УХВАЛА

м. Київ

28.02.2024Справа № 910/11899/23
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

від боржника - Вегера А.А.

керуючий реструктуризацією - Приходько Д.В.,

від АТ "Сенс Банк" - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 13.09.2023.

12.09.2023 до суду надійшло клопотання боржника про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.09.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 71421 від 18.09.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1815 від 12.07.2017). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 01.11.2023.

28.09.2023 до суду надійшло повідомлення по справі від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

11.10.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві.

16.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 260 000,00 грн.

16.10.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією про продовження процесуальних строків на подання відомостей про результати розгляду вимог кредиторів та проведення інвентаризації.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.10.2023 прийнято заяву ОСОБА_2 про визнання кредитором боржника на суму 260 000,00 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 01.11.2023.

17.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника на суму 530 556,32 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.10.2023 прийнято заяву ОСОБА_3 про визнання кредитором боржника на суму 530 556,32 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 01.11.2023.

31.10.2023 до суду надійшло нормативно-документальне обґрунтування керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В. щодо розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою попереднього засідання від 01.11.2023 визнано кредитором у справі № 910/11899/23 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 533 213,52 грн., з яких 5 368,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 527 845,52 грн. - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника; ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 265 368,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 260 000,00 грн. - вимоги другої черги. Відмовлено ОСОБА_3 у визнанні кредитором боржника на суму 2 710,80 грн. Підсумкове засідання призначено на 22.11.2023.

07.11.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Сенс Банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 4 887 456,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 вказану заяву прийнято до розгляду.

20.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов письмовий звіт керуючого реструктуризацією щодо результатів розгляду кредиторських вимог.

20.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про затвердження плану реструктуризації.

22.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява боржника про застосування строків позовної давності до грошових вимог АТ "Сенс Банк".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.11.2023 відкладено розгляд справи у судовому засіданні, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, розгляд заяви Акціонерного товариства "Сенс Банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 4 887 456,65 грн. на 17.01.2024.

10.01.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією про виплату основної винагороди.

17.01.2024 до суду надійшли письмові пояснення АТ "Сенс Банк" на виконання вимог ухвали суду від 22.11.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.01.2024 задоволено заяву керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В. про виплату основної винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Приходьку Дмитру Володимировичу за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 910/11899/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.10.2023 по 31.12.2023 в розмірі 40 260,00 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 . Відкладено розгляд справи у судовому засіданні, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, розгляд заяви Акціонерного товариства "Сенс Банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 4 887 456,65 грн. на 28.02.2024.

28.02.2024 до суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 28.02.2024, з`явилися представник боржника та керуючий реструктуризацією. Представники інших учасників справи та заявленого кредитора у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Судом досліджено заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 4 887 456,65 грн. та встановлено наступне.

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з заявою кредитора боржника на суму 4 887 456,65 грн.

У заяві кредитора вказано, що 16.09.2008 між ОСОБА_1 та ТзОВ «УніКредит Банк» (правонаступниками якого є АТ «Укрсоцбанк», АТ «Альфа-Банк» та АТ «Сенс Банк», відповідно) був укладений Договір про іпотечний кредит № MRTG-30 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов зазначеного Кредитного договору кредит надавався ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на наступних умовах: розмір кредиту 75 000,00 доларів США; 12,5% відсотків річних та комісій; з кінцевим терміном погашення до 16.09.2028 року; кредит надався на придбання квартири АДРЕСА_2 .

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 16.09.2008 між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредит Банк» укладений Іпотечний договір № MRTG-30/S, предметом іпотеки за яким є наступне нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності: квартира АДРЕСА_2 .

Вартість предмета іпотеки відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності станом на 01.11.2023 становить 35 139,00 USD/1 274 842,92 UAH/33 078,44 EUR.

Як зауважено кредитором, унаслідок порушення боржником взятих на себе договірних зобов`язань перед АТ «Сенс Банк» виникла заборгованість за Договором про іпотечний кредит № MRTG-30, яка станом на день відкриття провадження становить 133 651,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 4 887 456,65 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 72 753,84 доларів США, що еквівалентно 2 660 506,07 грн. за курсом НБУ станом на 18.09.2023 року; сума заборгованості за відсотками 60 897,89 доларів США, що еквівалентно 2 226 950,58 грн. за курсом НБУ станом на 18.09.2023 року.

У свою чергу, боржник подала заяву про застосування строку позовної давності. Також боржник зауважила, що зобов`язання за договором про іпотечний кредит від 16.09.2008 № MRTG-30 є припиненими внаслідок припинення ПАТ «УніКредит Банк».

Арбітражний керуючий за наслідками розгляду заяви кредитора повідомив, що останнім не надано доказів правонаступництва АТ «УніКредит Банк» за договором про іпотечний кредит від 16.09.2008 № MRTG-30. До того ж, унаслідок припинення ПАТ «УніКредит Банк» зобов`язання боржника за спірним договором є припиненими. Крім того, минув строк позовної давності на пред`явлення ПАТ «УніКредит Банк» виконавчого листа № 2607/13405/12 від 09.12.20214.

Як установлено судом, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 16.04.2013 у справі № 2607/13405/12 задоволено позов ПАТ «УніКредит Банк» та стягнуто із ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 16.09.2008 заборгованість за кредитом у сумі 1094 дол. 79 центів США, що еквівалентно сумі 8750 грн. 66 коп., за процентами у сумі 10097 дол. 22 центів США, що еквівалентно сумі 80707 грн. 08 коп., дострокову заборгованість за кредитом у сумі 72492 дол. 78 центів США, що еквівалентно сумі 579434 грн. 79 коп., всього суму 83684 дол. 79 центів США, що еквівалентно сумі 668892 грн. 53 коп. Стягнуто ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» штраф за неналежне виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 16.09.2008 у сумі 1050 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3219 грн., всього суму 4269 грн.

09.12.2014 на виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 16.04.2013 у справі № 2607/13405/12 видано виконавчий лист, в якому вказано, що рішення суду набрало законної сили 21.10.2013.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.12.2015 у справі № 2607/13405/12 скасовано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві Святецького Д.М. від 23.01.2015 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №2607/13405/12, виданого 09.12.2014 Подільським районним судом м. Києва.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 2607/13405/12 визнано виконавчий лист № 2607/13405/12, виданий 09.12.2014 на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2013 по цивільній справі № 2607/13405/12 таким, що не підлягає виконанню. Як зазначено в ухвалі суду, виконавчий лист № 2607/13405/12 видано не уповноваженому представнику Оксанич Р.В., який не мав права представляти інтереси ПАТ «УніКредит Банк» на підставі довіреності від 09.12.2013, оскільки представництво по вказаній довіреності припинилось у зв`язку із припиненням юридичної особи, яка її видала. Також зазначено, що зобов`язання ОСОБА_1 по Договору іпотечного кредиту № MRTG-30 від 16.09.2008 перед ПАТ «УніКредит Банк» (ідентифікаційний номер 21753123) припинились у зв`язку із припиненням останнього.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 2607/13405/12 скасовано постанову ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 22.04.2016 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 2607/13405/12 виданого 09.12.2014 Подільським районним судом м. Києва. Ухвала суду мотивована тим, що заяву про відкриття виконавчого провадження від імені ПАТ «Унікредит Банк» подано представником, яким в підтвердження своїх повноважень надано довіреність не від ПАТ «Унікредит Банк», як стягувача у виконавчому провадженні, а від ПАТ «Укрсоцбанк», який не є стороною вказаного виконавчого провадження.

Відповідно до внесеного запису № 4002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань AT «Укрсоцбанк» є припиненим, юридичною особою-правонаступником є АТ «Альфа-Банк» .

Згідно з п. "г" п.п. 11 п. 4 ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, шо не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку- правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Отже, вказаним Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спрощення процедур реорганізації та капіталізації саме банків, прямо встановлені виключення щодо застосування вищевказаних загальних норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку- правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується.

15.10.2019 протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» вирішено затвердити Передавальний акт відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів З.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» є правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк».

Згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого Національним банком України 26.11.2019, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі вказаного вище передавального акту у відповідності до якого до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерного-комерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 року в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який: змінив назву:

- на Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20.06.1991 р. про виключення з найменування банку слова «Республіканський»);

- на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 р. про заміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про заміну найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства;

- на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 р. про заміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про заміну найменування товариства на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Також у статуті Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», погодженого національним банком України 11.03.2019, зазначено, що 02.12.2013 на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 3) та рішення єдиного акціонера ПАТ «Унікредит Банк» (№ 4/12/213) був затверджений передавальний акт, відповідно до якого до Банку були передані все майно, майнові права та обов`язки, активи та капітал ПАТ «Унікредит Банк». Унаслідок такої передачі Банк став правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Унікредит Банк».

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що згідно із затвердженим позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» Передавальним актом від 15.10.2019 АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», який у свою чергу є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Унікредит Банк», у тому числі й за договором про іпотечний кредит від 16.09.2008 № MRTG-30 та Іпотечним договором від 16.09.2008 № MRTG-30/S.

Судом прийнято до уваги, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 2607/13405/12 визнано виконавчий лист № 2607/13405/12, виданий 09.12.2014 на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2013 по цивільній справі № 2607/13405/12 таким, що не підлягає виконанню, а також зазначено, що зобов`язання ОСОБА_1 по Договору іпотечного кредиту № MRTG-30 від 16.09.2008 перед ПАТ «УніКредит Банк» (ідентифікаційний номер 21753123) припинились у зв`язку із припиненням останнього.

Водночас, у наведеній ухвалі суду не досліджувалися обставини щодо передачі прав та обов`язків ПАТ «Унікредит Банк» правонаступнику - Акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

До того ж, попри визнання виконавчого листа № 2607/13405/12 від 09.12.2014 таким, що не підлягає виконанню, рішення Подільського районного суду міста Києва від 16.04.2013 у справі № 2607/13405/12 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Унікредит Банк» заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 залишається чинним та боржником не виконаним.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549, 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Як убачається з рішення Подільського районного суду міста Києва від 16.04.2013 у справі № 2607/13405/12 задоволено позов ПАТ «УніКредит Банк» та стягнуто із ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 16.09.2008 заборгованість за кредитом у сумі 1094 дол. 79 центів США, що еквівалентно сумі 8750 грн. 66 коп., за процентами у сумі 10097 дол. 22 центів США, що еквівалентно сумі 80707 грн. 08 коп., дострокову заборгованість за кредитом у сумі 72492 дол. 78 центів США, що еквівалентно сумі 579434 грн. 79 коп., всього суму 83684 дол. 79 центів США, що еквівалентно сумі 668892 грн. 53 коп. Стягнуто ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» штраф за неналежне виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 16.09.2008 у сумі 1050 грн.

Відтак, Банком реалізовано право на дострокове стягнення кредиту за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 16.09.2008 шляхом подання позову до ОСОБА_1 .

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що після 16.04.2013 (дати ухвалення рішення суду, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо дати пред`явлення позову в справі № 2607/13405/12) Банк втратив право нараховувати відсотки за статтями 1048 та 1054 ЦК України унаслідок пред`явлення до позичальника позову щодо дострокового повернення кредиту.

Разом із цим, боржником та арбітражним керуючим заявлені заяви про застосування строку позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

У силу частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, законодавцем встановлено право зацікавленої сторони заявити про застосування позовної давності та розраховувати на позитивні наслідки для боржника у випадку подання заяви про застосування позовної давності. На особливості застосування позовної давності на стадії попереднього засідання господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність фізичної особи) Верховний Суд звертав увагу у постанові палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15. Зокрема Суд дійшов висновку, що положення про позовну давність поширюються і на майнові вимоги кредиторів, заявлені до боржника у справі про його банкрутство (п.90).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства".

У розрізі поданої у цій справі заяви боржника про застосування наслідків пропуску строків позовної давності слід зауважити, що згідно зі статтею 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно із положеннями статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як слідує з рішення Подільського районного суду міста Києва від 16.04.2013 у справі № 2607/13405/12, заборгованість за ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 16.09.2008 утворилась станом на 18.02.2013.

Суд зауважує, що Акціонерним товариством «Сенс Банк» не надано в межах поданої заяви жодних пояснень щодо пропуску строку позовної давності, на чому наголошували боржник та арбітражний керуючий.

Отже, за наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк позовної давності до заявлених Акціонерним товариством «Сенс Банк» вимог є пропущеним, оскільки про наявність свого порушеного права Банку було відомо принаймні з 18.02.2013.

Ураховуючи викладене, грошові вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» на суму 4 887 456,65 грн. підлягають відхиленню в повному обсязі.

Керуючись ст. 45 Кодексу України зпроцедур банкртства, ст.ст. 232,234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Сенс Банк" у визнанні кредитором боржника на суму 4 887 456,65грн.

2. Копію ухвали направити боржнику, керуючому реструктуризацією та Акціонерному товариству "Сенс Банк".

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4,5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 13.03.2024

Суддя Д.В.Мандичев