ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"14" березня 2024 р. Справа № 924/128/24
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Лежніній Я.С., розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" м. Дніпро
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин, Хмельницька область
про стягнення 303427,18грн.
Представники сторін: не з`явилися.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2024 по справі №924/128/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 303427,18грн. задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" 298800,00 грн. основного боргу, 209,94 грн. 0,3% річних, 2755,53 грн. інфляційних втрат та 2285,48грн. витрат на оплату судового збору. У позові в частині стягнення 1661,70грн. інфляційних нарахувань відмовлено.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2241,00грн. сплачений відповідно до платіжної інструкції від 25.01.2024 №6508.

06.03.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6200,00 грн.

Ухвалою суду від 07.03.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 10год.00хв. 14 березня 2024 року.

Також, 07.03.2024 представником відповідача подано до суду заперечення на заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, де останній зазначив, що вказаний позивачем розмір витрат на надання професійної правничої допомоги у справі згідно з доданим до позовної заяви попереднім розрахунком та згідно з доданими до заяви про стягнення витрат доказами є неспівмірним з часом, витраченим на її надання, складністю справи та обсягом фактично наданих послуг, виходячи з такого: 1) зміст позовної заяви жодним чином не підтверджує факту здійснення адвокатом аналізу будь-якої судової практики, пов`язаної зі спором у справі, не містить будь-яких посилань на судову практику; 2) зміст укладеного між позивачем і відповідачем договору поставки не містить складних юридичних конструкції, його умови є простими та зрозумілими. Вважає, що правовідносини з договорів поставки товару достатньо повно врегульовані нормами ЦК України та ГК України, а отже складання позовної заяви про стягнення вартості поставленого товару не потребувало додаткового вивчення будь-якої судової практики в аналогічних справах та не вимагало значних професійних зусиль та навичок. Тому за наявних обставин складання вказаної позовної заяви у професійного правника займає не більше 1 години часу; 3) спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів незначної складності а матеріали справи не містять великої кількості і складних для аналізу документів на дослідження і збирання яких адвокат потребував витрат значного часу; 4) спір між позивачем і відповідачем для кваліфікованого юриста є нескладним, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. До того ж, зазначає представник відповідача, здійснення розрахунку 0,3 % річних та інфляційних втрат за відсутності будь-яких проміжних часткової оплати основного боргу для професійного юриста не може потребувати більше 10 хвилин, оскільки в мережі Інтернет є велика кількість безкоштовних онлайн-сервісів (калькуляторів), які в автоматичному режимі здійснюють розрахунок будь-яких видів штрафних санкцій, включаючи % річних та втрати від інфляції; 5) на початковій стадії судового розгляду відповідач визнав наявність у нього основної заборгованості чим по суті знівелював роботу представника позивача в частині доведення її наявності та підстав для їх стягнення з відповідача.

Враховуючи наведені обставини, представник відповідача просить прийняти рішення, яким зменшити розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/128/24, що підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивача до їх розумного, реального, та обґрунтованого розміру, який складає 2 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання 14.03.2024 не з`явися. У поданій 06.03.2024 заяві просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

Представник відповідача в засідання суду 14.03.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 07.03.2024, шляхом надіслання ухвали суду від 07.03.2024 на адресу електронної пошти відповідача.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, судом враховується, що відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, згідно з пунктом третім частини першої, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №910/16223/18.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 19.08.2020р. у справі 3910/7520/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 19.07.2021 року у справі №910/16803/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21); 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.12.2021 року у справі №904/3550/21.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

На підтвердження витрат на професійну допомогу позивачем надано: угоду на надання юридичних послуг №18/2022 від 25.08.2022, укладену між ТОВ "ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ" (Виконавець) та ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" (Замовник); розрахунок часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі №924/128/24 на суму 6200,00 грн.; рахунки на оплату №45763 від 06.03.2024, №45602 від 20.02.2024, №45504 від 09.02.2024, №45422 від 05.02.2024, №45254 від 19.01.2024, та платіжні інструкції №6545 від 05.03.2024, №6533 від 21.02.2024, №6523 від 09.02.2024, №6518 від 06.02.2024, №6506 від 19.01.2024, на загальну суму 6200,00 грн.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. угоди, на умовах, передбачених цією угодою, виконавець приймає на себе зобов`язання за завданням замовника надавати замовнику юридичні послуги, а замовник зобов`язується їх оплачувати. Завдання замовника та вартість юридичних послуг визначається сторонами окремо за кожним завданням:

1.2.1. Шляхом укладання між сторонами договору на надання юридичних послуг, що є невід`ємною частиною даної угоди;

1.2.2. Шляхом направлення замовнику рахунку, в якому визначається завдання та вартість юридичних послуг за завданням замовника. В такому випадку, направлення рахунку виконавцем замовнику підтверджує прийняття завдання замовника, а оплата вартості послуг узгодження замовником повного розміру вартості юридичних послуг за завданням. Узгодження замовником вартості юридичних послуг може проводитись і іншими шляхами, в тому числі, і проставленням власного підпису на рахунку.

Пунктом 3.1. угоди визначено, що оплата вартості юридичних послуг за кожним завданням проводиться окремо, якщо інше не встановлено шляхом проведення 100% передоплати протягом 3-х днів з моменту отримання рахунку, але у будь-якому разі не пізніше ніж за двадцять чотири години до часу надання послуг.

Згідно пункту 5.1. ця угода вважається укладеною з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цією угодою.

Сторони у взаємовідносинах щодо даної угоди допускають використання факсимільного відтворення підписів представників сторін, що підписали цю угоду (пункт 7.5. угоди).

Угода підписана сторонами за допомогою КЕП на ресурсі paperless.com.ua.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ" виставлено ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" рахунки на оплату №45763 від 06.03.2024, №45602 від 20.02.2024, №45504 від 09.02.2024, №45422 від 05.02.2024, №45254 від 19.01.2024 на загальну суму 6200,00 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій №6545 від 05.03.2024, №6533 від 21.02.2024, №6523 від 09.02.2024, №6518 від 06.02.2024, №6506 від 19.01.2024 ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" перерахувало ТОВ "ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ" згідно виставлений рахунків - 6200,00грн.

Також, в матеріалах справи наявний Ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" на підставі договору №18/2022 від 25.08.2022 у загальних та спеціалізованих судах всіх інстанцій та юрисдикцій адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем від 13.01.2023 та Свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю Серія ДП №4418.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява від 26.01.2024, заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 13.02.2024 та заява про стягнення витрат на правову допомогу у справі від 06.03.2024, підписані представником позивача - адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем.

Вказані матеріали є належними доказами (належно оформлені) того, що позивачу надано професійну правничу допомогу у даній справі адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, згідно відповідної угоди, що в силу ст. 126 ГПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви та необхідність відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу (враховуючи, що позов задоволений).

Згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, відповідачем 2 згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/128/24 у Господарському суді Хмельницької області.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат та заперечення відповідача, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу надану ТОВ "ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ" в особі адвоката Дрозда Р.Ю., які пов`язані з розглядом цієї справи підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог по справі на суму 6165,90 грн. (6200,00грн. *99,45%).

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу до 2000,00 грн., суд відмовляє з підстав її необґрунтованості та недоведеності.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 232, 240, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача Вх.№05-08/971/24 від 06.03.2024 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу по справі №924/128/24 у розмірі 6200,00 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, кв. 18, код 34657024) - 6165,90 грн. (шість тисяч сто шістдесят п`ять гривень 90 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката по справі №924/128/24.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В частині стягнення 34,10 грн. витрат на правничу допомогу позивача відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів справи.

Направити на електронну пошту відповідачу:

Позивачу та представнику позивача копію рішення направлено до електронного кабінету в системі Електронний суд