ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" березня 2024 р. Справа № 911/2308/23 (911/654/24)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

позову ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , м. Херсон

про витребування земельної ділянки

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2308/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність, провадження в якій відкрито ухвалою господарського суду Київської області від 14.02.2023 р.

14.02.2024 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд:

- витребувати на користь ОСОБА_1 земельну ділянку із кадастровим номером :03:006:6629, площа 0,0809 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 із незаконного володіння ОСОБА_2 .

Вказану заяву, виходячи з її змісту, подано в межах провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, заявник в позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи це тим, що судовий збір, який має сплатити ОСОБА_1 за подання позовної заяви перевищує п`ять відсотків розміру річного доходу останньої за 2023 р., долучивши відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 19.02.2024 р. № 2655-24-00716.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що вони не є належними та допустимими, оскільки за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 р. інформація щодо джерел/сум нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня.

За наслідками розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення у зв`язку із наступним.

Як вже зазначалось, згідно частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 5 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" врегульовує питання щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Частиною першою цієї статті передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права про те, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Особа, що порушує питання саме про звільнення від сплати судового збору, повинна навести обґрунтування обставин (з наданням на їх підтвердження доказів), які свідчать про неможливість здійснення оплати цього збору як станом на момент звернення до суду, так і до закінчення розгляду вимог заяви по суті.

Звертаючись до суду з позовною заявою та заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання поданої позовної заяви, позивач не надає суду доказів, які б свідчили про відсутність у нього коштів для сплати судового збору.

Суд зазначає, що саме лише посилання на відсутність можливості сплати судового збору не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, яке міститься в прохальній частині поданої ним позовної заяви.

З огляду на зазначене, позивачу за подання до господарського суду вказаної вище позовної заяви необхідно сплатити суму судового збору в розмірі 8925,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Запропонувати ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк надавши суду докази, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

5. Роз`яснити учаснику справи, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі Судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/ та про можливість ознайомитися з текстами всіх судових рішень по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою https://reyestr.court.gov.ua/

7. Повідомити сторін, що згідно з частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023) особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 235, ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Дата підписання 19.03.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін