ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"11" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3697/23
про розірвання договору та стягнення заборгованості 1 999 000грн.
Представники сторін - не прибули
Рішенням Господараського суду Одеської області від 06 лютого 2024р. позовну заяву ТОВ Девелопшляхбуд до Товариства з обмеженою відповідальністю Тако-Агро Інвест задоволено у повному обсязі.
Частинами 2,3 ст.221 ГПК України, передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За таких обставин, заява ТОВ Девелопшляхбуд від 27.02.2024р. за вх.№2-310/24 ухвалою від 28.02.2024р. призначена до розгляду у судовому засіданні 11.03.2024р.
Суд запропонував відповідачу надати суду письмові пояснення по суті поданої Товариством з обмеженою відповідальністю Девелопшляхбуд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 83 250 грн.
Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала від 28.02.2024р. у той же день доставлена учасникам справи.
08.03.2024р. від позивача через підсистему Електронний суд надійшла заява (вх № 9874/24) про розгляд його заяви про розподіл витрат на правничу допомогу без участі представника.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд
У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/3697/23 за позовною заявою ТОВ «Девелопбудшлях» до ТОВ «Тако-Агро Інвест» про розірвання договору та стягнення грошових коштів 06.02.2024р., судом було ухвалено рішення у вищезазначеній справі, котрим позовні вимоги ТОВ "Девелопбудшлях" - задоволено повністю (повний текст рішення складено 16.02.2024р.).
У той же час, при ухваленні такого рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат напрофесійну правничу допомогу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.244 ГПК України, позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі № 916/3697/23, котрим вирішити питання розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 162 (п.9) Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), встановлено, що позовна заява повинна містити, серед іншого, : попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, (а.с. 9) позивач зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у зв"язку з розглядом даної справи, які позивач очікує понести - це сплачений судовий збір в сумі 32 669грн., та витрати на професійну правничу допомогу за 15 годин послуг вартістю 5550грн./ 1 год., что загалом становить 833250грн.
До позову було додано витяг з Угоди про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р., укладеної Адвокатським бюро "Збіглей та партнери" та ТОВ Девелопшляхбуд (а.с.26),
01.02.2024р. представником позивача були надані до суду докази понесених ТОВ "Девелопбудшлях" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 83 250грн. ( вх. № 4308/24 від 02.02.2024р. , а.с.127- 136).
На підтвердження понесених витрат позивачем до суду надано :
- акт № 1 від 31.12.2023р. приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р., де у графі Послуги дословно зазначено " за надання професійної правничої допомоги а інформаційно-технічних послуг у межах справи № 916/3697/23 ( досудове врегулювання спору, складення, формування та подачі до суду в інтересах ТОВ Девелопшляхбуд позовної заяви до ТОВ Тако-Агро Інвест про розірвання договору та стягнення грошових коштів, участь у судових засіданнях у справі, аванс 2 год)".
- Додаток № 1 від 28.04.2023р. до Угоди про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р., укладеної Адвокатським бюро "Збіглей та партнери" та ТОВ Девелопшляхбуд, відповідно п.1 якого Адвокатське бюро приймає на себе зобов"язання надавати професійну правничу допомогу клієнту по мірі необхідності з урахуванням вартості години послуг (роботи) у розмірі 5550грн./1 год. Сторони погодили можливість виплати клієнтом авансу в межах 15 годин послуг (роботи).
Суд зазначає, що провадження у справі відкрито ухвалою від 29.08.2023р., призначено підготовче засідання на 26.09.2023р.
26.09.2023р. відбулось засідання підготовчого провадження (протокол , а.с.53-55), яке тривало з 16.00год по 16.11год, загалом 11 хвилин, за участю представника позивача адвоката Соловей Л.В.
17.10.2023р. (а.с.76-77) представником позивача подано клопотання про проведення наступного судовогго засідання без участі представника.
Судове засідання 07.11.2023р. проведено без участі представника позивача (протокол судового засідання, а.с.116-117)
06.02.2024р. відбулось судове засідання (протокол , а.с.137140), яке тривало з 11.59год по 13.02.год, загалом 1година 3 хвилини, за участю представника позивача адвоката Соловей Л.В.

Відтак, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Девелопшляхбуд та Адвокатським бюро "Збіглей та партнери" укладено Угоду про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р., відповідно до п.1 якої Адвокатське бюро приймає на себе зобов"язання надати професійну правничу допомогу клієнту з наступних правничих питань та у таких обсягах: представлення інтересів клієнта та надання йому правової допомоги у взаємовідносинах з третіми особами установами, організаціями, підприємствами, державними органами незалежно від форми власності та підпорядкування, у тому числі, але не виключно, в органах державної виконавчої служби, банківських установах, МВС, ДПС України, судах тощо.
Згідно п.4 даної угоди, за надання правничої допомоги клієнт сплачує на користь бюро гонорар за відповідними актами прийому-передачі наданих послуг. При цьому виконаний об"єм наданих послуг та період, в який ці послуги надавались, виконувались деталізуються та конкретизуються в кожному випадку окремо відповідним актом.
Суд зазначає, що такий окремий відповідний акт із деталізацією та конкретизацією наданих, виконаних послугАдвокатським бюро "Збіглей та партнери" у справі № 916/3697/23 не надавався.
Дійсно, сторони Угоди про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р. домовились, що ціна 1 (однієї) години надання послуг становить 5550грн./1 год.
Однак, розрахунку або акту, з якого би вбачалось, скільки часу та на який саме вид робіт (послуг) затрачено Адвокатським бюро "Збіглей та партнери" за результатами надання правничої допомоги згідно даного Угоди про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р. клієнту ТОВ Девелопшляхбуд у справі № 916/3697/23 - суду не надано.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно із положеннями статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Практична реалізація відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Так, відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України). Позивачем зазначена вимога не виконана, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, суду не надавався.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Суд зазначає, що відповідач у жодному поданому клопотанні, заяві не заявляв заперечень про розміру судових витрат позивача.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощовизначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Разом з тим суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає про таке.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, з огляду на недоведений жодним доказом (документом) обсяг виконаних робіт адвокатом позивача, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх частковою необґрунтованістю, що, в свою чергу, зумовлює часткове задоволення заяви позивача та, відповідно, стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат у розмірі 22 200 грн
При цьому суд враховує надані позивачем докази, зокрема
- акт № 1 від 31.12.2023р. приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р., де у графі Послуги дословно зазначено " за надання професійної правничої допомоги а інформаційно-технічних послуг у межах справи № 916/3697/23 ( досудове врегулювання спору, складення, формування та подачі до суду в інтересах ТОВ Девелопшляхбуд позовної заяви до ТОВ Тако-Агро Інвест про розірвання договору та стягнення грошових коштів, участь у судових засіданнях у справі, аванс 2 год)".
- Додаток № 1 від 28.04.2023р. до Угоди про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р., укладеної Адвокатським бюро "Збіглей та партнери" та ТОВ Девелопшляхбуд, відповідно п.1 якого Адвокатське бюро приймає на себе зобов"язання надавати професійну правничу допомогу клієнту по мірі необхідності з урахуванням вартості години послуг (роботи) у розмірі 5550грн./1 год. Сторони погодили можливість виплати клієнтом авансу в межах 15 годин послуг (роботи).
Суд враховує достатнім та обгрунтованим затрачення часу на зазначені Адвокатським бюро "Збіглей та партнери" послуги (як результат надання правничої допомоги згідно Угоди про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2022р. клієнту ТОВ Девелопшляхбуд у справі № 916/3697/23 - 4 години. Відтак,5550грн./1го.х 4 = 22 200 грн
Керуючись статтями 11, 15, 73-79, 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Південно-Західного апеляційного господарського суду.
Суддя Пінтеліна Т.Г.