ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024м. ДніпроСправа № 904/8469/21 (211/7344/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примак С.А.

за участю секретаря судового засідання Скорик Н.О.

та представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 77А; ідентифікаційний код 38962392)

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 72 498,66 грн.

в межах розгляду справи №904/8469/21

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про визнання неплатоспроможним фізичної особи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (далі - позивач) звернулося до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 72 498,66 грн.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2023 у справі №211/7344/23 постановлено відкрити провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі на 10.01.2024.

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 08.01.2024 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про передачу справи за юрисдикційною підсудністю.

Судове засідання призначено на 10.01.2024 було відкладено на 23.01.2024, про що свідчить довідка Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 59).

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2023 у справі №211/7344/23 постановлено цивільну справу №211/7344/23 передати до Господарського суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа №904/8469/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2024 справу №211/7344/23 передано на розгляд судді Примаку С.А. згідно частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства для розгляду в межах справи №904/8469/21.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2024 справу №211/7344/23 прийнято до свого провадження для розгляду в межах справи №904/8469/21. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Призначено судове засідання по суті на 12.03.2024.

У судове засідання 12.03.202 повноважні представники позивача та відповіда не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторони (учасники) провадження по справі повідомлені належним чином, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із положеннями частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, встановлено що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "РВС Банк" (далі - банк, первісний Кредитор) 25.09.2019 підписано заяву-договір №0040641 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства "РВС Банк" на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі - публічна пропозиція).

Як вбачається з заяви-договору №0040641 від 25.09.2019, відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції Акціонерного товариства "РВС Банк" на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі - заява) акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору.

За умовами заяви відповідачеві надано споживний кредит (далі - кредит), шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 41 025,64 гривень, зі строком дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту.

В день підписання заяви-договору №0040641 від 25.09.2019, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору, що підтверджується розпискою щодо отримання платіжної картки 25.09.2019..

На виконання умов вказаної заяви-договору, банком 25.09.2019 грошові кошти у розмірі 41 025,64 грн зараховані на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером, копії яких додаються.

Відповідно до підпункту 7.3.1. публічної пропозиції, погашення клієнтом заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у заяві-договорі.

Додатком № 1, який є невід`ємною частиною заяви-договору №0040641 від 25.09.2019 визначаються такі деталі: складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредитц та сплати відсотків (процентів) за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором.

У разі порушення терміну погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого графіком платежів, така заборгованість, у тому числі щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, встановленого графіком платежів, банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за с споживчим кредитом, у тому числі щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з позичальника за договором, (п. 7.3.11 публічної пропозиції)

Керуючись статтею 516 Цивільного Кодексу України банк має право на можливу заміну Кредитора, шляхом відступлення права вимоги за заявою-договором (пункт 7.6.2. публічної пропозиції).

Між тим, 29.07.2021 між Акціонерним товариством "РВС Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (далі - позивач, новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №29072021/1 (далі - договір відступлення права вимоги), відповідно до умов пункту 1.1. якого первісний кредитор у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами зазначеними у додатку №1 до цього договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною (далі - кредитні договори), які укладені між Акціонерним товариством "РВС Банк" та боржниками (боржником).

Як вбачається з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги, Акціонерне товариство "РВС банк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" право вимоги до відповідача за заявою-договором №0040641 від 25.09.2019 на загальну суму 67 077,16 гривень (позиція №80), з яких: заборгованість за тілом кредиту - 35 203,74 гривень; заборгованість за процентами - 9 699,56 гривень; заборгованість за комісією - 22 153,86 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) -20,00 гривень.

Згідно із положеннями пункту 3.1. договору про відступлення права вимоги, права вимоги за кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього договору.

Підпунктом 1.2. договору відступлення права вимоги право вимоги за кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: - право вимоги основної суми заборгованості за кредитним договором; право вимоги суми нарахованих процентів за кредитним договором, строк платежу по яких настав на дату укладання цього договору; процентів; штрафи, пені; сплати інших платежів, згідно з умовами кредитного договору, які виникли та/або можуть виникнути після укладання цього договору, тощо.

Новий кредитор, відповідно до пункту 1.4 договору відступлення права вимоги, після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитними договорами та одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за кредитними договорами, які існували та існують на момент укладання цього договору.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк - первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому. Кредитним договором.

За змістом статті 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 частини 1054 Цивільного України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. '

Згідно статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із положеннями частини 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного код України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, пунктом 7.7.2 публічної пропозиції визначено, зокрема, що клієнт зобов`язаний: повернути споживчий кредит та сплатити всі передбачені заявою-договором плати (платежі) на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених договором (підпункт 7.7.2.4. договору); виконати своєчасно та в повному обсязі зобов`язання, передбачені договором, не пізніше кінцевого терміну закінчення, що визначений в заяві-договорі (пункт 7.7.2.5.); у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, що передбачені графіком платежів, частково або в повному обсязі, сплатити на користь Банку штрафні санкції (штрафи та пеню) на умовах передбачених договором. У разі порушення клієнтом будь-якої з умов договору, на вимогу банку достроково та в повному обсязі погасити заборгованість за сумою споживчого кредиту, процентами щомісячної комісії та інші платежі, що передбачені умовами договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання від банку повідомлення про таку вимогу шляхом направлення повідомлення згідно з положеннями договору. В разі, якщо повідомлення надіслано клієнту засобами поштового зв`язку (рекомендованим або цінним листом) і підприємством зв`язку повідомлено банк про неможливість вручення поштового відправлення адресату (клієнту), то днем одержання повідомлення клієнтом є дата оформлення підприємством зв`язку документу про неможливість вручення поштового відправлення. При цьому, сторони дійшли до згоди, що в разі ухилення клієнтом від одержання на підприємстві зв`язку повідомлення банку (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство зв`язку після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа, закінчення терміну зберігання тощо), обов`язок банку щодо направлення Повідомлення буде вважатися належно виконаним за наявності документа, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, (підпункт 7.7.2.10. договору)

В свою чергу, згідно з умов п. 7.7.3.4. публічної пропозиції, банк має право при порушенні Клієнтом термінів виконання будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених Договором, строк виконані яких/якого вже настав, в тому числі про порушенні строків сплати платежів, передбачених Графіком платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць - вимагати від Клієнта дострокового повного погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі, в примусовому порядку.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 7.7.2.17. публічної пропозиції встановлено, що клієнт зобов`язується сплачувати банку нараховуванні проценти за користування кредитними коштами до повного фактичного виконання клієнтом зобов`язань за споживчим кредитом (кредитом). При цьому розмір процентів для Клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за Споживчим кредитом (кредитом) згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюється на рівні процентної ставки за користування кредитними коштами, яка визначена умовами Заяви-Договору.

На дату звернення до суду відповідач грошові кошти отримані в кредит не повернув та інші платежі передбачені умовами договору не сплатив.

Станом на 06.11.2023 заборгованість відповідача - ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" становить 67 077,16 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 35 203,74 гривень; заборгованість за процентами - 9 699,56 гривень; заборгованість за комісією - 22 153,86 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 20,00 гривень.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 67 077,16 гривень, керуючись частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України та підпунктом 7.7.2.17. публічної пропозиції, позивачем нараховано 1 157,77 грн за користування грошовими коштами за період з 29.07.2021 по 23.02.2022 та 4 263,73 гривень інфляційних втрат за період з 29.07.2021 по 23.02.2022.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі: 67 077,16 грн боргу за кредитом + 1 157,77 грн + 4 263,73 гривень інфляційних втрат, а всього разом: 11 498,66 грн.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення цивільного кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Аналогічні положення містяться й у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частинами 2 та 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що відповідачем допущено порушення строків повернення кредитних коштів, доказів належного виконання умов кредитного договору відповідач не надав, перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 72 498,66 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 191, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 72 498,66 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 77А; ідентифікаційний код 38962392) 72 498,66 грн (сімдесят дві тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень шістдесят шість копійок) - основної заборгованості та 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 12.03.2024.

Суддя С.А. Примак