ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 березня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/3/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляски І. І.

розглянув матеріали справи

за позовом Тернопільської обласної прокуратури, вул. Листопадова 4, м. Тернопіль, 46000, в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035; Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), вул. М. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021; Національного природного парку "Дністровський каньйон", вул. Степана Бандери, 5б, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48601

до відповідача Заліщицької міської ради, вул. Степана Бандери, буд. 15, корп. Б, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48600

про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність

За участі представників

прокурора: Куліковської Л. Б.

позивачів: Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації - Цвігуна Т. П.; Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України - не прибув; Національного природного парку "Дністровський каньйон" - не прибув

відповідача: Савірко Б. Ю.

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Встановив:

28.12.2023 (згідно даних з квитанції на конверті) Тернопільська обласна прокуратура звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), Національного природного парку "Дністровський каньйон" до відповідача - Заліщицької міської ради, про:

- визнання недійсним рішення Заліщицької міської ради від 20.04.2023 № 4616 "Про вилучення із власності гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства поза межами с. Колодрібка кадастровий №:01:001:2772 згідно поданої заяви від 18.04.2023";

- визнання недійсним рішення виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 27.04.2023 № 90 "Про затвердження акта прийому-передачі земельної ділянки від гр. ОСОБА_1 у комунальну власність Заліщицької міської ради";

- визнання недійсним рішення Заліщицької міської ради від 17.03.2023 № 4518 "Про добровільну відмову гр. ОСОБА_2 від права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:2773 загальною площею 1, 0000 га поза межами с. Колодрібка";

- визнання недійсним рішення Заліщицької міської ради від 17.03.2023 № 4519 "Про добровільну відмову гр. ОСОБА_3 від права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:2774 загальною площею 2, 0000 га поза межами с. Колодрібка";

- визнання недійсним рішення виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 12.04.2023 № 73 "Про затвердження актів приймання-передачі земельних ділянок у комунальну власність Заліщицької міської ради";

- скасування державної реєстрації права власності здійсненого згідно рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Товстенської селищної ради Дрозд С. П. № 67510518 від 09.05.2023 та припинення права власності Заліщицької міської ради () на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:001:2772;

- скасування державної реєстрації права власності здійсненого згідно рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Товстенської селищної ради Дрозд С. П. № 67254420 від 19.04.2023 та припинення права власності Заліщицької міської ради () на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:001:2773;

- скасування державної реєстрації права власності здійсненого згідно рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Товстенської селищної ради Дрозд С. П. № 67253319 від 19.04.2023 та припинення права власності Заліщицької міської ради () на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:001:2774;

- скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :01:001:2772 із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо земельної ділянки інших речових прав та їх обтяжень;

- скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:001:2773 із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо земельної ділянки інших речових прав та їх обтяжень;

- скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :01:001:2774 із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо земельної ділянки інших речових прав та їх обтяжень;

- зобов`язання Заліщицької міської ради () повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) та у постійне користування НПП "Дністровський каньйон" земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:001:2772;

- зобов`язання Заліщицької міської ради () повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) та у постійне користування НПП "Дністровський каньйон" земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:001:2773.

- зобов`язання Заліщицької міської ради () повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) та у постійне користування НПП "Дністровський каньйон" земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:001:2774.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:2772, :01:001:2773, :01:001:2774 сформовані за рахунок земель природно-заповідного фонду, розташовані у межах території НПП "Дністровський каньйон", відносяться до земель природно-заповідного фонду. Кабінетом Міністрів України у встановленому законом порядку вказані земельні ділянки з користування НПП "Дністровський каньйон" не вилучалися, не могли бути передані у приватну чи комунальну власність як землі сільськогосподарського призначення, а, відповідно, останні повинні перебувати у державній власності. Вважає, що при передачі спірних земельних ділянок спочатку у приватну власність громадянам, а надалі, у зв`язку із їх відмовою, у комунальну власність Заліщицької міської ради, як земель сільськогосподарського призначення, порушено вимоги Закону України "Про природної заповідний фонд України" та Земельного кодексу України.

Стверджує, що саме рішення, прийняті Заліщицькою міською радою та її виконавчим комітетом, стали підставою для подальшого вибуття земель із природно-заповідного фонду, їх державної реєстрації у комунальну власність та призвели до фактичної зміни цільового призначення земельних ділянок у незаконний спосіб.

Посилаючись на норми ст. 26, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 13 ст. 79-1, ст. 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), вважає, що скасування державної реєстрації права власності, здійснене згідно з рішеннями державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Товстенської селищної ради Дрозд С. П., припинення права власності Заліщицької міської ради на спірні земельні ділянки, скасування у Державному земельному кадастрі їх державної реєстрації з одночасним припиненням у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно усіх зареєстрованих щодо земельної ділянки інших речових прав та їх обтяжень забезпечить Тернопільській обласній державній адміністрації (Тернопільській обласній військовій адміністрації), Міндовкіллю, НПП "Дністровський каньйон" реальну та безперешкодну можливість реалізувати усі правомочності власника щодо спірних земельних ділянок та захистить інтереси держави.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2024 головуючим суддею для розгляду справи №921/3/24 визначено суддю Гирилу І. М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/3/24; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/3/24 підготовче засідання на 14:00 год. 05.02.2024; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті спору чи з процесуальних питань (при наявності).

25.01.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов за №03-23/157 від 23.01.2024 (вх. № 682), відповідно до якого Заліщицька міська рада просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

31.01.2024 від Тернопільської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив за №12-77ВИХ-24 від 31.01.2024 (вх. № 918), у якій остання наведені відповідачем у відзиві доводи вважає необґрунтованими та просить позов задовольнити у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 05.02.2024, яке відбулось за участі прокурора, повноважних представників позивача (Тернопільської обласної військової адміністрації) та відповідача, суд оголосив перерву до 12:00 год. 21.02.2024, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх учасників справи про підготовче засідання 21.02.2024 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України та Національний природний парк "Дністровський каньйон" ухвалою від 05.02.2024.

06.02.2024 канцелярією суду зареєстровано сформовану Тернопільською обласною державною адміністрацією 05.02.2024 у системі "Електронний суд" відповідь на відзив б/н від 05.02.2024 (вх. № 1025), відповідно до якої позивач просить позов задовольнити.

Також 06.02.2024 на адресу суду від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України надійшли пояснення №16/16-02/58-24 від 01.02.2024 (вх. № 1049), у яких позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення. Розгляд справи №921/3/24 просить здійснювати без участі його повноважного представника.

12.02.2024 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №03-23/283 від 09.02.2024 (вх. № 1191) та клопотання за №03-23/282 від 09.02.2024 про долучення документів до матеріалів справи. Відповідно до вказаних заперечень відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. У клопотанні за №03-23/282 від 09.02.2024 просить долучити до матеріалів справи документи, визначені додатками до заперечення на відповідь на відзив №03-23/283 від 09.02.2024 (вх. № 1191).

19.02.2024 на адресу суду від Заліщицької міської ради надійшли:

- клопотання за № 03-23/325 від 16.02.2024 (вх. № 1447) про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №11/11-01/428-24 від 07.02.2024 та Диску CD-R з додатками до листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №11/11-01/428-24 від 07.02.2024;

- клопотання за № 03-23/320 від 16.02.2024 (вх. № 1448) про закриття справи. Відповідно до прохальної частини вказаного клопотання відповідач просить позовну заяву про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність (в порядку ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") залишити без розгляду у зв`язку із спливом позовної давності та недопущенням здійснення прокурором представництва в суді в інтересах держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування та інших громадських об`єднань. Зокрема, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, стверджує, що порушене право позивача захисту не підлягає, оскільки строк позовної давності закінчився у грудні 2015 року. Окрім того, зауважує, що НПП "Дністровський каньйон" є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою та входить до складу природно-заповідного фонду, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, утримується за рахунок коштів державного бюджету, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки відкриті у Казначействі і утримується за рахунок коштів державного бюджету, відноситься до сфери управління Міндовкілля. Враховуючи наведене, посилаючись на приписи п. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", правову позицію Великої палати Верховного Суду, наведену у постанові від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 у справі №373/462/19, вважає, що оскільки НПП "Дністровський каньйон" не відноситься до органів державної влади та суб`єктів владних повноважень, то підстави для здійснення прокурором представництва його інтересів в суді відсутні;

- клопотання за №03-23/319 від 16.02.2024 (вх. № 1449) про призначення у справі № 921/3/24 земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою. На вирішення експерта просить поставити наступні питання:

1) Чи на час надання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:2772, :01:001:2773, :01:001:2774 у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у грудні 2012 року був розроблений та затверджений проект створення Національного природного парку "Дністровський каньйон"?;

2) Чи на час надання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:2772, :01:001:2773, :01:001:2774 у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у грудні 2012 року були законодавчо встановлені та визначені межі національного природного парку "Дністровський каньйон"?;

3) Визначити законного землекористувача земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:2772, :01:001:2773, :01:001:2774 станом на грудень 2012 року відповідно до вимог нормативно-правових актів.

Вказує, що висновок експерта є одним із видів доказів у господарському судочинстві. Необхідність проведення експертизи обґрунтовує потребою доведення факту, що спірні земельні ділянки були надані у власність громадян згідно діючого на час такої передачі законодавства України.

21.02.2024 через систему "Електронний суд" від Тернопільської обласної прокуратури надійшли заперечення б/н від 21.02.2024 (вх. № 1522) на вказані вище клопотання відповідача щодо проведення експертизи та залишення без розгляду позову прокурора. Прокурор стверджує, що останні є безпідставними та задоволенню не підлягають. Зокрема, висловлюючи свою позицію з приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення експертизи, прокурор зауважує, що умови за яких може бути призначена судова експертиза чітко визначені чинним процесуальним законодавством. Вважає, що відповідачем жодної із передбачених ст. 99 ГПК України умов у клопотанні не наведено. Зазначає, що до позовної заяви подано докази щодо приналежності спірних земельних ділянок до земель природно-заповідного фонду з огляду на їх перебування в межах території та об`єкта природно-заповідного фонду Національного природного парку "Дністровський каньйон", утвореного відповідно до Указу Президента України № 96/2010 від 03.02.2010 та їх формування як об`єктів цивільних прав та надання у приватну власність теж після створення території та об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Належність спірних земельних ділянок до складу території НПП "Дністровський каньйон" запроектованої та наданої парку із вилученням у попередніх землекористувачів, на думку прокурора, підтверджується інформацією Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (лист від 28.03.2023 за №25/2-11/4620-23), інформацією адміністрації НПП "Дністровський каньйон" (лист від 04.02.2022 № 33, інформація від 04.08.2022 №150, лист від 01.08.2022 № 144 з доданими картосхемою парку в межах Колодрібської сільської ради), інформацією управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації (лист від 02.08.2022 № 04.1/841). Накладення спірних земельних ділянок на територію ННП "Дністровський каньйон", а також їх формування за рахунок земель природно-заповідного фонду, на переконання прокурора, підтверджено листом ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за № 01-10/520 від 22.12.2022, викопіюванням з планово-картографічних матеріалів щодо місця розташування земельних ділянок та висновком № 371/372/23-22 від 19.05.2023 за результатами проведеної земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою у кримінальному провадженні № 0000117. Окрім того, прокурор зазначає, що запропоновані відповідачем запитання під номерами 1 та 2 уже були предметом експертного дослідження і на них надано вичерпну відповідь у вказаному вище висновку експерта. Питання щодо належного розпорядника спірних земельних ділянок є питанням права та не потребує спеціальних знань.

Висловлюючи свою позицію щодо заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку позовної даності, прокурор, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 267 ЦК України, просить врахувати, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Наводить свої міркування з приводу вірності обраного ним способу захисту.

Щодо доводів відповідача про те, що НПП "Дністровський каньйон" є неналежним позивачем прокурор, посилаючись на приписи ст. 12, 20, 60 Закон України "Про природно-заповідний фонд України", вказує, що управління національними природними парками здійснюється їхніми спеціальними адміністраціями; виконання таких основних завдань, як, зокрема, збереження цінних природних та історико-культурних комплексів та об`єктів покладається на національні природні парки; охорона національних природних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положенням про НПП "Дністровський каньйон" передбачено, що охорона території Парку покладається на службу його охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України; службу державної охорони Парку очолює директор Парку; основними завданнями служби держохорони є: забезпечення додержання режиму охорони території та природних об`єктів на території Парку, попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства на території Парку. Вважає, що у спірних правовідносинах НПП "Дністровський каньйон" є спеціалізованою державною установою, яка уповноважена державою на реалізацію правомочностей щодо володіння та користування спірними об`єктами права державної власності з метою забезпечення у процесі проведення природоохоронних заходів збереження життєздатності екологічного середовища та його біологічного різноманіття, збереження території, що становлять природоохоронну цінність та їх охорони та правомочностей щодо здійснення державного контролю у сфері охорони таких особливо цінних територій. Окрім того, прокурор вважає, що оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань НПП є державною організацією (установа, заклад), а не державним підприємством, положення абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не підлягають застосуванню. На думку прокурора, законодавча заборона на представництво прокурором державних компаній не поширюється на випадки звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі державної організації (установи, закладу, яка здійснює обов`язок щодо охорони земель ввірених їй державою та використання їх з урахуванням інтересів (екологічних, економічних, соціальних) суспільства взагалі та територіальних громад. У таких випадках прокурор здійснює захист інтересів держави, а державна організація (установа, заклад) визначається позивачем з огляду на порушення його прав, як титульного володільця ввіреним майном. Також, посилаючись на Положення "Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України", затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 14.07.2000, прокурор вказує на наявність у НПП владних повноважень у сфері охорони та забезпечення використання природних ресурсів в межах природних-заповідних зал. Поряд із цим, зауважує, що НПП "Дністровський каньйон" не є єдиним позивачем, оскільки даний позов прокурором подано також в інтересах Міндовкілля та Тернопільської ОВА.

У підготовчому засіданні 21.02.2024, яке відбулось за участі прокурора, представників позивача (Тернопільської обласної державної адміністрації) та відповідача, враховуючі подані 21.02.2024 прокурором заперечення, з метою надання можливості сторонам і суду ознайомитися з останніми, оголошено перерву до 15:00 год. 04.03.2024 та запропоновано сторонам надати свої письмові пояснення (при наявності) щодо поданих клопотань, про що судом постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх у судовому засіданні 21.02.2024 учасників справи про засідання 04.03.2024 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); інших учасників ухвалою від 21.02.2024.

27.02.2024 через систему "Електронний суд" від Тернопільської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення б/н від 27.02.2024 (вх. № 1647), у яких прокурор навів додаткові міркування з приводу наведених органом місцевого самоврядування доводів про те, що оспорювані земельні ділянки не відносяться до особливо цінних, з огляду на їх віднесення до земель сільськогосподарського призначення; про відсутність реєстрації будь-яких речових прав на спірні земельні ділянки у НПП "Дністровський каньйон", про відсутність меж НПП "Дністровський каньйон" та про сплив позовної давності на звернення до суду за захистом порушених прав.

У підготовчому засіданні 04.03.2024, яке відбулось за участі прокурора та повноважного представника Заліщицької міської ради, суд приєднав до матеріалів справи долучені відповідачем до клопотань за №03-23/282 від 09.02.2024 та №03-23/325 від 16.02.2024 докази, заслухав позицію прокурора і представника відповідача з приводу клопотання міської ради про закриття провадження у справі та, враховуючи повідомлення відповідача про те, що 04.03.2024 ним через систему "Електронний суд" подано додаткові заперечення, беручи до уваги їх ненадходження на адресу суду (станом на час проведення підготовчого засідання), з метою надання можливості сторонам і суду ознайомитися з останніми, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву до 10:00 год. 13.03.2024, про що постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання. Присутніх у судовому засіданні 04.03.2024 учасників справи про засідання 13.03.2024 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); інших учасників ухвалою від 04.03.2024.

12.03.2024 від Заліщицької міської ради надійшли клопотання:

- №03-23/349 від 20.02.2024 про долучення документів до матеріалів справи, відповідно до прохальної частини якого відповідач просить витребувати у Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України інформацію про те, коли (вказати точну дату або рік), ким та у зв`язку із чим були визначені координати поворотних точок меж національного природного парку "Дністровський каньйон" в частині, що знаходиться на території Колодрібської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (зазначені у листі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №25/2-11/4620-23 від 28.03.2023). Вказує, що 02.02.2024, зважаючи на наявні в матеріалах справи запит Тернопільської обласної прокуратури за №12-227 вих-23 від 15.03.2023, направлений на адресу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та лист-відповідь останнього за №25/2-11/4620-23 від 28.03.2023, відповідно до якого Міністерством надано координати поворотних точок меж національного природного парку «Дністровський каньйон» в частині, що знаходиться на території Колодрібської сільської ради та Королівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, Заліщицька міська рада направила на адресу Міністерства лист за № 03-23/248, у якому просила надати вказану вище інформацію, проте відповіді не отримала. Вважає, що інформація, яка буде міститися у відповіді Міністерства необхідна для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, оскільки може підтвердити або спростувати встановлення меж національного природного парку «Дністровський каньйон» в частині, що знаходиться на території Колодрібської сільської ради Чортківського району Тернопільської області;

- клопотання за №03-23/348 від 20.02.2024 про долучення документів до матеріалів справи, а саме: листа Заліщицької міської ради № 03-23/245 від 02.02.2024; листа Заліщицької міської ради № 03-23/248 від 02.02.2024 з додатками, який долучено до клопотання за №03-23/349 від 20.02.2024;

- клопотання за №03-23/501 від 08.03.2024 про долучення документів до матеріалів справи, а саме: Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №369071050, №369070370 та №369070833 від 08.03.2024; листа Міндовкілля №11/11-01/362 від 02.02.2024 та заперечень на додаткові пояснення від 04.03.2024.

У підготовче засідання 13.03.2024 повноважний представник відповідача прибув. Клопотання за №03-23/320 від 16.02.2024 (вх. №1448) про закриття провадження у справі №921/3/24, клопотання №03-23/319 від 16.02.2024 (вх. №1449) про призначення земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у них. Окрім того, просить суд задовольнити і подані міською радою клопотання за №03-23/349 від 20.02.2024 (вх. №2042) про витребування доказів та клопотання за №03-23/348 від 20.02.2024 та №03-23/501 від 08.03.2024 про долучення документів.

Обґрунтовуючи клопотання про витребування доказів, стверджує, що з метою з`ясування обставин щодо встановлення меж національного природного парку «Дністровський каньйон» в частині, що знаходиться на території Колодрібської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, відповідач звертався до Міністерства з листом за № 03-23/248 від 02.02.2024, однак відповіді на даний час не отримав. Звернення до суду з даним клопотанням лише 08.03.2024 обґрунтував великим обсягом матеріалів справи.

Обґрунтовуючи клопотання про долучення документів, зазначив, що додані до клопотання №03-23/348 від 20.02.2024 докази підтверджують наведені у клопотанні за №03-23/349 від 20.02.2024 доводи про вжиття відповідачем заходів з метою самостійного отримання доказів; долучені до клопотання за №03-23/501 від 08.03.2024 докази (Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №369071050, №369070370 та №369070833 від 08.03.2024; лист Міндовкілля №11/11-01/362 від 02.02.2024) підтверджують доводи відповідача про приналежність спірних земельних ділянок до комунальної власності та відсутність проекту організації території НПП "Дністровський каньйон", а долучені до клопотання №03-23/501 від 08.03.2024 заперечення на додаткові пояснення за №03-23/437 від 04.03.2024 надані у відповідь на надані прокурором 27.02.2024 додаткові пояснення.

Прокурор у підготовче засідання 13.03.2024 прибув. Щодо задоволення клопотань відповідача за №03-23/320 від 16.02.2024 про закриття провадження у справі №921/3/24 та №03-23/319 від 16.02.2024 про призначення земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою заперечив з підстав, наведених у наданих суду 21.02.2024 та вказаних вище заперечень на клопотання. Вважає, що наявними у матеріалах справи доказами, підтверджено факт віднесення спірних земельних ділянок до земель природно-заповідного фонду, їх передачу у постійне користування НПП "Дністровський каньйон" з вилученням у землекористувачів з моменту створення парку у 2010 році. Відповідачем не надано жодного доказу щодо зняття статусу території природно-заповідного фонду із спірних земельних ділянок у встановленому спеціальним законом порядку.

Щодо заявленого відповідачем клопотання за №03-23/349 від 20.02.2024 (вх. №2042) про витребування доказів зауважив, що останнє подане з порушенням встановленого процесуальним законом строку. Окрім того, вважає, що відповідачем не доведено неможливості самостійного отримання такого доказу, оскільки встановлений законодавством строк на подання відповіді не минув.

Щодо задоволення заявлених відповідачем клопотань за №03-23/348 від 20.02.2024 та №03-23/501 від 08.03.2024 про долучення документів прокурор заперечив. Зазначив, що порядок і строки подання доказів чітко визначений положеннями процесуального закону. Окрім того, щодо долучених відповідачем до клопотання за №03-23/501 від 08.03.2024 заперечень за №03-23/347 від 04.03.2024 прокурор зауважив, що: ст. 161 ГПК України визначений перелік заяв по суті справи, які сторони мають право подати в обґрунтування своєї позиції; в матеріалах даної справи уже наявні усі заяви по суті справи; додаткові пояснення прокуратури від 27.02.2024 були надані з дозволу суду, зокрема, з огляду на наведені відповідачем у клопотанні про закриття провадження у справі доводи щодо строку позовної давності; в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України суд не визнавав необхідним подання відповідачем пояснень з приводу наданих прокурором 27.02.2024 заперечень.

Повноважний представник позивача Тернопільської військової (обласної) державної адміністрації у підготовче засідання 13.03.2024 прибув. Позицію прокурора з приводу усіх наведених вище клопотань відповідача підтримав в повному обсязі.

Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України та Національний природний парк "Дністровський каньйон" явки своїх уповноважених представників у підготовче засідання 13.03.2024 не забезпечили, причин неприбуття не повідомили, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином (довідки про доставку електронного листа (ухвали від 04.03.2024 у справі №921/3/24) до їх електронних кабінетів в матеріалах справи).

Вирішення заяв та клопотань учасників справи здійснюється судом у підготовчому засіданні (п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Розглянувши клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/320 від 16.02.2024 (вх. №1448) про закриття провадження у справі №921/3/24, заслухавши доводи та пояснення повноважних учасників справи, суд відзначає таке.

Як вже зазначалось вище, у прохальній частині клопотання за №03-23/320 від 16.02.2024 відповідач просив суд позовну заяву про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність (в порядку ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") залишити без розгляду у зв`язку із спливом позовної давності та недопущенням здійснення прокурором представництва в суді в інтересах держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування та інших громадських об`єднань.

Разом із тим, у підготовчому засіданні 21.02.2024 представник відповідача уточнив, що за вказаними у клопотанні №03-23/320 від 16.02.2024 підставами просить суд закрити провадження у справі.

Суд відзначає, що повноваженнями на закриття провадження у справі господарський суд наділений за наявності визначених ч. 1 ст. 231 ГПК України підстав. Зокрема, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

В межах даної справи передбачені процесуальним законодавством підстави для закриття провадження у справі відсутні. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові та, відповідно, вирішується судом за наслідками розгляду спору по суті.

Згідно з усталеною позицією Верховного Суду, встановлення судом після відкриття провадження у справі відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді є підставою для залишення позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/320 від 16.02.2024 (вх. №1448) про закриття провадження у справі №921/3/24 суд відмовляє.

Поряд із цим, заслухавши аргументи за заперечення учасників справи щодо наявності/відсутності підстав для здійснення прокурором у даній справі представництва інтересів держави в особі НПП "Дністровський каньойн", суд відзначає таке.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі Закон №1697-VII), який набрав чинності 15.07.2015.

Ч. 1 ст. 23 Закону №1697-VII визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абз. 1 та 2 ч. 3 ст. 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону №1697-VII передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

У постанові від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону №1697-VII, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на положення частини другої ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та вказала, що у контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини третьої ст. 23 Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 не знайшла підстав для відступу чи уточнення висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

У постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що позовні вимоги прокурора, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а державного підприємства, не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.

У постановах Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 204/6292/18 та від 17.06.2020 у справі № 204/7119/18 викладено правовий висновок, згідно з яким саме наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але, на відміну від органів державної влади, не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Водночас державні організації (установи, заклади), на відміну від державного органу, не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та є частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому така організація має власний кошторис.

З наявного в матеріалах справи Положення про Національний природний парк "Дністровський каньйон", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №517 від 12.12.2011, в редакції від 05.12.2016, затвердженій наказом Мінприроди за №463, вбачається, що парк є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання (п. 1.2. Положення).

Парк є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету. Парк має печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, штампи та офіційну емблему, що реєструються в установленому порядку, та бланки (п. 1.3. Положення). Парк віднесено до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України (п. 1.4. Положення).

П. 11.3. та 11.4. Положення визначено, що парк звітує про свою діяльність перед Міністерством екології та природних ресурсів України та іншими органами державної виконавчої влади в порядку і строки, встановлені законодавством. Контроль за діяльністю парку здійснюється Міністерством екології та природних ресурсів України.

П. 1 постанови Кабінету Міністрів України за №829 від 02.09.2019 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" Міністерство екології та природних ресурсів перейменовано на Міністерство енергетики та захисту довкілля України.

Відповідно до п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №425 від 27.05.2020 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" Міністерство енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України та утворено Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України.

Згідно з Положенням про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №614 від 25.06.2020, забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації охорони та використання природно-заповідного фонду; державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду є основними завданнями Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля), яке є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведені вище, суд погоджується з доводами відповідача про те, що НПП "Дністровський каньйон" не є органом державної влади і не є суб`єктом владних повноважень та, відповідно, звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі НПП "Дністровський каньйон" є безпідставним.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №686/6222/22 та від 05.09.2023 у справі № 686/12263/22.

За даних обставин, позов Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національного природного парку "Дністровський каньйон" про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність суд залишає без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Поряд із цим, беручи до уваги приписи ст. 50 ГПК України, предмет позову та характер спірних правовідносин, суд вважає за доцільне залучити Національний природний парк "Дністровський каньйон" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Розглянувши клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/319 від 16.02.2024 (вх. №1449) про призначення земельно-технічної експертизи, заслухавши доводи та пояснення повноважних учасників справи, суд відзначає таке.

Ст. 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України "Про судову експертизу").

Правовий аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши клопотання Заліщицької міської ради про призначення експертизи, суд встановив, що у даному випадку відсутня сукупність визначених ч. 1 ст. 99 ГПК України умов. Відповідачем не доведено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні додаткові спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, як і не доведено наявність підстав щодо неможливості встановлення судом фактичних обставин справи за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що клопотання відповідача про призначення судової експертизи у даній справі не відповідає вимогам ст. 99 ГПК України, у зв`язку із чим відмовляє у його задоволенні.

Розглянувши клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/349 від 20.02.2024 (вх. №2042) про витребування доказів, суд встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду. Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Згідно з ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Ч. 1, 3 ст. 80 ГПК України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Ч. 4, 5 ст. 80 ГПК України передбачено, що у випадку, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

За змістом ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, диспозитивність, пропорційність, розумність строків розгляду справи судом.

Як вже зазначалось вище, у клопотанні за №03-23/349 від 20.02.2024 відповідач просить суд витребувати у Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України інформацію про те, коли (вказати точну дату або рік), ким та у зв`язку із чим були визначені координати поворотних точок меж національного природного парку "Дністровський каньйон" в частині, що знаходиться на території Колодрібської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (зазначені у листі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №25/2-11/4620-23 від 28.03.2023). Стверджує, що інформація, яка буде міститися у відповіді Міністерства, необхідна для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, оскільки може підтвердити або спростувати встановлення меж національного природного парку «Дністровський каньйон» в частині, що знаходиться на території Колодрібської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що лист-відповідь Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України за №25/2-11/4620-23 від 28.03.2023, на який посилається відповідач, долучений прокурором до позовної заяви.

Долучена до позову прокурора квитанція №418527 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС свідчить про те, що позовна заява Тернопільської обласної прокуратури про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність доставлена до електронного кабінету Заліщицької міської ради 28.12.2023 о 10:04 год.

Позовну заяву Тернопільської обласної прокуратури про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у даній справі 08.01.2024.

Наведене, свідчить про те, що станом на день відкриття провадження у даній справі інформація про наявність листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України за №25/2-11/4620-23 від 28.03.2023 була відома відповідачу.

23.01.2024 Заліщицькою міською радою скеровано на адресу господарського суду відзив на позовну заяву за №23-23/157 від 23.01.2024, у якому наведено свою позицію по суті позову. Поряд із цим, жодних відомостей про наявність у відповідача наміру подати певний доказ, вжиття ним відповідних заходів з метою самостійного отримання такого доказу у наданій суду заяві по суті справи не наведено. Клопотання про витребування доказів направлено на адресу суду лише 08.03.2024. Поряд із цим, при зверненні до суду з вказаним вище клопотанням відповідачем не наведено жодних об`єктивних причин неможливості подання зазначено доказу у встановлений процесуальним законодавством строк, як зокрема, і не зазначено та не надано доказів об`єктивної неможливості звернення до Міністерства безпосередньо після відкриття провадження у справі № 921/3/24 для отримання визначених у клопотанні доказів з урахуванням встановлених чинним процесуальним законодавством строків з метою дотримання основних принципів господарського судочинства.

За даних обставин, клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/349 від 20.02.2024 (вх. №2042) про витребування доказів суд залишає без задоволення.

Розглянувши клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/348 від 20.02.2024 та №03-23/501 від 08.03.2024 про долучення доказів до матеріалів справи, заслухавши доводи та пояснення учасників справи, суд відзначає таке.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ч. 1 ст. 113 ГПК України).

Порядок та строки подання доказів визначені приписами ст. 80 ГПК України. Зокрема, відповідач повинен подати докази разом із першою заявою по суті справи (ч. 3 ст. 80 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

Докази, які відповідач просить долучити до матеріалів справи згідно з поданим суду 08.03.2024 клопотанням за №03-23/348 від 20.02.2024 (листи Заліщицької міської ради №03-23/245 та №03-23/245) датовані 02.02.2024.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 02.02.2024 по 08.03.2024 у даній справі було проведено три підготовчі засідання (05.02.2024, 21.02.2024, 04.03.2024), у т.ч. за участі повноважного представника відповідача. За вказаний період відповідачем подано ряд заяв та клопотань (12.02.2024 заперечення на відповідь на відзив, клопотання за №03-23/282 про долучення документів до матеріалів справи; 19.02.2024 клопотання за №03-23/325 від 16.02.2024 про долучення документів до матеріалів справи, клопотання за №03-23/320 від 16.02.2024 про закриття справи, клопотання за №03-23/319 від 16.02.2024 про призначення земельно-технічної експертизи). Однак, з клопотанням про долучення вказаних у клопотанні №03-23/348 доказів до матеріалів справи відповідач не звертався. Обставин, які б вказували на неможливість подання суду вказаних доказів суду раніше відповідач не навів. Наданою у ст. 119 ГПК України можливістю звернутись з клопотанням про поновлення строку на подання доказів при поданні таких суду відповідач не скористався.

За даних обставин, у задоволенні клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/348 від 20.02.2024 про долучення доказів до матеріалів справи суд відмовляє. Долучені до клопотання за №03-23/348 докази до розгляду не приймає.

Поряд із цим, ознайомившись із доказами, які відповідач просить долучити до матеріалів справи згідно з клопотанням за №03-23/501 від 08.03.2024, суд встановив, що Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №369071050, №369070370 та №369070833 отримані відповідачем 08.03.2024, лист Міндовкілля №11/11-01/362 від 02.02.2024 доданий відповідачем до клопотання про долучення документів до матеріалів справи за №03-23/282 від 09.02.2024, яке задоволено судом у підготовчому засіданні 04.03.2024.

З огляду на наведене, клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/501 від 08.03.2024 про долучення доказів до матеріалів справи задовольняє. Долучені до клопотання за №03-23/501 докази приєднує до матеріалів справи.

Окрім того, судом встановлено та зазначено вище, що додатком до клопотання за №03-23/501 від 08.03.2024 відповідач вказав заперечення на додаткові пояснення від 04.03.2024.

У підготовчому засіданні 13.03.2024 повноважний представник відповідача зазначив, що долучені до клопотання №03-23/501 від 08.03.2024 заперечення на додаткові пояснення за №03-23/437 від 04.03.2024 надано у відповідь на додаткові пояснення прокурора від 27.02.2024.

Зі змісту зазначених заперечень відповідача вбачається, що в останніх викладено позицію щодо приналежності спірних земельних ділянок до земель природно-заповідного фонду, висновку експерта №371/372/23-22 від 19.05.2023, яку частково відображено відповідачем у наданих суду 09.02.2024 запереченнях на відповідь на відзив; щодо строку позовної давності, про яку також відповідачем вказано у запереченнях на відповідь на відзив за №03-23/283 від 09.02.2024 та клопотанні про закриття справи.

Приписами ч. 1-3 ст. 161 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальне законодавство наділяє суд повноваженнями вирішити спір за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Ст. 113-116 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Ч. 5 ст. 161 ГПК України передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

В силу приписів ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Суд відзначає, що станом на день проведення даного підготовчого засідання в матеріалах справи наявні усі заяви по суті справи. Поряд із цим, при оголошенні перерви у підготовчому засіданні 21.02.2024 до 04.03.2024 суд пропонував учасникам справи надати свої письмові пояснення (при наявності) щодо поданих відповідачем клопотань щодо призначення у справі експертизи та закриття провадження у справі.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що станом на 04.03.2024 наданим судом правом на надання додаткових пояснень скористався прокурор та, відповідно, надав 27.02.2024 додаткові пояснення. Присутній у підготовчому засіданні повноважний представник відповідача повідомляв суд що про те, що 04.03.2024 ним через систему "Електронний суд" подано додаткові заперечення. Враховуючи вказані твердження, беручи до уваги відсутність таких заперечень у матеріалах справи, їх ненадходження на адресу суду станом на час проведення підготовчого засідання, з метою надання можливості сторонам і суду ознайомитися з останніми, суд оголошував перерву до 10:00 год. 13.03.2024.

Станом на 13.03.2024 на Електронну адресу суду додаткові заперечення, про направлення яких стверджував у підготовчому засіданні 04.03.2024 повноважний представник відповідача, не надходили. За твердженнями прокурора такі відсутні і у електронному кабінеті Тернопільської обласної прокуратури.

Заперечення на додаткові пояснення надійшли на адресу суду 12.03.2024, а наявна на конверті поштова квитанція №506 свідчить про відправку кореспонденції лише 08.03.2024.

За даних обставин, зважаючи на те, що заперечення Заліщицької міської ради за №03-23/437 від 04.03.2024 не є тими поясненнями, які суд пропонував сторонам надати в засіданні 21.02.2024, що в передбаченому ч. 5 ст. 161 ГПК України порядку суд не визнавав за необхідне та, відповідно, не уповноважував відповідача надавати пояснення з приводу наданих прокурором 27.02.2024 додаткових пояснень, заперечення відповідача за №03-23/437 від 04.03.2024 на додаткові пояснення суд залишає без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи залучення до участі у справі третьої особи, з метою належного виконання завдань підготовчого провадження, суд вважає за доцільне відкласти підготовче засідання згідно з ст. 183 ГПК України.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 53, 80, 81, 118, 161, 169, 177, 179, 181-182, п. 2 ч. 1 ст. 226, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/320 від 16.02.2024 (вх. №1448) про закриття провадження у справі №921/3/24 відмовити.

2. Позов Тернопільської обласної прокуратури, вул. Листопадова 4, м. Тернопіль, 46000, в інтересах держави в особі Національного природного парку "Дністровський каньйон" про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації прав, скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, зобов`язання повернути земельні ділянки у державну власність залишити без розгляду.

3. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний природний парк "Дністровський каньйон", вул. Степана Бандери, 5б, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48601, ідентифікаційний код 37888331.

4. У задоволенні клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/319 від 16.02.2024 (вх. №1449) про призначення земельно-технічної експертизи відмовити.

5. Клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/349 від 20.02.2024 (вх. №2042) про витребування доказів залишити без задоволення.

6. У задоволенні клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/348 від 20.02.2024 про долучення доказів до матеріалів справи відмовити. Долучені до клопотання за №03-23/348 докази до розгляду не приймати.

7. Клопотання Заліщицької міської ради за №03-23/501 від 08.03.2024 про долучення доказів до матеріалів справи задовольнити. Долучені до клопотання за №03-23/501 докази приєднати до матеріалів справи.

8. Заперечення Заліщицької міської ради за №03-23/437 від 04.03.2024 на додаткові пояснення залишити без розгляду.

9. Відкласти підготовче засідання у справі № 921/3/24 на 14:00 год. 25.03.2024.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: вул. Кн. Острозького, 14 А, м. Тернопіль, 46000, зал судових засідань № 3 (5-поверх).

10. Запропонувати учасникам справи подати/надіслати суду

прокурору, позивачам та відповідачу:

- заяви з процесуальних питань (при наявності).

третій особі:

- письмові пояснення по суті позову та відзиву, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких вони ґрунтуються, якщо такі докази не надані сторонами, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до них доказів іншим учасникам справи, протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали;

- заяви з процесуальних питань (при наявності).

11. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

12. Копію ухвали направити: Тернопільській обласній прокуратурі, Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України, Тернопільській військовій (обласній) державній адміністрації, Заліщицькій міській раді та Національному природному парку "Дністровський каньйон" до їх електронних кабінетів в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України, Положенням про ЄСІТС.

Повний текст ухвали складено 15.03.2024

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.М. Гирила