ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
04 березня 2024 року Справа № 915/1586/23
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.
від позивача (представник позивача) в судове засідання не з`явився,
від відповідача (представник відповідача) в судове засідання не з`явився,
від 3-ї особи (представник 3-ї особи) в судове засідання не з`явився,
розглянувши заяву (вх.№1763/24 від 13.02.2024) Фізичної особи-підприємця Сухачова Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення, у справі,
представник позивача: адвокат Головко Владислав Олегович,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фізична особа-підприємець Сухачов Олександр Валерійович, АДРЕСА_1 ,
представник третьої особи, адвокат Цимбалюк Оксана Петрівна
про: - визнання недійсним протокольного рішення;
- визнання недійсним договору про закупівлю.
- визнати недійсним протокольне рішення №73 уповноваженої особи з питань проведення публічних закупівель Управління з питань надзвичайних ситуацій та взаємодії з правоохоронними органами Южноукраїнської міської ради щодо учасника ФОП Сухачова О.В.;
- визнати недійсним договір про закупівлю №189/23 від 10.10.2023.
Ухвалою суду від 30.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Фізичну особу-підприємця Сухачова Олександра Валерійовича
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Фізична особа-підприємець Сухачов Олександр Валерійович звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою від 13.02.2024 (вх.№1763/24 від 13.02.2024) в якій просить суд винести додаткове рішення у справі №915/1586/23, яким стягнути з ТОВ ДІАС ТРЕЙДІНГ на користь ФОП Сухачова О.В. судові витрати у сумі 15 800,00 грн., понесені ФОП Сухачовим О.В. на професійну правову (правничу) допомогу.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2024, ухвалено розгляд заяви (вх.№1763/24 від 13.02.2024) Фізичної особи-підприємця Сухачова Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення здійснювати поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку у розумний строк. Призначено розгляд заяви (вх.№1763/24 від 13.02.2024) Фізичної особи-підприємця Сухачова Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення на 04.03.2024 об 11:00.
Позивач через систему «Електронний суд» надав клопотання (вх.№2290/24 від 28.02.2024) в якому з посиланням на норми ч.5 ст.126 ГПК України щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката зазначає, що третьою особою надано акт приймання-передачі наданих послуг згідно якого, представником 3-ї особи, були надані послуги, зокрема, щодо підготовки додаткових пояснень на позовну заяву. Зазначає, що ст.161 ГПК України не передбачений такий процесуальний документ, як додаткові пояснення 3-ї особи. Крім того, 3-ю особою самостійно були надані пояснення на позовну заяву. Також, вказує, що зразки заяв містяться в електронному суді, а тому час та зусилля на їх створення мінімальними. Враховуючи викладене, просить суд відмовити третій особі ФОП Сухачову О.В. у витратах на професійну правничу допомогу.
ФОП Сухачову О.В. через систему «Електронний суд» надав заяву (вх.№2368/24 від 29.02.2024) в якій просить суд розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі заявника.
Розглянувши заяву (вх.№1763/24 від 13.02.2024) Фізичної особи-підприємця Сухачова Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно з п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Положеннями ч.5 ст.50 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору мають процесуальні права та обов`язки, встановлені ст. 42 цього Кодексу.
Частиною 13 ст.129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Під час розгляду справи третя особа заперечувала проти задоволення позову.
Так, за результатами розгляду справи ФОП Сухачов О.В. просить покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 800,00 грн.
Статтею 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частина перша статті 123 ГПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, зазначено, що частинами 1 та 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу третьою особою надано:
- договір №6/11/2023 від 16.11.2023 про надання професійної правової (правничої допомоги) (а.с.65-66 т.2);
- акт №1 від 08.02.2024 прийому-передачі наданих послуг за Договором №6/11/2023 про надання професійної правової (правничої) допомоги від 16.11.2023 (а.с.64 т.2);
- додаткову угоду №1 від 16.11.2023 до Договору №6/11/2023 про надання професійної правової (правничої) допомоги від 16.11.2023 (а.с.63 т.2);
- платіжну інструкцію №241183 від 13.02.2024 на суму 15 800,00 грн. (а.с.62 т.2).
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 16 листопада 2023 року між адвокатом Цимбалюк Оксаною Петрівною (адвокат) та Фізичною особою підприємцем Сухачовим Олександром Валерійовичем (клієнт) було укладено Договір №6/11/2023 про надання професійної правової (правничої) допомоги (далі Договір), предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів клієнта (п.1 Договору).
У відповідності до п.2 Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу, представляти і захищати права та інтереси Клієнта перед усіма державними і недержавними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від їх форм власності і підпорядкування (зокрема в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, управліннях, міністерствах, відомствах, їх структурних підрозділах, державних комітетах та підвідомчих їм органах, посольствах та консульствах іноземних держав в Україні, банківських, інших фінансово-кредитних установах, органах юстиції, у тому числі і в управліннях юстиції будь-якого рівня, державному нотаріальному архіві, органах державної виконавчої служби, органах статистики, Бюро технічної інвентаризації, реєстраційній службі, органах реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, в органах нотаріату, управліннях Держгеокадастру, управліннях (відділах) земельних ресурсів, Управлінні забезпечення надання адміністративних послуг, Центрах надання адміністративних послуг; митних органах, податкових органах, пенсійному фонді, управліннях та відділах соціального забезпечення, міграційній службі, органах РАЦС, будь-яких структурних підрозділах органів внутрішніх справ України, органах прокуратури та у інших правоохоронних органах України, житлово-комунальних органах, фондах, інспекціях, адміністраціях, комісіях та ін.).
Згідно п.3 Договору, клієнт уповноважує та наділяє Адвоката усіма правами щодо представлення та захисту прав та законних інтересів в усіх судових органах України будь-яких інстанцій, судах загальної юрисдикції, господарських та адміністративних судах з усіма правами, що надаються Законом позивачеві, відповідачеві та третій особі (третій стороні), в тому числі з правом ведення справ у всіх судах всіх інстанцій, в тому числі справ про банкрутство, та вчинення всіх процесуальних дій, передачі (подачі) справи (позову, скарги) до суду, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження (апеляції, касації) рішення (постанови, ухвали) суду, брати участь в апеляційних та касаційних інстанціях, вчиняти дії, пов`язані з виконанням судових рішень, ухвал, постанов, наказів суду, чи будь-якого іншого виконавчого документа. Обмеження повноважень Адвоката відсутні.
У відповідності до п.8 Договору, гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою Сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової (правничої) допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. При відмові Клієнта від послуг Адвоката чи розірвання цього Договору, сплачений гонорар поверненню не підлягає.
Так, 16 листопада 2023 року між адвокатом Цимбалюк Оксаною Петрівною (адвокат) та Фізичною особою підприємцем Сухачовим Олександром Валерійовичем (клієнт) було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до п.1 якої сторони визначили, що гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової (правничої) допомоги клієнту.
У відповідності до п.2 Додаткової угоди №1, дана Додаткова угода визначає розмір та порядок оплати гонорару Адвокату за надання професійної правової (правничої) допомоги Клієнту у справі № 915/1586/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС ТРЕЙДІНГ» до Управління з питань надзвичайних ситуацій та взаємодії з правоохоронними органами Южноукраїнської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фізична особа-підприємець Сухачов Олександр Валерійович про визнання недійсним протокольного рішення, визнання недійсним договору про закупівлю у суді першої інстанції, який розглядається Господарським судом Миколаївської області.
У п.3 Додаткової угоди №1 сторони дійшли згоди про наступне: - вартість 1 години роботи Адвоката під час надання правової (правничої) допомоги Клієнту по справі № 915/1586/23, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, а саме: ознайомлення з документами, отриманими від Клієнта та здійснення правового аналізу документів, аналіз нормативно-правової бази та судової практики зі спірних питань, підготовка тактики судового захисту інтересів і прав Клієнта, складання заяв по суті справи та заяв, клопотань, заперечень з процесуальних питань, тощо становить 1 400,00 грн. (Одна тисяча чотириста гривень 00 копійок); - вартість професійної правничої допомоги Адвоката під час представництва інтересів Клієнта у суді першої інстанції становить 3000,00 грн. (Три тисячі гривень 00 копійок) за 1 судове засідання.
Згідно п.4 Додаткової угоди №1, гонорар сплачується Клієнтом протягом 3-х робочих днів від дати підписання Акта прийому-передачі наданих послуг шляхом перерахування коштів на рахунок Адвоката, відкритий в установі банку, як самозайнятій особі.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2024 року між адвокатом Цимбалюк Оксаною Петрівною (адвокат) та Фізичною особою підприємцем Сухачовим Олександром Валерійовичем (клієнт) було підписано акт №1 прийому передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатом відповідно до Договору № 6/11/2023 про надання професійної правової (правничої) допомоги від 16.11.2023 надані наступні послуги:
- ознайомлення з документами, отриманими від Клієнта та здійснення правового аналізу документів;
- аналіз нормативно-правової бази та судової практики зі спірних питань;
- ознайомлення та вивчення письмових заяв по суті (позовна заява, відзив на позовну заяву) інших сторін по справі № 915/1586/23;
- підготовка тактики судового захисту Клієнта на базі здійсненого правового
аналізу документів, отриманих від Клієнта, аналізу нормативно-правової бази та судової практики зі спірних питань;
- підготовка додаткових пояснень на позовну заяву по Справі № 915/1586/23;
- підготовка заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та скерування їх сторонам по справі і суду через підсистему «Електронний суд»;
- представництво інтересів Клієнта під час судових засідань у суді першої інстанції по Справі № 915/1586/23 (п.1).
Згідно п.3 зазначеного Акту, гонорар Адвоката за надання правової (правничої) допомоги становить: 15 800,00 грн., розмір якого сформовано відповідно до нижченаведеного розрахунку:
№Характер послуги (правової (правничої допомоги))Кількість затраченого часу, (год.)Розрахунок вартості послуг (відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1 від 16.11.2023 до Договору № 6/11/2023 від 16.11.2023]Загальна вартість, (грн.)
7Представництво інтересів Клієнта під час судових засідань у суді першої інстанції по Справі № 915/1586/23 (2 судових засідання)оплата за кожне засідання3000,00 грн. * 26 000,00
Відповідно до платіжної інструкції №241183 від 13.02.2024 кошти в сумі 15 800,00
грн. були сплачені адвокату (а.с.62 т.2).
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Водночас, суд звертається до правової позиції, що викладена у постанові Верховного суду від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 за якою під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно правової позиції, зазначеній у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.:
1) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28-29);
2) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);
3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
Загальне правило розподілу судових витрат визначені в ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, за наслідками розгляду спору в справі 915/1586/23 у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю ДІАС ТРЕЙДІНГ було відмовлено, тому витрати 3-ї особи на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на позивача. Разом з тим, з огляду на специфіку та складність справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, констатує, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, а отже не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у розмірі 15 800,00 грн., у даній справі і обґрунтованими визнаються судом витрати в розмірі 12 400,00 грн., які належить стягнути з позивача, а в іншій частині вимог відмовити.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Заяву (вх.№1763/24 від 13.02.2024) Фізичної особи-підприємця Сухачова Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. В решті заяви відмовити.
Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК.
Повний текст додаткового рішення складено 14.03.2024.
Суддя Н.О. Семенчук