ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Дніпро Справа № 908/3162/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Коваль Л.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Ярешко О.В.) від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23

за позовом Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Космічна, буд. 118а, м. Запоріжжя, 69050) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах:

позивача Запорізька міська рада (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (вул. Миру, буд. 59, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51206)

про стягнення 223 401,98 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: Запорізької міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" про стягнення 223 401,98 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 23.10.2020 по 28.02.2022.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23:

- позов задоволено повністю;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (вул. Миру, буд. 59, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51206; ) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) 223 401 (двісті двадцять три тисячі чотириста одна) грн. 98 коп. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (вул. Миру, буд. 59, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51206; ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (вул. Космічна, буд. 118а, м. Запоріжжя, 69050; отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ) 3 351 (три тисячі триста п`ятдесят одна) грн. 03 коп. судового збору.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог прокурора відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:

- суд першої інстанції визнав встановленою обставину отримання доходу відповідачем від безпідставно набутого майна в розмірі 223 401,98 грн. не дивлячись на те, що позивачем не було надано жодного доказу в підтвердження цього факту і в матеріалах справи відповідні докази відсутні;

- станом на сьогоднішній день між ТОВ "Рента Люкс" та Запорізькою міською радою укладено чинний договір оренди земельної ділянки, укладенню якого передувало здійснення як відповідачем, так і позивачем низки процедур, пов`язаних з укладенням цього договору, зокрема, відповідач звертався до позивача з клопотанням укласти цей договір. На переконання апелянта, наявні в матеріалах справи докази вказують на вчинення відповідачем дій, які були направлені на укладення договору оренди і, відповідно, породження офіційних договірних відносин між відповідачем і позивачем в майбутньому, а отже, за таких умов майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав. Апелянт вважає, що оскільки зазначене не було враховано судом першої інстанції, то судом не з`ясовано обставину, яка має значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Запорізькою обласною прокуратурою подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого прокурор заперечує проти її задоволення та просить рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги прокурор, зокрема, вказує на те, що набувши право власності на об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці комунальної власності, ТОВ "Рента Люкс" належним чином не оформило правовідносини щодо користування земельною ділянкою, та у період з 23.10.2020 по 28.02.2022 не сплачувало за користування нею плату у встановленому законодавчими актами розмірі. Прокурором долучено до матеріалів справи розрахунок недоотриманих міською радою доходів внаслідок фактичного користування земельною ділянкою, в якому враховані: період використання відповідачем земельної ділянки з 23.10.2020 по 28.02.2022, її площа та нормативна грошова оцінка, а також прийнято для визначення річний розмір плати - 6 % нормативної грошової оцінки. Отже, прокурор вважає, що матеріалами справи повністю підтверджено отримання відповідачем доходу від безпідставно набутого майна у визначеному прокурором розмірі.

Також, Запорізькою міською радою подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити повністю, а рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на те, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне збереження грошових коштів відповідачем у зв`язку з використанням спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 23.10.2020 по 28.02.2022. У свою чергу, відповідач не надав доказів, які б спростовували зазначені доводи позивача та підтверджували користування земельною ділянкою у спірний період на підставі правовстановлюючих документів. Отже, позивач вважає, що правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період користування земельною ділянкою з 23.10.2020 по 28.02.2022 у порядку статті 1212 ЦК України.

Запорізька міська рада звертає увагу на закріплену в законодавстві України обов`язковість оформлення права оренди земельної ділянки та обов`язковість сплати орендної плати за користування землями комунальної власності.

Апелянтом подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу позивача, згідно з яким він не погоджується з доводами позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, згідно нотаріально посвідченого акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" від 16.10.2020, учасник ОСОБА_1 передала, а ТОВ "Рента Люкс" прийняло до статутного капіталу майновий вклад, а саме майно: будівля, автозаправочна станція, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташоване зазначене майно: 231010000:07:073:0057, площа 0,1210 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023, право власності на нерухоме майно: автозаправну станцію, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з будівлі літ. А, електрощитової літ. Б, паркану № 6, ємностей для бензину № 1, № 2, колонок № 4, № 5, замощення І, належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (відповідач). Право власності на майно в державному реєстрі зареєстровано 23.10.2020 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.2020.

Даний об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена земельна ділянка належить на праві власності Територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023.

Рішенням 7 сесії 8 скликання Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/37 вирішено надати в користування на умовах оренди ТОВ "Рента Люкс" строком на 19 років земельну ділянку з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розташування автозаправної станції.

Листом від 19.01.2022 відповідач просив прийняти Запорізьку міську раду для погодження та підпису проєкт договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування автозаправної станції на підставі зазначеного вище рішення ради.

У листі від 26.08.2022 вих. № 2608, адресованому Запорізькій міській раді, відповідач зазначив про не погодження та не підписання міськрадою переданого листом від 19.01.2022 договору оренди. Просив надати інформацію щодо строку укладення договору оренди земельної ділянки.

Вказаний лист отриманий Запорізькою міською радою 06.09.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

02.02.2023 між Запорізькою міською радою (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (орендар, відповідач) укладений договір оренди землі № 00002, відповідно до умов якого (пункти 1, 3, 5, 11) орендодавець, відповідно до рішення 7 сесії 8 скликання Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/37, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1210 га, кадастровий номер: 231010000:07:073:0057, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розташування автозаправної станції. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлею орендаря. Договір укладено до 10.09.2040 року.

Відповідно п. 6 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 709 492,50 грн.

Земельна ділянка була передана в оренду за даним договором згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки (без дати).

Згідно інформаційної довідки від 13.09.2023 № 346328321, 08.02.2023 проведено державну реєстрацію права оренди ТОВ "Рента Люкс" за договором оренди землі № 00002 від 02.02.2023, орендодавець: Запорізька міська рада.

Згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 23.12.2021 № 1485/33-21, виданого ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер: 231010000:07:073:0057, становить 2 709 492,50 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.02.2023 вих. № 1650/5/08-01-04-01-09, ТОВ "Рента Люкс" за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: 231010000:07:073:0057 по 2022 рік податкова звітність з плати за землю (орендна плата/земельний податок) не надавалась.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02.06.2023 вих. № 4635/08-01-04-01-09, ТОВ "Рента Люкс" за земельну ділянку площею 0,1210 га з кадастровим номером: 231010000:07:073:0057 за 2023 рік нараховано орендну плату з юридичних осіб - 221 616,68 грн., сплачено - 145 337,64 грн.; станом на 01.06.2023 податковий борг відсутній.

Отже, прокурор стверджує, що враховуючи користування ТОВ "Рента Люкс" у період з 23.10.2020 по 28.02.2022 земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України останнє повинно відшкодувати Запорізькій міській раді дохід, який одержало у вигляді несплаченої орендної плати за цей період, у розмірі 223 401,98 грн.

Суд першої інстанції надав оцінку підстав представництва прокуратурою інтересів держави у суді у цій справі та дійшов висновку, що при зверненні з даним позовом до господарського суду прокурором дотримано норми статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначено уповноважений орган місцевого самоврядування та належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок, у тому числі, бездіяльності позивача.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції щодо підстав представництва прокуратурою інтересів держави у суді у цій справі не є предметом апеляційного оскарження з боку відповідача, в силу приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскаржуване рішення в цій частині не перевіряється судовою колегією апеляційного господарського суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що несплата відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди землі призвела до недоотримання позивачем належних йому грошових коштів у вигляді орендної плати в сумі 223 401,09 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Приписами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останній є власником нерухомого майна: автозаправної станції, загальною площею 14 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з будівлі літ. А, електрощитової літ. Б, паркану № 6, ємностей для бензину № 1, № 2, колонок № 4, № 5, замощення І. Право власності на майно в державному реєстрі зареєстровано 23.10.2020 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.2020.

Даний об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена земельна ділянка належить на праві власності Територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023.

За змістом статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Рішенням 7 сесії 8 скликання Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/37 "Про надання в користування на умовах оренди ТОВ "Рента Люкс" земельної ділянки по АДРЕСА_1, для розташування автозаправної станції", після прийняття даного рішення у 4-місячний термін зобов`язано ТОВ "Рента Люкс" отримати витяг з технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, укласти з Запорізькою міською радою договір оренди землі та здійснити державну реєстрацію права користування земельною ділянкою в установленому законодавством порядку.

Однак, договір оренди землі між Запорізькою міською радою і ТОВ "Рента Люкс" був укладений лише 02.02.2023. Запис про укладення вказаного договору оренди землі було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.02.2023.

Таким чином, в період часу з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га за адресою: АДРЕСА_1, до моменту державної реєстрації права оренди зазначеної земельної ділянки, відповідач використовував цю земельну ділянку без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з плати за землю.

У пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно належить до місцевих податків.

Відповідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Судом першої інстанції встановлено, що набувши право власності на об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, відповідач належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, та у період із 23.10.2020 по 28.02.2022 не сплачував за користування нею плату у встановленому законодавчими актами розмірі.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, що регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Разом з цим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав).

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

З огляду на викладене, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Зазначене підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018 у справі № 922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 та від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 при розгляді аналогічних спорів.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, незалежно від наявності вини у поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під вказане вище визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Таким чином Товариством з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (набувач), за відсутності укладеного договору оренди землі, збільшено вартість власного майна за рахунок несплаченої орендної плати, яка мала бути встановлена договором оренди землі, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження орендної плати відповідачем за рахунок Запорізької міської ради.

Прокурором до позовної заяви долучений розрахунок недоотриманих міською радою доходів внаслідок фактичного користування земельною ділянкою ТОВ "Рента Люкс" без оформлення правовстановлюючого документу. Вказаний розрахунок зроблений за період використання відповідачем земельної ділянки з 23.10.2020 року по 28.02.2022 року, виходячи з площі земельної ділянки 0,1210 га та нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 2709492,50 грн. в цінах 2021 року. У розрахунку прийнято для визначення річний розмір плати: 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки та відсоток (6%) нормативної грошової оцінки земельної ділянки для визначення річної орендної плати застосовано також у договорі оренди землі № 00002 від 02.02.2023.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 2 709 492,50 грн. підтверджується Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 23.12.2021 № 1485/33-21, складеним ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області.

Рішенням 59 сесії 6 скликання Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, яка підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Рішенням 34 сесії 7 скликання Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 26 установлено на території м. Запоріжжя розміри орендної плати, згідно з додатком до якого, річний розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій встановлюється в розмірі 6 % від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно розрахунку позивача, розмір недоотриманих грошових коштів за 2020 рік (з 23.10.2020 по 31.12.2020) склав 31 028,01 грн., за 2021 рік (з 01.01.2021 по 31.12.2021) - 162 569,55 грн., за 2022 рік (з 01.01.2022 по 28.02.2022) - 29 804,42 грн., що разом складає 223 401,98 грн.

Розраховуючи розмір недоотриманого доходу по 28.02.2022 включно прийнято до уваги Закон України від 15.03.2022 № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким Податковий кодекс України доповнено підпунктом 69.14 такого змісту: Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" підпункт 69.14 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції, встановлено, що за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", з 12.03.2022 по 01.01.2023 вся територія Запорізького району відносилась до території активних бойових дій.

З викладеного вбачається, що розмір недоотриманих грошових коштів розрахований позивачем у встановленому порядку відповідно до законодавства України та ухвалених Запорізькою міською радою рішень.

Таким чином, несплата відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору призвела до недоотримання позивачем належних йому грошових коштів у вигляді орендної плати в сумі 223 401,09 грн.

Неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу.

Відповідачем як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не надано до матеріалів справи доказів сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою кадастровий номер: 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га, що розташована по АДРЕСА_1, за період з 23.10.2020 року по 28.02.2022 року.

Заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеними вище нормами законодавства та судовою практикою Верховного Суду.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

За таких обставин, судова колегія констатує, що позовна вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 223 401,98 грн, правомірно визнана місцевим господарським судом доведеною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

З огляду на усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у цій справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 026,55 грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 р. у справі № 908/3162/23 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.А. Коваль