РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2024Справа № 910/19215/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 39816845)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (вул. Пожарського, буд. 3, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 30160757)

про стягнення 6 329,54 грн

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулася Державна служба України з безпеки на транспорті (далі за текстом - Позивач, Укртрансбезпека) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі за текстом - ТОВ «Комплекс Агромарс», Відповідач) про стягнення 6 329,54 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що в ході рейдової перевірки на додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зупинено транспортний засіб марки DAF FT CF 85.410, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Після проведення габаритно-вагового контролю вказаного вище транспортного засобу виявлено перевищення нормативно вагових параметрів у зв`язку з чим Позивачем нараховано Відповідачу плату за проїзд великогабаритного транспортного засобу в розмірі 216, 80 євро, що еквівалентно 6 329, 54 грн.

Станом на дату звернення до суду з позовом Відповідачем плату не сплачено, що і стало підставою для звернення до суду.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 позовну заяву Укртрансбезпеки залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належним чином оформлених копій доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

26.12.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача на усунення недоліків позовної заяви, в якій Позивач також просить суд поновити процесуальний строк на її подання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно повідомлення Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа ухвала суду від 08.01.2024 доставлена до електронного кабінету Відповідача 09.01.2024, а відтак в силу положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) вказана ухвала вважається належним чином вручена стороні 10.01.2024.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі № 910/19215/23 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, 19.07.2019 на підставі направлення на перевірку № 029472 від 15.10.2019 на 471 км а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки зупинено транспортний засіб марки DAF FT CF 85.410, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної від 18.07.2019.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб марки DAF FT CF 85.410, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 належить Відповідачу.

Працівниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF FT CF 85.410, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у результаті якого виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на строєну вісь складало 23, 150 т. при допустимих 22, 000 т, що підтверджується копією талона про зважування від 19.07.2019.

Зважування проводилося на повіреному засобі вимірювальної техніки згідно свідоцтва № 35-02/5358 від 07.02.2019.

За результатами перевірки складено довідку № 0007059 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2019, акт № 0023046 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2019, а ТОВ «Комплекс Агромарс» нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 216, 80 евро, що еквівалентно 6 329, 54 грн (курс НБУ станом на 19.07.2019 за 1 евро = 2919,5303), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0023046 від 19.07.2019.

Управління Укртрансбезпеки у Харківській області складено Акт № 184284 від 19.07.2019 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та прийнято припис № 0019827 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також Позивач звертався до Відповідача із листом - повідомленням № 34156/37/24-19 від 30.07.2019 про необхідність внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу.

Докази отримання вказаного листа представником Відповідача, про що зазначає Позивач, матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем нарахованої плати в зазначеному розмірі, а також не містить заперечень по суті заявлених позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Положеннями статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено на перевізників.

Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879 визначено Порядок здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі за текстом - Порядок № 879 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядком № 879 визначається механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 4 Порядку № 879).

Згідно пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 (далі за текстом - Правила № 30 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У свою чергу положенням пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 закріплено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують встановлені даним пунктом максимальних значень.

Як зазначається у частині 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та згідно пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Із положень пункту 4 Правил № 30 слідує, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Як встановлено судом вище, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області 19.07.2019 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF FT CF 85.410, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у результаті зважування якого виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на строєну вісь складало 23, 150 т при допустимих 22, 000 т.

Пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до пункту 31 Порядку № 879 для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Пунктом 31 Порядку № 879 визначено формулу для розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, яка справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В.

Крім того, Позивач звертає увагу на положення пункту 311 Порядку № 879, яким закріплено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Дослідивши доданий до позову розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0023041 від 19.07.2019 суд дійшов висновку, що останній проведений відповідно до затвердженої формули пунктом 31 Порядку № 879, а обрахований таким чином розмір плати за проїзд становить П = (0+0,20+0) х 542 х 2 (коефіцієнт) = 216, 80 євро є вірним.

Пунктами 26 та 27 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 19.07.2019 курс гривні до євро складав за 1 євро = 29,1953 грн., а тому загальний розмір плати за проїзд, нарахованої Відповідачу становить 6 329,54 грн, який станом на дату винесення рішення перевізником не сплачено, що є підставою для його стягнення до державного бюджету.

При цьому судом враховано, що матеріали справи не містять доказів повідомлення Відповідачем про сплату ним зазначених коштів/повідомлення про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки або ж доказів оскарження дій працівників щодо проведення габаритно-вагового контролю.

За таких обставин, враховуючи що Відповідачем не надано документів, які б підтверджували право Відповідача на рух дорогами загального користування з перевищенням нормативно вагових параметрів, позов підлягає задоволенню.

Суд погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві, а визначена плата за проїзд, несплачена перевізником у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупність наданих до матеріалів справи доказів, з огляду на відсутність доказів належної сплати Відповідачем нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (вул. Пожарського, буд. 3, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 30160757) на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в розмірі 6 329 (шість тисяч триста двадцять дев`ять) грн 54 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (вул. Пожарського, буд. 3, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 30160757) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 39816845) судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 14.03.2024.

Суддя Антон ПУКАС