ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" березня 2024 р. Справа № 924/1209/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Загроцькій А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, м.Хмельницький

до комунального підприємства "Сатанівське", смт. Сатанів, Хмельницький район, Хмельницька область

про стягнення шкоди

представники сторін:

від позивача: Ступка Г.М. згідно довіреності

від відповідача : не з`явився

встановив:

Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області звернулась з позовом до комунального підприємства "Сатанівське" про стягнення 407303,00 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, заявленої з підстав порушення вимог ст. 67 Кодексу України про надра та здійсненням спеціального водокористування за відсутності дозволу всупереч вимогам ст.ст. 44, 48 Водного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що за наслідком проведеної посадовими особами Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області у період з 19.04.2021р. по 30.04.2021р. планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Сатанівське» виявлено, що КП «Сатанівське» здійснювало використання підземних вод за відсутності документів дозвільного характеру (дозволу на спеціальне водокористування в період з 20 квітня по 04 вересня 2019 р. та спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) в період з 2018 р. по 2020 р., що є порушенням статей 44, 48, 49 Водного кодексу України та статей та статей 16,19 Кодексу України про надра.

Фактичний об`єм води, що використаний суб`єктом господарювання без дозвільних документів визначено на основі статистичної звітності за формою № 2 ТП-водгосп (річна). За 2018 рік він становив - 81400 м3 за 2019 рік - 85700 м3 та за 2020 рік - 78500 м3.

За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено акт №303/03 від 26.04.2021р.

За виявлені порушення складено постанови про накладення адміністративного стягнення №130/03 від 30.06.2021 р. та № 207/03 від 06.07.2021 р. на директора КП «Сатанівське» ОСОБА_1 , якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 47, 48 КУпАП.

Позивачем проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування КП «Сатанівське» на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного, середовища від 20.07.2009 року № 389 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 року за № 767/16783, який складає 407 303,00 грн.

Позивач (у відповіді на відзив, сформований через систему «Електроний суд» 11.01.2024р.) звертає увагу, що чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Представник позивача в судовому засіданні 13.03.2024р. вимоги позову підтримала, наполягає на їх задоволенні. Додатково представник позивача звертає увагу суду на те, що відповідач не отримав необхідні дозволи і на час вирішення спору.

Відповідач у судове засідання 13.03.2024р. не з`явився. Однак, був присутній у судовому засіданні 28.04.2024р., у якому було оголошено перерву до 13.03.2024р., про що повідомлений під розписку. У відзиві на позовну заяву проти позову заперечує. Зазначає, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 17.08.2021р. скасовано постанову №207/03 від 06.07.2021р. про накладення на ОСОБА_1 (тодішнього директора КП «Сатанівське») адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1275 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. У зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

05.09.2019 року Державне агентство водних ресурсів України видало КП «Сатанівське» дозвіл №638/ХМ/49д-19 на спеціальне водокористування з терміном дії до 05.09.2022 року.

16.04.2021 року Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області наказом №376 утворила комісію з проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Сатанівське». Тоді ж позивачем видано направлення №308/03 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Сатанівське».

Позивачем 26.04.2021 року складено акт №303/03 за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів КП «Сатанівське». Згідно акту, в ході перевірки встановлено, що відповідач здійснював використання підземних вод за відсутності документів дозвільного характеру в період з 2018р. по 2020р. що є порушенням ст.ст. 44,48,49 Водного кодексу України та статей 16,19 Кодексу України про надра.

26.04.2021 року Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області складено протокол про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 , в.о. директора КП «Сатанівське» щодо допущення останнім самовільного водокористування: забір, використання підземних вод та стічних вод за відсутності документів дозвільного характеру.

Постановами про накладення адміністративного стягнення №130/03 від 27.04.2021р. та №207/03 від 06.07.2021р. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст 47, 48 КУпАП.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 17.08.2021р. скасовано постанову №207/03 від 06.07.2021р. про накладення на ОСОБА_1 (тодішнього директора КП «Сатанівське») адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1275 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідно до розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності документів дозвільного характеру дозволу на спеціальне водокористування та спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) від 29.04.2021р. розмір збитків становить 407 303,00 грн.

Позивач адресував відповідачу претензію від 30.04.2021 року №2263/0.11 щодо необхідності відшкодування 407303,00 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

Проте, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивача в добровільному порядку, останній звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - це використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Нормами ст.49 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України передбачено обов`язок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Зі змісту ч.ч. 2, 4 ст. 49 Водного кодексу України вбачається, що дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється безоплатно.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання (правова позиція Верховного Суду у постанові у справі № 916/1718/18 від 02.06.2019).

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу України про надра (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 19 Кодексу України про надра (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно із статтею 21 Кодексу України про надра (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу.

Так, згідно ч. 1 статті 23 Кодексу України про надра (у редакції чинній на момент здійснення відповідачем водокористування без спеціального дозволу), землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб`єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання. У свою чергу, видобуток підземних вод для задоволення господарсько-питних, питних і санітарно-гігієнічних потреб, виробничих потреб вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Тобто видобування підземних вод може здійснюватися без спеціальних дозволів зокрема землевласниками та землекористувачами та за умови дотримання вказаного ліміту водозабору.

Однак, відповідачем не подано доказів та матеріали справи не містять правовстановлюючих документів, які підтверджують наявність речових прав та інших речових прав, похідних від права власності, на земельні ділянки, які використовуються відповідачем в процесі його діяльності.

Як визначено п. 6 ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного господарства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно з приписами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 р. по справі № 917/717/17.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2021 року позивачем складено акт №303/03 за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів КП «Сатанівське» . В ході перевірки виявлено, що відповідач у період з 20.04.2019р. по 04.09.2019р. здійснював самовільне водокористування та без спеціального дозволу користування надрами (підземними водами) в період з 2018р. по 2020р., що є порушенням норм Водного кодексу України та Кодексу України про надра.

Відсутність дозволу у вказаний період та обсяг спожитої води відповідачем не заперечується.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, встановлено Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 р. (далі - Методика).

Розрахунок збитків здійснено позивачем відповідно до пункту 9.1 Методики, згідно з яким розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою: Зсам = 5 х W х Тар (грн.), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3; Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3), на дату виявлення порушення.

Розмір шкоди розраховано позивачем відповідно до поданого розрахунку становить 407303,00 грн.

Відповідачем заперечень щодо проведеного позивачем відповідно до розрахунку збитків не подано та розмір останніх не спростовано.

Крім того, не приймаються до уваги доводи відповідача з приводу скасування постанови №207/03 від 06.07.2021р. про накладення на ОСОБА_1 (тодішнього директора КП «Сатанівське») адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки це не впливає на правову оцінку цивільного правопорушення.

Таким чином, наведені обставини у їх сукупності підтверджують протиправну поведінку відповідача, яка полягає у порушенні ним норм природоохоронного законодавства, шляхом самовільного використання підземних вод та користування надрами без дозвільних документів, що завдало шкоди навколишньому природному середовищу, та нанесло збитки у розмірі 407303,00 грн.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Сатанівське" (32034, Хмельницька область, Городоцький район, смт. Сатанів, вул. Хоркуци, 1, код 35541364) шкоду у розмірі 407303,00 грн. (чотириста сім тисяч триста три гривні 00 коп.) в дохід ГУК у Хмельницькій області/Сатанів.стг/24062100, Сатанівська селищна тг, код отримувача , номер рахунку UA0022673, отримувач - Казначейство України.

Стягнути з комунального підприємства "Сатанівське" (32034, Хмельницька область, смт. Сатанів, вул. Хоркуци, 1, код 35541364) на користь Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2, код 38045514) 6109,56 грн. (шість тисяч сто дев`ять гривень 56 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текст рішення складено 15.03.2024р.

Віддрук прим :1 - до справи

Позивачу та відповідачу надіслати рішення в електронний кабінет ЕС.

Надіслати на елект. адресу позивачу ()