ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6510/23
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (м. Дніпро)
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс" (м. Дніпро)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (м. Дніпро)
про стягнення суми попередньої оплати, пені, інфляційних втрат та 3% річних за договором № 2021-24/11 від 24.11.2021у загальному розмірі 170 117 грн. 81 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (далі - відповідач) суму попередньої оплати, пеню, інфляційні втрати та 3% річних за договором № 2021-24/11 від 24.11.2021 у загальному розмірі 170 117 грн. 81 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" про стягнення суми попередньої оплати, пені, інфляційних втрат та 3% річних за договором № 2021-24/11 від 24.11.2021 у загальному розмірі 170 117 грн. 81 коп. - відмовлено у повному обсязі; судові витрати покладено на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс".

Від відповідача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 9878/24 від 27.02.2024), в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 04.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами; роз`яснено учасникам судового процесу, що відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Крім того, вказаною ухвалою суду запропоновано позивачу в строк до 08.02.2024 надати відзив на подану відповідачем заяву про розподіл судових витрат.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги (вх. суду № 12161/24 від 12.03.2024), в якому він просить суд поновити пропущений процесуальний строк на подачу даного клопотання, прийняти його до розгляду та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн. 00 коп., посилаючись на таке:

- витрати відповідача в сумі 10 000 грн. 00 коп. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Обґрунтування неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката відповідачем полягає у тому, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.23 справу № 904/6510/23 віднесено до категорії малозначних справ та прийнято рішення здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Тож, враховуючи зазначений факт, підготовка справи № 904/6510/23 до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість судової практики з аналогічних спорів, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин за час розгляду справи не змінювалося;

- оскільки розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, то участь адвоката у судових засіданнях не приймалась, а отже заявлені витрати на гонорар адвоката неспівмірні зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт;

- додаткова угода № 1 від 05.01.2024 до договору про надання правничої допомоги від 08.12.2023 не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ, оскільки зазначений документ не скріплений підписами сторін, а отже істотні умови такої додаткової угоди фактично не були погоджені сторонами;

- перелік послуг з надання правничої допомоги, який зазначено в акті № 1 приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) за договором про надання правничої допомоги б/н від 08.12.2023 та додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 не містить детальний опис робіт та не містить конкретну кількість витраченого адвокатом часу на первинну консультацію, ознайомлення з матеріалами справи, аналіз судової практики та правових позицій щодо предмета позову, підготовку та направлення відзиву на позовну заяву у справі;

- відповідачем не доведено реальність та дійсність таких робіт, тому понесені відповідачем судові витрати неспівмірні з заявленими. Такий вид послуг як ознайомлення з матеріалами справи є неактуальним та безпідставно внесеним до переліку наданих адвокатом послуг, оскільки наразі документообіг по справі здійснюється через Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, тому адвокат не витрачає час на підготовленої заяви на ознайомлення з матеріалами справи, не витрачає час щоб відправити таку заяву, а потім не витрачає час щоб з офісу доїхати до самого суду та ознайомитись там з матеріалами справи, оскільки всі матеріали справи знаходяться в Електронному кабінеті. Таким чином, ознайомлення з матеріалами справи та оплата такої послуги є безпідставною та неспівмірною з заявленими витратами.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція щодо розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, а також доводи, викладені у клопотанні позивача щодо заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (далі - відповідач) суму попередньої оплати, пеню, інфляційні втрати та 3% річних за договором № 2021-24/11 від 24.11.2021 у загальному розмірі 170 117 грн. 81 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" про стягнення суми попередньої оплати, пені, інфляційних втрат та 3% річних за договором № 2021-24/11 від 24.11.2021 у загальному розмірі 170 117 грн. 81 коп. - відмовлено у повному обсязі; судові витрати покладено на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс".

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, відповідачем було подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить суд стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. 00 коп.

З приводу заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2023 між адвокатом Панченко Оксаною Василівною (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (далі - клієнт) був укладений договір про надання правничої допомоги (далі - договір, а.с. 101) за умовами пункту 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі.

05.01.2024 між сторонами також була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08.12.2023 (далі - додаткова угода, а.с. 101 (зворотній бік), за умовами пункту 1 якої, керуючись пунктами 1.2., 4.1.-4.3. договору сторони дійшли обопільної згоди про визначення умов та розміру оплати клієнтом гонорару (винагороди) адвокату за надання правничої допомоги щодо участі адвоката у справі № 904/6510/23 на етапі першої інстанції, а саме у господарському суді Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.3. додаткової угоди порядок обчислення оплати (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в даній додатковій угоді.

Згідно з пунктом 1.4. договору погоджений сторонами фіксований розмір гонорару адвокату щодо правничої допомоги, вказаної в пункті 1 додаткової угоди становить 10 000 грн. 00 коп. не залежно від того, де надаються такі послуги, включаючи, але не виключно участь у переговорах, консультування по юридичних питаннях, ознайомлення з матеріалами справи, підготовку та подачу документів. підготовку та подачу письмових пояснень, заяв, відзивів, заперечень та клопотань, за виключенням: участі в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції та касаційної інстанції.

Пунктом 1.6. договору передбачено, що остаточний розмір оплати правничої допомоги (послуг адвоката) та гонорару визначається сторонами у відповідному акті приймання-передачі фактично наданих правничих послуг у визначений період.

Крім того, у пункті 1.7. договору сторони погодили, що при встановленні розміру гонорару адвоката враховується: складність справи та об`єм виконаних робіт (наданої правничої допомоги, послуг); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (наданої правничої допомоги, послуг); обсягом наданої правничої допомоги, послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У подальшому, 05.01.2024 між адвокатом Панченко Оксаною Василівною (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (далі - клієнт) був підписаний акт № 1 приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) за договором про надання правничої допомоги б/н від 08.12.2023 та додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 (далі - акт наданих послуг, а.с. 102, зворотній бік), в якому сторони визначили, що професійна правнича допомога (послуга адвоката), передбачена згаданим вище договором, надана адвокатом у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов згаданого вище договору та відповідно до обсягу робіт, передбаченого договором та додатковою угодою № 1 від 05.01.2024.

Гонорар (винагорода) адвоката за надані послуги складає: 10 000 грн. 00 коп. без ПДВ, що складається з нижченаведеного:

1) первинна консультація клієнта;

2) ознайомлення з матеріалами справи № 904/6510/23;

3) аналіз судової практики та правових позицій щодо предмета позову у справі №904/6510/23;

4) підготовка та направлення відзиву на позовну заяву у справі № 904/6510/23 через систему Електронний суд на адресу учасників справи та суду.

Також, вказаний акт містить зазначення про те, що у клієнта претензій до якості та обсягу наданих послуг (професійної правничої допомоги) немає. Акт є підставою для розрахунків, порядок яких визначений у договорі.

Крім того, у поданій до суду заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідачем наведений детальний опис виконаних робіт/послуг наданої правничої допомоги (а.с. 98), в якому зазначено, що гонорар адвоката складає 10 000 грн. 00 коп. та включає в себе наступні послуги: первинна консультація клієнта; ознайомлення з матеріалами справи № 904/6510/23; аналіз судової практики та правових позицій, щодо предмета позову у справі № 904/6510/23; підготовка та направлення відзиву на позовну заяву у справі №904/6510/23, через систему Електронний суд на адресу учасників справи та суду.

Також, відповідачем зазначено, що вказаний розмір витрат гонорару адвоката, участі адвоката в судових засіданнях адвоката передбачені умовами договору про надання професійної правничої допомоги від 08.12.2023 та додаткової угоди № 1 від 05.01.2024. Сторонами договору про надання правничої допомоги передбачено фіксований розмір гонорару адвоката. Факт надання правничої допомоги підтверджується актом № 1 приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) за договором про надання правничої допомоги б/н від 08.12.2023 та додаткової угоди № 1 від 05.01.2024.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про розподіл судових витрат (відшкодування витрат на професійну правничу допомогу) та документи, на підставі яких відповідач просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 10 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі була заборгованість за договором поставки, правовідносини за яким не викликають будь-яких складнощів, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- предметом спору була заборгованість, яка утворилась за двома рахунками на оплату, отже, обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним;

- з аналізу акту наданих послуг від 05.01.2024 вбачається, що адвокатом Панченко Оксаною Василівною був підготовлений відзив на позовну заяву, іншу частину часу адвокатом було витрачено на первинну консультацію клієнта, ознайомлення з матеріалами справи № 904/6510/23, аналіз судової практики та правових позицій щодо предмета позову у справі №904/6510/23. Разом з тим, суд відзначає, що обсяг документів, який підлягав аналізу під час підготовки відзиву на позовну заяву був незначним, крім того, справа є малозначною, нескладною та не потребувала великої кількості часу та зусиль для досвідченого адвоката. До того ж, ані акт наданих послуг, ані детальний опис виконаних робіт/наданих послуг (які ідентичні за змістом) не містить зазначення часу (у годинах), який був витрачений адвокатом на виконання вказаних послуг, що також не дозволяє визначити необхідність, адекватність, розумність та доцільність вчинення кожної із зазначених в акті дій (виду послуг);

- справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Також, судом враховані заперечення позивача щодо заявленого відповідачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, поряд з чим, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності підпису сторін на додатковій угоді № 1 від 05.01.2024, оскільки остання підписана сторонами належним чином, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 101 (зворотній бік)-102), а також критично оцінює доводи щодо відсутності детального опису наданих відповідачем послуг, так як останній наведений відповідачем у самій заяві про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті наданих послуг від 05.01.2024, суд відзначає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача; стягненню з позивача на користь відповідача підлягають 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу; інша частина витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл Гласс" (вулиця Бикова Петра, будинок 6а, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 43206381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квалітет Інжиніринг" (вулиця Кільченська, будинок 1, м. Дніпро, 49045; ідентифікаційний код 41239284) - 5 000 грн. 00 коп. частину витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заяви про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 14.03.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко