтогазопромисловому районі, направило відповідачу лист за вих. № 3 від 16.02.2011 з підписаним зі своєї сторони проектом договору зберігання природного газу.

Вказаний лист було отримано відповідачем 21.02.2011, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні про отримання поштового відправлення.

Утім, відповідач договір зберігання природного газу, надісланий листом за вих. № 3 від 16.02.2011, не підписав, протокол розбіжностей не склав, відмови від договору позивачу не надіслав, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання укладеним вказаного договору зберігання природного газу у редакції проєкту договору, викладеного у прохальній частині позовної заяви.

Так, у запропонованому у прохальній частині позовної заяви проєкті договору наведено, зокрема, такі умови:

- строк дії договору в частині зберігання газу встановлений до 15.04.2011, в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного виконання позивачем своїх зобов`язань за даним договором;

- вартість послуг зберігача за зберігання природного газу визначено згідно з нормативно-правовим актом, яким встановлені тарифи на послуги відповідача, а саме відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 11.05.2006 №575 «Про затвердження тарифу на послуги з зберігання природного газу у підземних сховищах газу для ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»;

- у пункті 2.1 визначено, що поклажодавець на підставі цього договору передає зберігачу газ на зберігання в обсязі 3 641,664 тис.м.куб., з яких:

2.1.1. 771,204 тис.м.куб. природного газу, що видобутий у вересні - грудні 2007 року та переданий на зберігання в ПСГ;

2.1.2. 123,191 тис.м.куб. природного газу, що видобутий у квітні 2008 року та переданий на зберігання в ПСГ;

2.1.3. 2 747,269 тис.м.куб. природного газу, який переданий в газотранспортну систему та який поклажодавець планує передати на зберігання в ПСГ, з яких:

-377,539 тис.м.куб., який видобутий у січні - березні 2008 року;

-1 280,844 тис.м.куб., який видобутий у травні - грудні 2008 року;

-1 088,886 тис.м.куб., який видобутий у січні - жовтні 2009 року;

2.1.4. інші обсяги газу, які поклажодавець планує прийняти від третіх осіб та передати зберігачу для зберігання в ПСГ протягом дії цього договору.

Не погоджуючись із заявленою вимогою, відповідач зазначені позивачем у п. 2.1.3 проєкту договору обсяги природного газу заперечує з мотивів недоведеності факту їх видобутку і передачі, а також з огляду на те, що 244 млн. куб.м природного газу, видобутого по спільній діяльності з позивачем у 2006-2007 роках і який знаходився в ПСГ відповідача, було відібрано НАК "Нафтогаз України" та реалізовано населенню у 1-му кварталі 2008 року, про що свідчать акти відбору природного газу № 421-41/2 і № 421-41/3 від 26.04.2008.

У свою чергу АТ "НАК "Нафтогаз України" у поданих поясненнях наполягає, що запропонований позивачем проєкт договору не може бути визнаний прийнятним для укладення з відповідачем, оскільки вартість зберігання (тариф на закачування, тариф на зберігання та тариф на відбір) визначена у ньому на підставі постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 11.05.2006 № 575 «Про затвердження тарифу на послуги з зберігання природного газу у підземних сховищах газу для ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», яка втратила чинність. Крім цього, у разі задоволення позову спірний договір буде укладений вже після спливу строку, визначеного п. 9.1 проєкту договору, для виконання відповідачем свого обов`язку зі зберігання газу, що позбавить його можливості виконати такий обов`язок належним чином та може мати несприятливі економічні наслідки для зберігача у вигляді застосування до нього господарських санкцій. Також, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 09.08.2023 у справі № 46/603 та від 01.12.2021 у справі №46/606, третя особа-3 стверджує про обрання позивачем неналежного способу захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1, 2 статті 5 ГПК України).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 зазначеної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Водночас питання належності та ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права або законного інтересу підлягає вирішенню судами після повного встановлення усіх фактичних обставин справи, а також після з`ясування того, чи існує у позивача право або законний інтерес та чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 у справі № 922/2529/19).

У справі, що розглядається, позивачем обрано такий спосіб захисту порушеного права, як визнання укладеним договору за рішенням суду відповідно до ст. 187 ГК України.

Так, за змістом частини 1 наведеної норми спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (частина 2 наведеної норми).

Переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування. В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору (див. постанову Верховного Суду у складі суддів об `єднаної палати Касаційного господарського суду від 25.05.2018 у справі № 61/341).

З огляду на те, що в ринкових умовах господарювання договори повинні укладатися, як правило, на основі вільного волевиявлення сторін, перелік випадків, коли можливе укладання господарських договорів за рішенням суду, обмежений. Так, відповідно до ст. 187 ГК України господарські суди розглядають спори про спонукання до укладання договору чи з умов договору у разі, якщо: а) договір укладається за державним замовленням, прийняття якого є обов`язковим для відповідного суб`єкта господарювання (стаття 183 цього Кодексу) або б) існує публічне зобов`язання суб`єкта господарювання (стаття 178, частина 6 статті 179 цього Кодексу), або в) укладався попередній договір і одна з його сторін ухиляється від укладення основного договору (стаття 182 цього Кодексу), або г) наявна згода обох сторін на розгляд спору судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

У розумінні ст. 187 ГК України і ст. 649 ЦК України переддоговірний спір може полягати у розбіжностях між сторонами щодо змісту (спір про врегулювання розбіжностей) або виникати у разі відмови чи ухиленні від його укладення (спір про спонукання укласти договір).

Однак, у даному випадку спір не стосується врегулювання розбіжностей, а є спором про спонукання до укладення договору щодо послуг зберігання природного газу, які надавалися у вересні 2007 - жовтні 2009 року, з підстав відмови та невизнання відповідачем факту закачування позивачем визначеного обсягу природного газу та його належності позивачу.

Тобто між сторонами фактично існує спір про право щодо природного газу (обсягів та підстав набуття), який, за твердженням позивача, був видобутий в рамках виконання договору про спільну діяльність та переданий в газотранспортну систему відповідача у вересні 2007 - жовтні 2009 року. Наявність саме такого спору між сторонами опосередковано підтверджує і відповідач, наполягаючи на встановленні судом при розгляді даної справи винятково обсягів газу.

Суд не вправі ухвалювати рішення про укладення договору, якщо питання стосується зобов`язання, що вже було виконано (передано майно або вчинено інші дії) до передачі та вирішення переддоговірного спору судом. Такий висновок випливає із системного тлумачення норм частини 2 статті 180 ГК України, частини 2 статті 187 ГК України, частини 3 статті 631 ЦК України, що визначають підстави виникнення господарських зобов`язань; момент визнання укладеним господарського договору за рішенням суду; та можливість поширювання умов договору на зобов`язання, що виникли у сторін до його укладення, лише за домовленістю сторін, а не за рішенням суду. У такому разі, якщо одна із сторін вже здійснила фактичні дії без достатньої правової підстави, то правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Суд акцентує увагу на тому, що переддоговірний спір про укладення договору у розумінні абз. 11 ч. 2 ст. 20 ГК України є способом установлення правовідносин, а не способом установлення юридичного факту, котрим захист цивільних прав та інтересів не досягається.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших, встановлених судом обставин.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01.12.2021 у справі № 46/606, від 09.08.2023 справі № 46/603, правовідносини у яких є подібними до правовідносин у розглядуваній справі, у зв`язку з чим вказані висновки згідно присів ч. 4 ст. 236 ГПК України були враховані судом при вирішенні даного спору.

За наведеного позовні вимоги ПАТ "Укрнафта" до АТ "Укртрансгаз" задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.03.2024.

Головуюча суддя М.Є. Літвінова

Судді А.М. Івченко

Т.Ю. Трофименко