РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024Справа № 910/19191/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон"

про стягнення 45 532, 16 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (далі - ПрАТ "СК "Уніка" , позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон" (далі - ПрАТ "СК "Еталон", відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 45 532,16 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 19.10.2023 у с. Минай Ужгородського району Закарпатської області, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 45 532,16 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "СК "Уніка" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "СК "Еталон" не сплатило, тому у позові просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 45 532,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору без відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту "Автоцивілка навпаки" № 082007/4640/0000002 від 06.03.2023, укладеного ПрАТ "СК "Уніка" та ОСОБА_1 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Honda Clarity», державний номер НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням, яке входить до його комплектації згідно зі специфікацією заводу-виробника.

19.10.2023 у с. Минай Ужгородського району Закарпатської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу «Honda Clarity», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу "Peugeot 308", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

За фактом вказаної ДТП водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було складене повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 19.10.2023.

Відповідно до ремонтної калькуляції № від 27.10.2023, складеної на базі програмного комплексу для визначення вартості матеріального збитку "Audatex", вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Honda Clarity», державний номер НОМЕР_1 , склала 45 532,15 грн.

Матеріали справи свідчать, що на підставі указаної ремонтної калькуляції, а також страхового акту № 0 від 27.10.2023, позивач відшкодував потерпілій особі збиток, заподіяний страхувальником ПрАТ "СК "Еталон" у сумі 45 532,16 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №121271 від 30.10.2023.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем ""Peugeot 308", державний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Еталон" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серія ЕР № 213460829.

Отже відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "Уніка") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, по справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

У матеріалах справи міститься ремонтна калькуляція системи AUDATEX № від 27.10.2023, надана позивачем, згідно з якою вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Honda Clarity», державний номер НОМЕР_1 , складає 45 532,15 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (47%).

Рішенням засідання Автотоварознавчої секції методичної і науково-консультативної ради Міністерства юстиції України "Про програмне забезпечення автотоварознавчих досліджень" (протокол 3 15 від 10.10.-12.10.2001), серед інших, рекомендовано для використання в автотоварознавчих дослідженнях і складання кошторисів відновлювального ремонту та заподіяння матеріальної шкоди програмний продукт "AUDATEX" (http://audatex.ua/), призначений для розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з використанням нормативів заводів виробників та/або незалежних технічних центрів та рекомендованих імпортерами роздрібних цін на запасні частини, та включений до переліку комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням відповідно до додатку № 8 до Методики (пункт 59).

Отже наявна в матеріалах справи з ремонтна калькуляція системи AUDATEX № від 27.10.2023 належним чином підтверджує розмір оціненої шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Honda Clarity», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП.

Також зі страхового акту № 0 від 27.10.2023 вбачається, що позивачем при відшкодуванні страхової виплати потерпілій особі був врахований коефіцієнт фізичного зносу деталей пошкодженого автомобіля марки "Honda Clarity», державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 47%, у зв`язку з чим оцінена шкода становить 45 532,15 грн.

Крім того суд зважає на положення статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи ЕР № 213460829, яким була застрахована відповідальність винного у ДТП водія, франшиза за цим полісом передбачена в розмірі 0 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу становить 45 532,16 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "СК "Уніка" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, як гонорар, що визначений у фіксованому розмірі за представництво інтересів у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат у сумі 7 000 грн позивачем подано копії таких документів:

- свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю Білоконь Інною Вікторівною серії РН № 1639 від 21.05.2019;

- ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1278640 від 02.02.2023;

- договору про надання правової допомоги від 31.12.2020 № 1/20ю, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та АБ "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт";

- додатку № 1 від 15.11.2023 до вказаного договору, згідно з яким клієнт доручає АБ "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта за цивільним або господарським судочинством за відповідним переліком справ клієнта, до складу якого включено суму страхового відшкодування відносно страхувальника - ОСОБА_1

- додаткової угоди № 2 від 09.01.2022 до договору про надання правової допомоги від 31.12.2020 № 1/20ю, відповідно до якої дія цього договору припиняється 31.12.2023;

- розрахунку витрат на правову допомогу в суді першої інстанції на суму 7000 грн.;

- рахунку № 124 від 15.11.2023 на суму 7000,00 грн.;

- акта надання послуг № 124 від 17.12.2023 на вказану суму;

- платіжного доручення № 4540 від 20.11.2023 на суму 7000,00 грн.;

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та (або) значення справи.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.

Також суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Тому, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, зважаючи на категорію справи, яка не є складною; ціну позову, яка не перевищує 100 прожиткових мінімумів; невеликий обсяг часу, необхідний для підготовки позовної заяви такої категорії; розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, який відбувся без виклику сторін; відсутність будь-яких заперечень відповідача проти позову; наявність великої кількості аналогічних позовів ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та судової практики з розгляду таких справ, суд вважає обґрунтованою вартість витрат на правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн.

За таких обставин витрати на правничу допомогу в сумі 3 500 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 147,20 грн. покладаються на відповідача згідно зі ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про стягнення страхового відшкодування в сумі 45 532,16 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, м. Київ, вулиця Олени Теліги, будинок 6, літ. В, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в сумі 45 532 (сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 16 коп., витрати на професійну правову допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Повне судове рішення складене 14 березня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.