УХВАЛА

м. Київ

28.02.2024Справа № 910/18029/16 (640/8476/21)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт"

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В межах справи № 910/18029/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача не з`явилися

Від відповідача Толочко Т.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18029/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" про банкрутство на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.10.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.12.2020:

- № 2 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2020 року у розмірі 84977881,00 грн;

- № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 22989714,00 грн, у тому числі: 18391771,00 грн - за податковими зобов`язаннями та 4597943,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № 2 про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року на 2460183,00 грн;

- № 2 про застосування штрафу в сумі 326346,25 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2021 року позов було задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 у справі № 640/8476/21 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві задоволено частково, клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" про закриття провадження по справі № 640/8476/21 задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2021 року скасовано. Провадження по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - закрито. Справу № 640/8476/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - рішення передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без руху та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом здійснення оплати судового збору у розмірі 363 943,64 грн. та надання відповідного підтвердження суду.

03.02.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.02.2022 прийнято справу № 640/8476/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до розгляду в межах справи № 910/18029/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" та підготовче засідання призначено на 23.03.2022.

Судове засідання 23.03.2022 не відбулось, у зв`язку з запровадженням Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану з 5:30 год. 24.02.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.06.2022 розгляд справи призначено на 04.07.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 розгляд справи відкладено на 18.07.2022.

18.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

У судовому засіданні 18.07.2022 було оголошено перерву до 12.09.2022.

09.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив відповідача.

09.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення позивача щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

09.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.09.2022 розгляд справи відкладено на 24.10.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.11.2022 розгляд справи призначено на 07.12.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2022 розгляд справи відкладено на 30.01.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2023 розгляд справи відкладено на 06.03.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.03.2023 розгляд справи відкладено на 10.04.2023.

У судовому засіданні 10.04.2023 було оголошено перерву до 19.04.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в межах справи № 910/18029/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до судового розгляду по суті на 24.05.2023.

У судовому засіданні 24.05.2023 було оголошено перерву до 14.06.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.06.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі та передано матеріали справи № 910/18029/16 (640/8476/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Постановою Північного апеляційного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" задоволено, ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.06.2023 скасовано та направлено справу № 910/18029/16 (640/8476/21) до Господарського суду м. Києва для подальшого розгляду.

Матеріали справи № 910/18029/16 (640/8476/21) повернулись до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.12.2023 судове засідання у справі призначено на 28.02.2024.

У судовому засіданні 28.02.2024 представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 29.12.2020:

- № 2 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2020 року у розмірі 84977881,00 грн;

- № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 22989714,00 грн, у тому числі: 18391771,00 грн - за податковими зобов`язаннями та 4597943,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № 2 про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року на 2460183,00 грн;

- № 2 про застосування штрафу в сумі 326346,25 грн.

За змістом частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із частиною другою статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя статті 7 КУзПБ).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19 сформувала правовий висновок щодо того, що з огляду на обставини здійснення щодо позивача - платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням норм статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 відступила від наведених висновків Великої Палати, з огляду на наступне.

Аналіз змісту наведених приписів статті 7 КУзПБ у взаємозв`язку з нормами статті 20 ГПК України дозволяє дійти висновку про те, що для віднесення справи до юрисдикції господарського суду, який розглядає справу про банкрутство, майнові вимоги мають бути безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження в такій справі, зокрема стосуватися визнання недійсними правочинів, учинених керуючим санацією (ліквідатором), визнання права власності на майно боржника, оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

До критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Водночас регламентація процесуальних відносин нормами матеріального права без об`єктивної необхідності створює перешкоди для належної реалізації принципу правової визначеності, що має об`єктивні ризики при правозастосуванні.

Правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

Водночас у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у статті 7 КУзПБ - про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».

При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Ураховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.

ЄСПЛ у рішенні від 12 липня 2001 року у справі «Феррадзіні проти Італії» (Ferrazzini v. Italy), заява № 44759/98, указав, що податкові питання і досі становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер. Суд вважає, що податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків (пункт 29).

З огляду на викладене, вимоги платника податку (в тому числі після відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання його банкрутом з відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури) про стягнення податкової заборгованості унормована приписами Податкового кодексу України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20, також узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду від 01.11.2023 у справі № 908/129/22 (908/1333/22).

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для закриття провадження у даній справі.

Згідно частини другої статті 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46, 130, 191, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі № 910/18029/16 (640/8476/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в межах справи № 910/18029/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт".

3. Роз`яснити позивачеві, що розгляд справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

4. Копію ухвали направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеб