ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/1191/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ в особі Закарпатської філії АТ «Укртелеком», м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі», м. Ужгород

про стягнення 15 800,38 грн

секретар судового засідання Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії АТ «Укртелеком» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» 15 800,38 грн заборгованості з орендної плати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договору оренди нерухомого майна №21Е000-186/20 від 22.06.2020.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/1191/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2043, яка надіслана судом на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача (88000, м. Ужгород, вул. Промислова, буд. 3) повернута без вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» із зазначенням причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою Укрпошти про причини повернення/досилання від 02.02.2024 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 081.

Згідно з п.п. 81, 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270 (надалі Правила) рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Відповідно до п. 99 Правил у разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення.

Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою.

У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом або в інший спосіб, передбачений оператором поштового зв`язку, факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються у приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 101 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), після закінчення якого повертаються оператором поштового зв`язку за зворотною адресою.

У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку Адресат відмовився і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі відмови адресата (одержувача) (представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти) від одержання рекомендованого листа з позначкою Судова повістка працівник об`єкта поштового зв`язку робить на ньому позначку Адресат відмовився у спосіб та відповідно до порядку, встановленого оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати (п.п. 101, 102 Правил).

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 статті 242 ГПК України визначено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Системний аналіз ст. ст. 120, 242 ГПК України, п.п. 81, 82, 101 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відмову адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (схожа правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав достатньо часу та можливості надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна №21Е000-186/20 від 22.06.2020 в частині сплати орендної плати за весь період користування нерухомим майном, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» виникла заборгованість в розмірі 15 800,38 грн, з вимогами про стягнення якої подано даний позов до Господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

22 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» (яке в подальшому було реорганізоване в АТ «Укртелеком»), як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі», як Орендарем укладено Договір оренди нерухомого майна №21Е000-186/20 (надалі Договір) за умовами п.п. 1.1.1. п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Кирила та Мефодія на першому поверсі 4 - поверхового будинку № 4 корпус літ. В , загальною площею - 110,6 м.кв., для використання у якості офісних приміщень. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у Додатку №1 до Договору (Орендоване майно).

Коефіцієнт використання загальних площ, що застосовується при визначенні розміру орендної плати, становить 10% (п. 1.2. Договору).

За умовами п. 2.1. Договору передача орендованого майна в користування здійснюється за актом приймання-передачі.

Згідно з Актом приймання-передачі від 01.07.2020 Орендодавцем на виконання умов Договору передано, а Орендарем, в свою чергу, прийнято Об`єкт оренди нерухоме майно, розташоване за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Кирила та Мефодія на першому поверсі 4 - поверхового будинку № 4 корпус літ. В , загальною площею - 110,6 м.кв., - в строкове платне користування.

Відповідно до п. 3.1. Договору за користування Орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату, що складається з:

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 22 гривні 23 коп. за 1 м.кв. за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 3245,40 грн за 121,66 м.кв. за місяць (п. 3.1.1. Договору);

- плати за надання Орендодавцем послуг з утримання Орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у Додатку №2 до Договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ, якщо такий визначений Договором (п. 3.1.2. Договору).

Умовами Додатку №2 до Договору (Розрахунок вартості послуг з утримання Орендованого майна) сторонами погоджено вартість відповідних послуг з утримання Орендованого майна в розмірі 1300,55 грн в місяць (з ПДВ).

Таким чином, відповідно до п.п. 3.1.1., 3.1.2. Договору, Додатку №2 до Договору сторонами погоджено розмір орендної плати в загальній сумі 4545,95 грн на місяць.

Пунктом 3.6. Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Зважаючи на дату передачі Орендованого майна у користування та дату повернення його з користування, відповідно, перший та/або останній розрахункові періоди можуть бути меншими за календарний місяць. У такому випадку орендна плата нараховується пропорційно кількості календарних днів у відповідному розрахунковому періоді.

Крім того, в до п. 3.12. Договору сторонами визначено, що починаючи з 2021 року кожного 1 липня кожного року дії Договору орендна плата (за виключенням плати за послуги з утримання Орендованого майна) автоматично індексується (збільшується) на 10% від орендної плати, що діяла за попередній рік оренди. При цьому, сторони погодилися, що така зміна орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього Договору.

Положеннями п. 11.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 22.05.2023 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Не пізніше ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії цього Договору Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про наміри щодо подальшої оренди Орендованого майна.

Згідно з Актом приймання-передачі від 22.05.2023 підтверджується повернення Орендарем об`єкта оренди - нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Кирила та Мефодія на першому поверсі 4 - поверхового будинку № 4 корпус літ. В , загальною площею - 110,6 м.кв. з оренди Орендодавцю та його прийняття останнім.

Позивач в позовній заяві стверджує, що за час дії Договору Орендар не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не оплатив у визначений Договором строк орендну плату, в результаті чого за період користування орендованим майном в нього з виникла заборгованість в сумі 15 800,38 грн, стягнення якої є предметом судового розгляду в даній справі.

На підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості з орендної плати та послуг охорони суду надано рахунки-акти №21-20ІЕР-433 від 22.06.2020, №21-20ІЕР-490 від 31.07.2020, №21-20ІЕР-542 від 31.08.2020, №21-20ІЕР-600 від 30.09.2020, №21-20ІЕР-664 від 31.10.2020, №21-20ІЕР723 від 30.11.2020, №21-20ІЕР-784 від 31.12.2020, №21-21ІЕР-47 від 31.01.2021, №21-21ІЕР-113 від 28.02.2021, №21-21ІЕР-171 від 31.03.2021, №21-21ІЕР-236 від 30.04.2021, №21-21ІЕР-303 від 31.05.2021, №21-21ІЕР-370 від 30.06.2021, №21-21ІЕР-429 від 31.07.2021, №21-21ІЕР-490 від 31.08.2021, №21-21ІЕР-547 від 30.09.2021, №21-21ІЕР-620 від 31.10.2021, №21-21ІЕР-679 від 30.11.2021, №21-21ІЕР-737 від 31.12.2021, №21-22ІЕР-37 від 31.01.2022, №21-22ІЕР-93 від 28.08.2022, №21-22ІЕР-153 від 31.03.2022, №21-22ІЕР-213 від 30.04.2022, №21-22ІЕР-279 від 31.05.2022, №21-22ІЕР-344 від 30.06.2022, №21-22ІЕР-408 від 31.07.2022, №21-22ІЕР-37, №21-22ІЕР-457 та №21-22ІЕР-506 від 31.08.2022, №21-22ІЕР-564 від 30.09.2022, №21-22ІЕР-624 від 31.10.2022, №21-22ІЕР-651 від 30.11.2022, №21-22ІЕР-718 від 31.12.2022, №21-23ІЕР-13 від 31.01.2023, №21Е000-ОРІ-54 від 28.02.2023, №21Е000-ОРІ-86 від 31.03.2023, №21Е000-ОРІ-189 від 30.04.2023, №21Е000-ОРІ-233 від 31.05.2023, які виставлялися відповідачу в період з червня 2020 року по травень 2023 року включно та згідно з якими Орендарю за період користування нерухомим майном за Договором в період з червня 2020 року по травень 2023 року нараховано 172 227,47 грн орендної плати.

За позицією позивача, з урахуванням часткової сплати відповідачем орендної плати в означений період в загальній сумі 156 427,09 грн, на підтвердження чого суду копії платіжних доручень №94 від 22.06.2020, №104 від 13.07.2020, №105 від 10.08.2020, №107 від 13.08.2020, від 16.09.2020, №202 від 15.10.2020, №226 від 16.11.2020, №29 від 15.12.2020, №305 від 20.01.2021, №326 від 11.02.2021, №375 від 05.04.2021, №401 від 05.05.2021, №423 від 09.06.2021, №464 від 12.07.2021, №486 від 10.08.2021, №508 від 06.09.2021, №528 від 28.09.2021, №107 від 08.10.2021, №565 від 13.12.2021, №143 від 25.01.2022, №154 від 15.03.2022, №174 від 25.05.2022, №187 від 30.08.2022, №188 від 29.09.2022, №190 від 26.10.2022, №191 від 07.02.2023, №158413351 від 01.03.2023, від 01.03.2023, №163036457 від 26.04.2023, №170902526 від 26.07.2023 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» по орендній платі за користування нерухомим майном за Договором в період з червня 2020 року по травень 2023 року включно становить 15 800,38 грн.

Надіслана 08.08.2023 на адресу відповідача претензія (фіскальний чек від 08.08.2023) з вимогою сплатити наявну заборгованість в сумі 15 800,38 грн залишена Товариством з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» без відповіді та задоволення.

Встановлення наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за користування нерухомим майном за Договором в період з червня 2020 року по травень 2023 року, виходячи зі здійсненого позивачем розрахунку в сумі 15 800,38 грн є предметом судового розгляду в даній справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, цивільні права та обов`язки виникають з договорів, тобто носять диспозитивний характер. Це полягає у обов`язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов`язання, визначені умовами договору.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони повинні належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами. Дане витікає з умов розглядуваного договору та вимог законодавства, згідно з яким суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( ч.1 ст.193 ГК України).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч.4 ст.179 ГК України).

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться також в положеннях п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч. 6 ст. 762 ЦК України).

Таким чином, орендою є строкове платне користування чужою річчю (чужим майном), де одна сторона (власник майна чи уповноважена особа власника) передає іншій стороні тимчасово (на строк) право володіння та користування належним йому майном та взамін отримує право вимагати отримання плати за користування таким майном (орендною платою).

Орендна плата за змістом ст. 762 ЦК України, ст. 286 ГК України у системному взаємозв`язку з положеннями ст. 759 ЦК України, ст. 283 ГК України сплачується Орендарем саме за час користування об`єктом оренди, позаяк до моменту передачі майна в оренду власник такого майна не позбавлений права володіти та користуватися ним та, відповідно, не може вимагати отримання плати за період, коли майно в оренду ще не передано.

Протилежний підхід в тлумаченні зазначених норм суперечитиме таким засадам цивільного законодавства як справедливість та добросовісність.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Матеріали справи свідчать, що об`єкт оренди за Договором оренди нерухомого майна №21Е000-186/20 від 22.06.2020 нерухоме майно, розташоване за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Кирила та Мефодія на першому поверсі 4 - поверхового будинку № 4 корпус літ. В , загальною площею - 110,6 м.кв., переданий відповідачу в оренду за актом приймання-передачі з 01.07.2020 та саме з даного часу розпочався період строкового платного використання об`єкту оренди Орендарем, що включає в себе обов`язок зі сплати орендної плати для Орендаря та право вимагати її отримання для Орендодавця, що визначено сторонами і в п.п. 5.1.1., 5.3.11. Договору оренди.

При цьому, як вже зазначалось вище, диспозицією ч. 6 ст. 762 ЦК України звільнено Орендаря від сплати орендної плати за період, коли об`єкт оренди з незалежних від Орендаря причин не може ним використовуватися, в тому числі і до фактичного отримання майна в оренду.

В той же час, відповідно до змісту позовної заяви, здійсненого позивачем розрахунку та актів-рахунків вбачається нарахування позивачем орендної плати в сумі 3245,40 грн в червні 2020 року, тобто ще до фактичного передання Орендованого майна в оренду.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до умов Договору та з урахуванням принципів справедливості та добросовісності на орендаря не можна покладати обов`язок сплачувати плату за час до фактичного отримання об`єкта оренди в оренду, позаяк без доведення Орендодавцем фактичного користування об`єктом оренди відповідачем до моменту документального оформлення передання майна в оренду, беручи до уваги, що за своєю суттю орендна плата є платою саме за час користування річчю та не може довільно змінюватися порядок її формування сторонами в Договорі, - що в спірних правовідносинах виключає можливість нарахування орендної плати в червні 2020 року в сумі 3245,40 грн.

Крім того, за встановленими у справі обставинами, пунктом 3.6. Договору визначено, що зважаючи на дату передачі Орендованого майна у користування та дату повернення його з користування, відповідно, перший та/або останній розрахункові періоди можуть бути меншими за календарний місяць та у такому випадку орендна плата нараховується пропорційно кількості календарних днів у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно з поданим суду розрахунком позовних вимог в травні 2023 року Орендодавцем нараховано Орендарю 5010,54 грн орендної плати, а відповідно до рахунку-акту №21Е000-ОРІ-233 від 31.05.2023 розмір нарахованої в травні 2023 року орендної плати становив 5010,38 грн.

Позатим, беручи до уваги фактичне повернення орендованого майна з оренди позивачу 22.05.2023 (Акт передачі-приймання майна від 22.05.2023), з урахуванням визначеної відповідно до п.п. 3.1., 3.12. Договору орендної плати в травні 2023 року (5227,48 грн за календарний місяць), суд доходить висновку, що з урахуванням п. 3.6. Договору розмір нарахованої Орендарю в травні 2023 року орендної плати повинен становити 3709,82 грн (5227,48 / 31 * 22), а відтак позивачем безпідставно нараховано 1300,72 грн орендної плати за травень 2023 року.

Таким чином, судом встановлено, що в спірних правовідносинах у відповідача відсутній обов`язок зі сплати орендної плати, нарахованої позивачем до моменту фактичного передання об`єкту оренди в оренду (в червні 2020 року в сумі 3245,40 грн), як і безпідставно нараховано позивачем 1300,72 грн орендної плати за травень 2023 року, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості орендної плати в цій частині слід відмовити.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не заперечується факт користування ним нерухомим майном, розташоване за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Кирила та Мефодія на першому поверсі 4 - поверхового будинку № 4 корпус літ. В , загальною площею - 110,6 м.кв., переданого в оренду на підставі Договору оренди нерухомого майна №21Е000-186/20 від 22.06.2020 в період з 01.07.2020 по 22.05.2023, а відтак, з огляду на встановлений сторонами в Договорі розмір орендної плати (4545,95 грн на місяць за перший рік оренди п.п. 3.1.1., 3.1.2. Договору, Додатку №2 до Договору, з урахуванням її автоматичної індексації з 01 липня кожного наступного року оренди п. 3.12. Договору), беручи до уваги, часткову сплату відповідачем орендної плати за означений період в сумі 156 427,09 грн, що вбачається з поданого позивачем розрахунку та платіжних доручень про сплату, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» за період фактичного користування об`єктом оренди під час ді Договору оренди становить 11 254,26 грн (172 227,47 грн (нарахована позивачем орендна плата за розрахунком) 4546,12 грн (безпідставно нарахованої орендної плати в червні 2020 року та травні 2023 року) 156 427,09 грн (сплаченої відповідачем орендної плати відповідно до розрахунку та платіжних доручень).

І оскільки факт порушення відповідачем зазначених договірних зобов`язань встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ в особі Закарпатської філії АТ «Укртелеком» про примусове стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» 11 254,26 грн заборгованості підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені належними та допустимими доказами.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 4546,12 грн орендної плати належить відмовити, позаяк позовні вимоги в цій частині нараховані за період відсутності в Орендаря визначеного обов`язку сплачувати орендну плату (до моменту передання в оренду та після повернення з оренди).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як обґрунтовано заявлені підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, зайво сплачений позивачем судовий збір в розмірі 147,56 грн може бути повернутий з Державного бюджету України позивачу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за його клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліро Енерджі» (88000, м. Ужгород, вул. Промислова, буд. 3, ) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, буд. 18, ) в особі Закарпатської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (88000, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, буд. 4, код ЄДРПОУ ВП 25438186) 11 254,26 грн (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 26 копійок) заборгованості з орендної плати та 1911,75 грн (одну тисячу дев`ятсот одинадцять гривень 75 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 14 березня 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.