ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.03.2024 Справа № 914/3602/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Сосницької А.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , м. Борислав, Львівської області

про грошові вимоги до боржника: ОСОБА_2 на суму 40 000 грн 00 коп.

у справі за заявою: ОСОБА_2 , м. Борислав Львівської області

про: неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

за участю представників:

від боржника: не з`явися

керуючий реструктуризацією: не з`явися

від ОСОБА_1 : не з`явися

від ДПСУ в особі ГУ ДПС у Львівській області: Підгайний О.І. - головний державний інспектор

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Львівської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в порядку норм ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 01.01.2024 р. (після усунення заявником недоліків на виконання ухвали суду від 18.12.2023 р. про залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху) заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду; підготовче засідання суду призначено на 16.01.2024.

Ухвалою суду від 16.01.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_2 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_2 арбітражного керуючого Липського Сергія Івановича, попереднє засідання суду призначено на 12.03.2024 р.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 17.01.2024 за №72277.

05.02.2024 (в межах 30-ти денного строку з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника) від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 40 000 грн 00 коп., яку ухвалою суду від 21.02.2024 (після усунення заявником недоліків на виконання ухвали суду від 08.02.2024 р. про залишення заяви про визнання кредитором без руху)призначено до розгляду в попередньому засіданні на 12.03.2024.

Заявник ( ОСОБА_1 ) чи її представник в попереднє засідання 12.03.2024 не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Керуючий реструктуризацією та боржник чи її представник в попереднє засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявний звіт про результати розгляду вимог кредиторів боржника від 19.02.2024 (надійшов до суду 21.02.2024 за вхідним №5054/24), в якому зазначено, що вимоги ОСОБА_1 в розмірі 40 000,00 грн. керуючим реструктуризацією визнаються повністю, про що кредитора письмово повідомлено (повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог від 07.02.2024 додано до звіту).

В попередньому засіданні суд оголосив стислий зміст заяви з грошовими вимогами, та звіту про результати розгляду вимог кредиторів боржника.

Представник ДПСУ в особі Головного управління ДПС у Львівській області вирішення питання щодо грошових вимог ОСОБА_1 залишає на розсуд суду.

Як зазначено у заяві та підтверджується доданими до неї матеріалами, 01.09.2023 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 40 000,00 грн., про що було складено розписку. Також у заяві зазначено, що боржник усно пояснила що гроші їй тимчасово необхідні для сплати судового збору.

До заяви додано власноручно складену та підписану боржником та ОСОБА_1 копію розписки від 01.09.2023, з якої прослідковується, що ОСОБА_2 отримала 01 вересня 2023 року від ОСОБА_1 позику в сумі 40 000,00 грн., та зобов`язалась повернути позичені грошові кошти в сумі 40 000,00 грн., в строк до 30 жовтня 2023.

Однак, як зазначено у заяві, отримані кошти у вказаний у розписці термін та до цього часу ОСОБА_2 не повернула.

Слід зазначити, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 вказувала на наявну перед ОСОБА_1 заборгованість за позикою в сумі 40 000,00 грн., згідно розписки від 01.09.2023.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року в справі № 355/1301/18 (провадження № 61-15895св19) вказано, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки (відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно приписів ст. 545 ЦК України наявність оригіналу розписки у позикодавця свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Судом встановлено, що факт укладення договору позики не оспорюється ані позикодавцем, ані позичальником. Боржник факт отримання коштів за розпискою від 01.09.2023 підтверджує. Докази повернення позики в повному обсязі відсутні.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

З огляду на наведене, заявлені кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 40 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, визнаються боржником та керуючим реструктуризацією, а відтак підлягають визнанню та внесенню до реєстру вимог кредиторів в черговості визначеній керуючим реструктуризацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Витрати на оплату судового збору в сумі 6 056,00 грн., сплачені згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.4.1 від 15.02.2024, та зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписки суду від 17.02.2024, слід покласти на боржника, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 46, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнати в розмірі 46 056 грн. 00 коп., з яких:

- 6 056 грн. 00 коп. судового збору - підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 40 000 грн. 00 коп. основного боргу - підлягають внесенню до другої черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, і може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 256, ст. 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повний текст ухвали складено 15.03.2024

Суддя Морозюк А.Я.