ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6506/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ, 69005, м.Запоріжжя, вул.Яценко, б.1, оф.24,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОПТАЙМ", 49000, м.Дніпро, вул.Петра Калнишевського, б.60 Б,

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Мельніков Олексій Анатолійович

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОПТАЙМ" про стягнення заборгованості в сумі 700 000,00грн., інфляційних збитків в розмірі 194 087,40грн. та пені в розмірі 323 112,33грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору № П-11/11-21-2 поставки сільськогосподарської техніки від 11.11.2021р. в частині строку та не поставки товару.

Ухвалою суду від 15.12.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.2024р.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву.

Направлена за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ухвала суду повернулася на адресу суду, як не вручена. Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Суд наголошує на тому, що, ухвала суду надсилалася відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Поштове відправлення з копією ухвали суду від 15.12.2023 повернулося на адресу суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наявність провадження з розгляду даної справи у суді.

Господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 14.03.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОПТАЙМ" (надалі - постачальник) був укладений договір № П-11/11-21-2 поставки сільськогосподарської техніки.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцю сільськогосподарську техніку, а покупець належним чином приймає і оплачує її на умовах зазначених нижче.

Предметом даного договору є сільськогосподарська техніка (надалі - товар). (п.1.2. договору)

Товар договору являє собою: борона шлейфова "АЯКС-15", 1 шт., 700 000,00грн. (п.1.3. договору)

На момент підписання цього договору загальна вартість товару становить 700 000,00грн. з урахуванням ПДВ, яке становить 116 666,67грн. (п.2.2. договору)

Покупець зобов`язаний сплатити передплату в розмірі 100 % вартості товару, що становить 700 000,00грн. з урахуванням ПДВ, протягом трьох банківських днів. (п.п.2.3.1. п.2.3. договору)

Покупець здійснює оплату за цим договором на підставі рахунку постачальника, який ним виписано з урахуванням вищенаведених умов (п.п.2.3.1) і додаткового узгодження сторін не потребують. (п.2.3.2. договору)

Відповідно до п.3.1. договору постачальник зобов`язаний передати товар покупцеві, який вказано в п.1.3. після виконання умов пункту 2.3.1. цього договору.

Доставка товару здійснюється само вивозом до 28.02.2022р. (п.3.2. договору)

При передачі товару обов`язково складається акт приймання-передачі, в якому вказується стан товару на момент передачі. (п.4.2. договору)

Цей договір діє з моменту його підписання та до 11.11.2022 року, в частині виконання покупцем розрахунків за отриманий товар до повного виконання своїх зобов`язань визначених цим договором, в частині гарантійного обслуговування постачальником цей договір діє впродовж трьох років з дати поставки товару. (п.5.2. договору)

За несвоєчасну передачу товару, відповідно до умов даного договору, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвоєної ставки НБУ від суми передбаченої п.2.2., за кожний день прострочення, якщо це не обумовлено невиконанням покупцем своїх зобов`язань. (п.6.2. договору)

На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу за товар 700 000,00грн., про що свідчить платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 1523 від 17.11.2021р.

Позивач 13.10.2023р. на адресу відповідача направив претензію № 13/23, в якій просив в строк до 24.10.2023р. повернути суму попередньої оплати в розмірі 700 000,00грн., оскільки на даний час товар не був поставлений, жодної інформації від відповідача щодо причин порушення умов договору або строків його виконання позивач не отримував та яка була залишена відповідачем без відповіді.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором № П-11/11-21-2 поставки сільськогосподарської техніки від 11.11.2021р. складає 700 000,00грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 194 087,40грн. за період з березня 2022р. по жовтень 2023р. та пені в розмірі 323 112,33грн. за період з 06.12.2022р. по 06.12.2023р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.6.2. договору передбачено, що за несвоєчасну передачу товару, відповідно до умов даного договору, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвоєної ставки НБУ від суми передбаченої п.2.2., за кожний день прострочення, якщо це не обумовлено невиконанням покупцем своїх зобов`язань.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього інфляційних втрат та пені заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню інфляційних втрат в розмірі 194 087,40грн. за період з березня 2022р. по жовтень 2023р. та пені в розмірі 323 112,33грн. за період з 06.12.2022р. по 06.12.2023р.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором П-11/11-21-2 поставки сільськогосподарської техніки від 11.11.2021р. у розмірі 700 000,00грн., інфляційних втрат в розмірі 194 087,40грн. за період з березня 2022р. по жовтень 2023р. та пені в розмірі 323 112,33грн. за період з 06.12.2022р. по 06.12.2023р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 18 258,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОПТАЙМ", 49000, м.Дніпро, вул.Петра Калнишевського, б.60 Б, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ, 69005, м.Запоріжжя, вул.Яценко, б.1, оф.24, заборгованість в розмірі 700 000,00грн., інфляційні втрати в розмірі 194 087,40грн., пеню в розмірі 323 112,33грн. та судовий збір в розмірі 18 258,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.03.2024

Суддя С.П. Панна