ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024м. ХарківСправа № 922/4819/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ", с. Руська Лозова, Дергачівського району, Харківської області
про стягнення 467862,25 грн.
за участю представників сторін:

позивача Ігнатенко О.О., адвокат, ордер № 1163506 від 18.12.2023 року

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР", м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ", с. Руська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, в якій просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 467862,25 грн, з яких 434700,00 грн основного боргу за надані транспортно-експедиційні послуги та 33162,25 грн штрафних санкцій за договором № 14/03/18 від 14 березня 2018 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 листопада 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ", с. Руська Лозова, Дергачівського району, Харківської області про стягнення 467862,25 грн - залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом реєстрації Електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

27 листопада 2023 року через систему "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР" усунено недоліки шляхом надання до суду доказів реєстрації Електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 18 грудня 2023 року о 14:20 годин.

Протокольною ухвалою суду від 18 грудня 2023 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 15 січня 2024 року о 12:30 годин.

15 січня 2024 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР" подано заяву (вхідний № 1057) про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача, яку суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 26 лютого 2024 року та підготовче засідання відкладено на 12 лютого 2024 року о 12:10 годин.

Протокольною ухвалою суду від 12 лютого 2024 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 березня 2024 року о 15:40 годин.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР" (позивачем, експедитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" (відповідачем, замовником) було укладено договір № 14/03/18 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів.

01 квітня 2019 року до договору № 14/03/18 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів від 14 березня 2018 року було укладено додаткову угоду.

Відповідно до пункту 1.1. договору замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання організувати виконання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів замовника автомобільним транспортом у внутрішньоміському сполученні та міжміському сполученні в межах України згідно узгоджених сторонами замовлень (заявок), які є невід`ємною частиною даного договору, а також виконати додаткові послуги, якщо це вказано в заявках чи додаткових угодах до даного договору.

Згідно пункту 1.2. договору конкретні умови по кожному окремому замовленню визначаються заявкою замовника, яка є невід`ємною частиною цього договору. Форма заявки міститься в додатку №1 до даного договору. Сторони мають право доповнювати форму заявки індивідуальними умовами згідно кожного фактичного замовлення. Допускається отримання та узгодження заявки шляхом факсимільного та електронного зв`язку (e-mail), тощо. Заявка складається окремим письмовим документом в 2 оригінальних примірниках та підписується уповноваженою особою замовника і повинна містити відбиток печатки замовника. Після отримання заявки експедитор повинен протягом 24 годин з моменту подання заявки письмово погодити заявку або надати письмову мотивовану відмову від здійснення перевезення. Після погодження заявки експедитор повинен забезпечити надання замовнику під завантаження автомобільні транспортні засоби в строки і в місці, указаному в заявці та належним чином виконати дану заявку.

Відповідно до пункту 1.3 договору замовник зобов`язується надавати для перевезення вантажі та забезпечити відпуск та приймання вантажів в обумовлені строки.

Згідно пункту 1.4. договору експедитор зобов`язується забезпечувати схоронність вантажу замовника, прийнятого згідно заявки, з моменту прийняття вантажу в пункті призначення до моменту видачі кінцевому вантажоодержувачу; забезпечити дотримання строків завантаження та доставки вантажу вантажоодержувачу в указаний замовником строк згідно заявки. Додатково експедитор забезпечує перевірку упаковки та стану вантажу, його завантаження, отримання необхідних документів у вантажоодержувача та передачу їх замовнику, інші послуги сторони мають право погоджувати додатково в заявках.

Відповідно до пункту 1.5. договору розмір плати за перевезення вантажів та інші операції й послуги пов`язані з перевезенням, визначаються тарифами та відображаються в кожній заявці до даного договору яка узгоджується стронами в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пункту 2.1.6. договору замовник зобов`язаний провести оплату послуг виконаних експедитором у відповідності до вартості послуг, оговорених в заявці з урахуванням умов даного договору.

Відповідно до пункту 2.1.7 договору замовник зобов`язаний підписати Акт виконаних робіт протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання або надати мотивовану відмову від підписання Акту. В разі ненадання протягом зазначеного строку підписаного Акту або мотивованої відмови, Акт виконаних робіт вважається підписаним сторонами.

Згідно пункту 4.4. договору оплата послуг експедитора здійснюється замовником на розрахунковий рахунок експедитора на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних документів та відповідної відмітки про одержання вантажу, оригіналу рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт.

Відповідно до пункту 4.6. договору оплата експедитору здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами Акту виконаних робіт згідно заявки по даному договору.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання взятих на себе зобов`язань передбачених пунктом 1.2. договору експедитором в період 2021-2022 років були надані замовнику транспортно-експедиційні послуги, що підтверджуються відповідними Заявками, товарно-транспортними накладними, Актами надання послуг (виконаних робіт).

Відповідний пакет документів направлявся на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" засобами поштового зв`язку, а саме за допомогою Нової пошти, що підтверджується відповідними накладними: №5775; № 3417; №3938; №7932; №4144: № 3913; №5259: №1241; №7608; № 5774; №6359; №5240; №3802; №8258; № 8078.

У зв`язку з відсутністю відповіді з боку відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР" повторно було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" ряд первинних документів, які. відповідно до положень пункту 2.1.7. договору відповідач зобов`язаний підписати та направити на адресу позивача.

З урахуванням положень пункту 2.1.7. договору Акти виконаних робіт за договором 14/03/18, які були повторно направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ", з супровідним листом (вихідний № 1407/23 від 14 липня 2023 року), вважаються підписаними сторонами.

Таким чином, у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" виник обов`язок здійснити оплату за надані послуги в строк не пізніше 10 вересня 2023 року.

Проте, як свідчать матеріали справи, замовником не здійснено оплату за транспортно - експедиційні послуги, що підтверджує факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором № 14/03/18 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів. від 14 березня 2018 року, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" утворилася заборгованість у розмірі 434700,00 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Абзацом другим статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що транспортно-експедиторська діяльність це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку. Клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування, - про це зазначено в статті 12 Закону.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 434700,00 грн основного боргу слід задовольнити.

Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 33162,25 грн, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання умов цього договору винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 5.2. договору за прострочення оплати за даним договором експедитор вправі нарахувати замовникові неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості послуги, вказаній в заявці, за кожний банківській день прострочення оплати.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 33162,25 грн штрафних санкцій задовольнити.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 7017,94 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" (62332, Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Польова, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС СТАР" (61099, м. Харків, вул. Танкопія, буд. 35/2, кв. 96, ) суму заборгованості 467862,25 грн, з яких 434700,00 грн основного боргу за надані транспортно-експедиційні послуги, 33162,25 грн штрафних санкцій за договором № 14/03/18 від 14 березня 2018 року, а також 7017,94 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "14" березня 2024 р.

Суддя П.В. Хотенець