УХВАЛА

м. Київ

13.03.2024Справа № 910/2900/24
Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., розглянувши заяву Компанії товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) про забезпечення позову

за позовом Компанії товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) (3036, Кіпр, Лімасол, Іфігенеас, 14)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЕДЖІ Ю» (01024, місто Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 27, ) та Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого (35318, Рівненська область, Рівненський район, с. Жобрин, Лісова, 1)

про визнання недійсним рішень загальних зборів акціонерів

ВСТАНОВИВ:

Компанія товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" та Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого про:

- визнання недійсним рішення учасника ТОВ «АРЕДЖІ Ю» від 15.02.2024, яким уповноважено ОСОБА_1 взяти участь від імені ТОВ «АРЕДЖІ Ю» у Загальних зборах власників Орендного підприємства санаторій «Червона калина» імені Миколи Сивого, голосувати і приймати рішення по будь-яким питанням порядку денного, які розглядаються на таких зборах, зокрема, але не виключно, про обрання голови та секретаря Загальних зборів, обрання (переобрання) директора, включення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, та реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань особи;

- визнання недійсним рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого, яке оформлене протоколом Загальних Зборів Власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого № б/н від 16.02.2024;

- визнання недійсним рішення про призначення ОСОБА_1 директором Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого, яке оформлене протоколом Загальних Зборів Власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого № б/н від 16.02.2024.

Одночасно з позовом було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії ршення учасника ТОВ «АРЕДЖІ Ю» від 15.02.2024, яким уповноважено ОСОБА_1 взяти участь від імені ТОВ «АРЕДЖІ Ю» у Загальних зборах власників Орендного підприємства санаторій «Червона калина» імені Миколи Сивого, голосувати і приймати рішення по будь-яким питанням порядку денного, які розглядаються на таких зборах, зокрема, але не виключно, про обрання голови та секретаря Загальних зборів, обрання (переобрання) директора, включення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, та реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань особи, яке оформлене протоколом Загальних Зборів Власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого (Код ) № б/н від 16.02.2024;

- зупинення дії рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого, яке оформлене протоколом Загальних Зборів Власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого (Код ) № б/н від 16.02.2024;

- зупинення дії рішення про призначення ОСОБА_1 директором Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого, яке оформлене протоколом Загальних Зборів Власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого № б/н від 16.02.2024;

- встановлення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого, а саме: вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи на виконання рішень, які оформлені протоколом загальних зборів власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого № б/н від 16.02.2024.

Розглянувши вказану заяву Компанії товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Так, відповідно до положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд звертається до правової позиції, наведеної в постанові Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що в межах даної справи є достатньо обґрунтоване припущення (реальний ризики) того, що на підставі незаконних рішень у ЄДР можуть бути проведені реєстраційні дії щодо призначення директором відповідача-2 - ОСОБА_1 замість ОСОБА_2 , або на підставі такого рішення можуть бути прийняті інші рішення, на підставі яких до ЄДР будуть внесені будь-які відомості щодо відповідача-2. Внаслідок чого позивач буде позбавлений можливості ефективно поновити свої порушені права. При цьому, на думку заявника, новопризначений директор позивача може використовувати такі рішення, як офіційний документ перед органами державної влади, а також в установах та підприємствах усіх форм власності.

Так, заявник зазначає, що ОСОБА_1 вже звернулася до державного реєстратора з заявою щодо проведення реєстрації зміни директора відповідача-2, про це свідчить надана нею копія опису документів поданих для державної реєстрація. Однак на разі відсутня інформація щодо проведення такої реєстрації.

Таким чином, на думку заявника, існує реальна загроза реалізації спірних рішень власників відповідачів. Зазначене вище зумовить понесення позивачем значних матеріальних витрат, а процес оскарження може затягнутися на значний проміжок часу. За таких обставин порушені права та інтереси позивача можуть взагалі не відновитися, навіть з урахуванням подання нових позовів.

Заявник стверджує, що не вжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та можливість поновлення порушених прав та інтересів (корпоративних прав) позивача (повноваження керівника якого було припиненні у незаконний спосіб) у межах однієї судової справи про недійсність спірних рішень загальних зборів власників відповідача.

Поряд з наведеним, суд звертає увагу заявника, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на те, що позовні вимоги заявника є немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому разі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Компанія товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) у заяві про вжиття заходів забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення шляхом зупинення дії рішень учасника ТОВ «АРЕДЖІ Ю» та встановлення заборони державним реєстраторам вносити зміни в реєстр щодо керівника товариства та інших осіб, що мають право вчиняти дії від імені товариства.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Такий захід забезпечення позову, як зупинення дії рішень учасників товариства, безпосередньо не передбачений ГПК України.

Натомість, ч. 5 ст. 137 ГПК України передбачає, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Заявником вказано, що він є єдиним власником ТОВ "Ареджі Ю", яке в свою чергу володіє 92% статутного капіталу Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого.

Заявник просить зупинити дію Рішення учасника ТОВ «АРЕДЖІ Ю» від 15.02.2024, яким уповноважено ОСОБА_1 вчиняти дії від імені ТОВ «АРЕДЖІ Ю» у Загальних зборах власників Орендного підприємства санаторій «Червона калина» імені Миколи Сивого, яке оформлене протоколом Загальних Зборів Власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого № б/н від 16.02.2024.

Разом з тим, судом встановлено, що до заяви зазначене рішення не долучено, натомість, дійсно є рішення оформлене протоколом загальних зборів власників Орендного підприємства санаторію «Червона калина» імені Миколи Сивого № б/н від 16.02.2024, однак жодним пунктом цього рішення не було уповноважено ОСОБА_1 вчиняти дії від імені ТОВ «АРЕДЖІ Ю».

В позовних матеріалах міститься рішення, підписане заявником ТОВ «Фроуларія холдінгс ЛТД» в особі ОСОБА_2 , яка відповідно до витягу з ЄДРПОУ є керівником ТОВ «АРЕДЖІ Ю», і може вчиняти дії від імені юридичної особи без обмежень.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявником не надано суду доказів того, що він будь-яким чином заявляв про перевищення директором ОСОБА_2 своїх повноважень при прийнятті рішення від 15.02.2024.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що останній не погоджував питання звільнення діючого директора та призначення нового директора відповідача-2, тим паче позивач не погоджував питання кандидатури ОСОБА_1 на посаді директора відповідача-2, так само як і питання щодо уповноваження ОСОБА_1 брати участь від імені ТОВ «АРЕДЖІ Ю» у загальних зборах власників Орендного підприємства санаторій «Червона калина» імені Миколи Сивого, а тому рішення учасника ТОВ «АРЕДЖІ Ю» від 15.02.2024 суперечить волі та інтересам позивача порушує його корпоративні права, а отже є недійсним.

Проте, заявник не подає суду належних та допустимих доказів в підтвердження відповідних обставин. Тобто, докази того, що заявник володіє корпоративними правами обох відповідачів суду надані не були, статути, рішення засновника тощо. Не подані будь-які докази в підтвердження обставин відсутності волевиявлення заявника на прийняття рішення щодо уповноваження ОСОБА_1 брати участь від імені ТОВ «АРЕДЖІ Ю» у загальних зборах власників орендного підприємства санаторій «Червона калина» імені Миколи Сивого, обмеження повноважень ОСОБА_2 на вчинення дій щодо юридичної особи, або доказів в підтвердження необхідності погодження своїх дій як директора ТОВ «АРЕДЖІ Ю» та Орендного підприємства санаторій «Червона калина» імені Миколи Сивого з Компанією ТОВ «ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД».

Враховуючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що доведеність взагалі будь-якого порушення корпоративних прав заявника, що підлягають захисту, зокрема, і шляхом застосування заходів забезпечення позову відсутня.

Згідно з ст. 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті.

Отже, суд наголошує, що заявник, як єдиний учасник товариства (відповідача-2) має можливість та повноваження скасувати рішення загальних зборів, яке він вважає протиправним та прийняти будь-яке інше рішення в рамках чинного законодавства. Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість вжиття такого заходу забезпечення як зупинення дії рішення ТОВ "АРЕДЖІ Ю" від 15.02.2024, оскільки, його чинність та дійсність залежить виключно від волі заявника, як єдиного учасника товариства.

Також заявником не було надано доказів того, що Орендне підприємство санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого зобов`язане приймати рішення загальними зборами з урахуванням погодження такого рішення з боку заявника (опосередковано). Тобто, у разі існування обов`язку у відповідача-2 погоджувати з заявником (який є єдиним учасником відповідача-2) прийняття загальними зборами Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого рішень щодо зміни керівника санаторію (будь-яких інших рішень), заявник зобов`язаний був подати суду відповідні докази, проте не виконав такого обов`язку.

У заяві про забезпечення позву заявник також посилається на те, що ОСОБА_1 уже було вчинено дії, спрямовані на зміну керівника Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, проте опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації ніяким чином не підтверджує особу, яка звернулась з відповідною заявою про державну реєстрацію. Змін до відомостей про юридичну особу, як і не підтверджує, які саме змін мають бути внесені, в тому числі на підставі яких саме рішень, будуть вноситись зміни.

Тобто, припущення заявника, про ініціацію внесення змін в реєстр на підставі рішень, які компанія має намір оспорити, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Більше того, судом встановлено, що Господарським судом Рівненської області вирішений спір, яким визнано недійсними рішення загальних зборів Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого від 28.11.2022 та від 01.12.2022, скасовано реєстраційні записи № 029000014 від 29.11.2022 та № 030000014 від 02.12.2022, визнано недійсним Статуту в редакції від 28.11.2022, припинено право власності ТОВ «АРЕДЖІ Ю» на частку у розмірі 2,40% та 87,60% у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого тощо. Рішення не набуло законної сили.

Таким чином, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що існує спір з приводу корпоративних прав ТОВ «АРЕДЖІ Ю» у Орендному підприємстві санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого. І в рамках вирішення цього спору ухвалою суду № 918/124/23 від 09.02.2023 Господарським судом Рівненської області було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на належну Товариству з обмеженою відповідальністю «АРЕДЖІ Ю» частку у розмірі 87,60% у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого номінальною вартістю 56000,00 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі № 918/124/23. Заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам та посадовим особам, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань державну реєстрацію змін до установчих документів Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого та/або державну реєстрацію змін до відомостей про Орендне підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, що містяться у в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо: змін до відомостей про розмір статутного капіталу; змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників; зміни до відомостей пов`язаних із входженням до складу учасників до набрання законної сили рішення суду у справі № 918/124/23.

Отже, заявником не надано суду доказів в підтвердження наявності у нього корпоративних прав, які підлягають захисту, зокрема, шляхом застосування заявлених ним заходів забезпечення позову. Як і не доведено обґрунтованість його припущень щодо намагання ОСОБА_1 виконати рішення загальних зборів, які заявник має намір оскаржити. Суд не вбачає, що подання заяви про забезпечення позову, в даному випадку, є способом захисту від недобросовісних дій відповідачів, покликаним захистити права заявника.

На думку суду, обрані заявником заходи забезпечення позову не відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, та добросовісності. Суд не погоджується з доводами заявника про те, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене та виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви Компанії товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Компанії товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОУЛАРІЯ ХОЛДІНГС ЛТД" (COMPANY "FROULARIA HOLDINGS LTD" LIMITED LIABILITY COMPANY) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання тексту ухвали 13.03.2024

Суддя І.О. Андреїшина