ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" березня 2024 р. Cправа № 902/19/24

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за позовом: Керівника Немирівської окружної прокуратури (вул. Шевченка, 23, м. Немирів, Вінницька обл., 22800) в інтересах держави в особі Немирівської міської ради (вул. Соборна, 26, м. Немирів, Вінницька обл., 22800)

до: Фермерського господарства "Надбужанське-С" (с. Стрільчинці, Вінницький р-н., 22843)

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Яремчук Ю.О.) перебуває справа № 902/19/24 за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Немирівської міської ради до Фермерського господарства "Надбужанське-С" про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Ухвалою суду від 08.01.2024 року відкрито провадження у справі 902/19/24. Ухвалено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 06.02.2024 року.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, що відбудеться 12.03.2024 року.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року повідомлено Немирівську міську раду про судове засідання для розгляду справи № 902/19/24 по суті, яке відбудеться 16.04.2024 року.

15.03.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява № б/н від 15.03.2024 (вх. № 01-47/15/2024 від 15.03.2024) представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Єнокян К.Л. про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи №902/19/24.

Ухвалою суду (суддя Яремчук Ю.О.) від 15.03.2024 року визнано заяву № б/н від 15.03.2024 (вх. № 01-47/15/2024 від 15.03.2024) представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Єнокян К.Л. про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи №902/19/24 необґрунтованою. Ухвалено передати матеріали справи № 902/19/24 для визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2024 року, зазначену вище справу для розгляду заяви про відвід передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

За приписами ч. 7, ч. 8 ст. 39 ГПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд, дослідивши матеріали справи № 902/19/24 та розглянувши заяву представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Єнокян К.Л. № б/н від 15.03.2024 про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи № 902/19/24, встановив наступне.

Як вбачається із змісту поданої заяви, остання мотивована тим, що 12.03.2024 під час проведення судового засідання в рамках судової справи № 902/19/24 представник Позивача просив текст поданої мирової угоди, укладеної із Фермерським господарством "Надбужанське-С" та Немирівською міською радою затвердити, однак питання щодо затвердження мирової угоди не було вирішено, а наступне судове засідання призначено на 23.04.2024 року.

Також, у заяві повідомлено, що суддею Яремчуком Ю.О. було проведено розгляд справ №902/1605/23, № 902/1602/23, № 902/1599/23, № 902/1606/23 (які мають аналогічну суть спору, різниця полягає лише в предметі такого спору - земельній ділянці), в яких останні судові засідання відбулися 07.03.2024 року. В рамках розгляду вищевказаних справ, сторони - Фермерське господарство "Надбужанське-С" та Немирівська міська рада виявили аналогічну позиції щодо укладення мирової угоди та подали відповідний документ для затвердження суду. Під час проведення судових засідань прокурор висловив явні заперечення щодо умов вказаної мирової угоди, представник Відповідача зайняв позицію стосовно проведення додаткових перемовин зі сторонами для погодження інших релевантних умов. Під час проведення судового засідання по справі № 902/1606/23 було очевидно, що суддя більше схиляється до позиції прокурора, надаючи консультації щодо подальшого корегування умов мирової угоди.

При цьому, на переконання представника Заявника, судові засідання, які відбулися по справах № 902/1605/23, № 902/1602/23, № 902/1599/23, № 902/1606/23, в сукупності надали можливість сформувати висновок щодо упередженої позиції суду вже під час судового розгляду по справі № 902/19/24.

Разом з цим, у заяві також зазначено, що Фермерське господарство "Надбужанське-С" з великою повагою відноситься до судді Яремчук Ю.О., цією заявою не має на меті будь-яким чином поставити під сумнів його добропорядність, проте за вищевказаних обставин, суддя, надаючи додаткові коментарі під час проведення судового процесу, що передбачає інший процесуальний порядок вирішення спору, очевидно підтримує позицію прокурора.

Отже, беручи до уваги наявність реальних сумнівів, подальший розгляд цією самою колегією суддів призведе до порушення прав Фермерського господарства "Надбужанське-С", що передбачені параграфом першим статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 35, 42 Господарського процесуального кодексу України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судовою практикою Європейського суду з прав людини представник Заявника просить суд відвести суддю Господарського суду Вінницької області Яремчука Ю.О. від розгляду справи № 902/19/24 за позовною заявою Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Немирівської міської ради.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

В силу ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 вищевказаного рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/ 02) від 03.05.2007 р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно установлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки, поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/ 01, п.62, ECHR 2006-XIII).

У рішенні 15 жовтня 2009 року у справі "Мікаллеф проти Мальти", ЄСПЛ вказав, що "будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись" (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж "Межнаріч проти Хорватії" ЄСПЛ звернув увагу на те, що "слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою та є визначальною" (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1, ч. 11 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як встановлено судом, подана заява про відвід судді, мотивована тим, що суддею Яремчуком Ю.О. було проведено розгляд справ № 902/1605/23, № 902/1602/23, №902/1599/23, № 902/1606/23, які мали аналогічну суть спору, в ході розгляду яких сторони виявили аналогічну позиції щодо укладення мирової угоди та подали відповідний документ для затвердження суду. Водночас, під час проведення судового засідання по справі №902/1606/23 було очевидно, що суддя більше схиляється до позиції прокурора, надаючи консультації щодо подальшого корегування умов мирової угоди.

Також, судові засідання, які відбулися по вказаних вище справах, на переконання представника Заявника, надали можливість сформувати висновок щодо упередженої позиції суду вже під час судового розгляду по справі № 902/19/24.

За цих обставин, представник Заявника зазначила про наявність реального сумніву, та подальший розгляд цим складом суду призведе до порушення прав Фермерського господарства "Надбужанське-С", що передбачені параграфом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, надаючи оцінку мотивам поданої заяви про відвід судді Яремчука Ю.О., суд приходить до висновку, що такі мотиви зводяться до висловленої думки судді в інших справах з юридичних питань, предмет розгляду яких є тотожним із справою № 902/19/24.

В силу прямого припису ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, висловлена суддею думка щодо того чи іншого юридичного питання у певній справі, на що посилається представник Заявника у заяві про відвід судді Яремчука Ю.О., не може бути підставою для відводу.

Принагідно, суд зауважує, що прийняття суддею певних процесуальних рішень, зокрема, за наслідками розгляду поданих представниками сторін заяв/клопотань, не свідчить про необ`єктивне та/або упереджене ставлення судді до однієї із сторін чи надання переваг окремим учасникам процесу, а є формою реалізації суддею своїх повноважень в господарському судочинстві.

Реалізація дискреційних повноважень суду щодо порядку здійснення провадження у справі з метою виконання завдання господарського судочинства не може бути підставою для недовіри судді.

Крім цього, в силу ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, обов`язок доказування обґрунтованості заявленого відводу покладено на відповідну особу, яка заявила відвід судді.

Водночас, представником Заявника до заяви про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи № 902/19/24, не додано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді у цій справі.

З огляду на вказане та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Єнокян К.Л. № б/н від 15.03.2024 (вх. № 01-47/15/2024 від 15.03.2024) про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи № 902/19/24.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 11, 13, 18, 35, 39, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Прийняти до провадження справу № 902/19/24 в частині розгляду заяви представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Єнокян К.Л. № б/н від 15.03.2024 (вх. № 01-47/15/2024 від 15.03.2024) про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи № 902/19/24.

2. Відмовити в задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Єнокян К.Л. № б/н від 15.03.2024 (вх. № 01-47/15/2024 від 15.03.2024) про відвід судді Яремчука Ю.О. від розгляду справи №902/19/24.

3. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 18.03.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.