СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 березня 2024 року м. Харків Справа № 5023/10655/11 (922/3915/23)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: суддя Слободін М.М.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (вх.№ 634Х) на рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2024 у справі № 5023/10655/11 (922/3915/23) (повний текст якого складено та підписано 15.02.2024 у приміщенні господарського суду Харківської області головуючий суддя Усатий В.О., судді: Яризько В.О., Хотенець П.В.)

за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, )

до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, )

про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.02.2024 у справі № 5023/10655/11 відмовлено в задоволенні позову.

ДП "Завод імені В.О. Малишева" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2024 по справі № 5023/10655/11 (922/3915/23) скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева».

Одночасно апелянт звернувся із клопотанням про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що зазначений строк було пропущено через те, що повний текст оскаржуваного рішення було оприлюднено в системі «Електронний суд» 19.02.2024.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, який посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Частиною п`ятою статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

За змістом частини першої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 60 ГПК України).

Відповідно до частин другої, третьої статті 244 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особам.

Разом з тим, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Суд враховує, що починаючи з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому, можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, потрібно підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника).

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Аналогічні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №149/289/21.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, вона підписана Бабка С.А., яка у вступній частині апеляційної скарги зазначена як представник позивача.

На підтвердження повноважень щодо представництва інтересів Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" та звернення до суду від імені юридичної особи, до матеріалів апеляційної скарги додано: довіреність у порядку передоручення від 20.10.2023, видана Федоровом Є.А на ім`я Бабка С.А., проте з тексту доданої довіреності не зрозуміло, в якості кого ОСОБА_1 представляє інтереси позивача, чи то в якості адвоката, чи то на підставі самопредставництва. Також в якості підтвердження повноважень щодо представництва інтересів Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" до апеляційної скарги подано копію наказу від 03.08.2020 про переведення ОСОБА_1 провідного юрисконсульта відділу на посаду заступника начальника відділу з адміністративної та претензійно-позовної роботи відділу правових відносин та претензійно-позовної роботи, але з нього не вбачається які повноваження має заступник начальника відділу з адміністративної та претензійно-позовної роботи відділу правових відносин та претензійно-позовної роботи.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" () його керівником (виконуючим обов`язки генерального директора) наразі є ОСОБА_2 .

Проте, всупереч приписів ст. 56 ГПК України, до апеляційної скарги не надано належних доказів на підтвердження повноважень Бабка С.А. діяти від імені позивача - Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева", зокрема на підписання апеляційної скарги від імені Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева", як-то відповідного наказу керівника Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева", посадової інструкції, Статуту, положення чи трудового договору (контракту), тощо

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги пункту 1 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (вх.№ 634Х) на рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2024 у справі № 5023/10655/11 (922/3915/23) залишити без руху.

2. Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання доказів на підтвердження відповідних повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу.

3. Роз`яснити апелянту, що неусунення недоліку, визначеного цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя М.М. Слободін