ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Справа № 903/86/23 (903/884/23)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Єременко Д.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 21.12.23р. суддею Шум М.С. у м.Луцьку, повний текст складено 29.12.23р. у справі № 903/86/23 (903/884/23)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід Карасюка О. В.

до фізичної особи ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109

в межах справи №903/86/23

за заявою фізичної особи ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 від ліквідатора банкрута Карасюка О. В. в порядку ч. 1 ст. 42 КУзПБ надійшла заява від 18.08.2023 №02-01/31-206 до Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109. Ліквідатор банкрута просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу та зобов`язати ОСОБА_1 повернути ТОВ Самсон Захід легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , колір чорний, тип палива дизель, об`єм двигуна 2993 см.куб., тип кузова універсал-В. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Самсон Захід судові витрати у сумі 5 368 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 21.12.23 у справі №903/86/23(903/884/23) заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід ОСОБА_3 до фізичної особи ОСОБА_1 від 18.08.2023 №02-01/31-206 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24 червня 2020 року №7466/20/019109, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Ф.А.Р.Т (продавець), що діяв на підставі укладеного з власником транспортного засобу - Товариством з обмеженою відповідальністю ХЛІБЕКСПОРТ-2010 (колишня назва ТОВ Самсон Захід) договору комісії від 24.06.2020 та ОСОБА_4 .

Зобов`язано ОСОБА_5 повернути ТОВ Самсон Захід легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , колір чорний, тип палива - D дизель, об`єм двигуна - 2993 см.куб., тип кузова - універсал-В.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Самсон Захід 5 368 грн 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, скаржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 29.12.2023 по справі №903/86/23(903/884/23) скасувати. Постановити нове рішення, яким ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю САМСОН ЗАХІД Карасюку О.В. в задоволені заяви про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24 червня 2020 року №7466/20/019109, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Самсон Захід та ОСОБА_4 недійсним - відмовити.

Вказує, що із наявної в матеріалах судової справи інформації, на період відчуження спірного автомобіля, товариство на балансі мало і інше майно, за рахунок якого могло бути здійснено покриття вимог кредитора, тобто боржник не перестав бути платоспроможним внаслідок відчуження спірного автомобіля, що виключає визначення укладеного правочину як фраудаторного.

Однак наведеного суд першої інстанції не врахував, аргументи представника відповідача не дослідив, залишив поза увагою той факт, що відчуження спірного автомобіля не призвело до неплатоспроможності боржника, а взагалі навіть із припущенням, що майно Товариства у вигляді автомобіля був би проданий за суму у розмірі - 1 603 961,48 грн - отримані кошти не покрили вимоги кредитора більш ніж на 2,4 % . Суд першої інстанції не звернув уваги, на той факт, що автомобіль не був подарований, а був реалізований, і отримані кошти від його реалізації в тому числі могли бути направлені на погашення кредиторської заборгованості.

Також, скаржник наголошує, що висновком експерта від 10.08.2023 №20553/23-54 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до якої середня ринкова вартість автомобіля марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в. VIN-код: НОМЕР_4 , станом на 24.06.2020 (дату укладення договору) складає 1 603 961,48 грн. На думку заявника, відповідачка придбала автомобіль за ціною, яка більш ніж на удвічі, нижча за середню ринкову вартість такого автомобіля станом на 24.06.2020. Однак, із самого висновку експерта вбачається: "... 1. Розраховуємо середню ринкову вартість автомобіля LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в. VIN-код: НОМЕР_4 , чорного кольору, станом на 24.06.2020. По результатам проведеного дослідження встановлено: Автомобіль марки - LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPOR; Держ №BH 1133 НН; Кузов №: НОМЕР_4 ; Рік випуску - 2016; Двигун - дизельний; Об`єм - 29993 см Колір - чорний... Отже, відповідно до проведеного дослідження встановлено, що на дату 24.06.2020, довідкова ціна аналогічних середньостатистичних уживаних неушкоджених автомобілів «LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT», 2016 року випуску, що відповідають технічним характеристикам об`єкта дослідження, при середньостатистичному пробігу за рік 21 900 км., складала: 1 603 961,48 грн".

Зауважує, що при визначені експертом середньої ринкової вартості автомобіля, експертом не було враховано реальний технічний стан автомобіля його пошкодження та грошовий еквівалент необхідний для його поточного ремонту.

Відповідно до довідки (попереднє замовлення-наряд на роботи №2359) від ФОП Могилюк В.І. (РНОКПП НОМЕР_5 ) відповідно до огляду автомобіля перед його придбанням за причиною сторонніх шумів в передній підвісці при ході автомобіля бій та ривки при перемиканні АКПП - загальна вартість робіт разом із вартістю запасних частин та матеріалів склала - 711 999,80 грн.

Отже, автомобіль був придбаний за вартістю, відповідно до його технічного стану, та необхідності його відновлення, проведення ремонтних робіт та придбання додаткових матеріалів.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що заявником не було доведено факту порушення прав боржника або кредиторів з підстав визначених ст. 42 КУзПБ, не враховано наявність іншого майна у боржника за рахунок якого можливо задовольнити вимоги кредиторів, проігноровано той факт, що укладання спірного договору не призвело до неплатоспроможності боржника, тому висновки суду, що вказаний правочин є фраудаторним не відповідають дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2023 року по справі №903/86/23 (903/884/23).

Сторони не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, що підтверджується надісланням ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення скарги до розгляду до електронних кабінетів.

04.03.2024 від арбітражного керуючого надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі арбітражного керуючого, вказав, що підтримує відзив в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, а тому, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.02.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), визнано вимоги ініціюючого кредитора фізичної особи ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід в сумі 66 788 188 грн 47 коп. в т. ч. 66 701 048 грн 00 коп. основної заборгованості, 60 300 грн 00 коп. витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство авансування винагороди арбітражного керуючого за три місяці виконання повноважень та 26 849 грн 00 коп. судового збору за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) строком на сто сімдесят календарних днів по 27 липня 2023 року, розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) призначено арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1846 від 01.02.2018, адреса для кореспонденції: провулок Рильський, будинок 4, поверх 6, м.Київ, 01001.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Самсон Захід (номер публікації 70052).

Постановою суду від 23.05.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) та повноваження розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) призначено арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1846 від 01.02.2018, адреса для кореспонденції: провулок Рильський, будинок 4, поверх 6, м.Київ, 01001, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід Карасюку О. В. зобов`язано здійснити ліквідацію боржника в строк, який не може перевищувати 12 місяців.

Відповідно до ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, серед іншого, подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Відповідно до ст. 42 КУзПБ господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав, зокрема, боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

23.08.2023 від ліквідатора банкрута Карасюка О. В. в порядку ч. 1 ст. 42 КУзПБ надійшла заява від 18.08.2023 №02-01/31-206 до Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109. Ліквідатор банкрута просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу та зобов`язати ОСОБА_1 повернути ТОВ Самсон Захід легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , колір чорний, тип палива дизель, об`єм двигуна 2993 см.куб., тип кузова універсал-В. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Самсон Захід судові витрати у сумі 5 368 грн. 00 коп.

Заява обґрунтована таким:

Під час ліквідаційної процедури арбітражним керуючим Карасюком Олександром Володимировичем було встановлено, що у власності боржника були наявні такі транспортні засоби:

- PORSHE CAYENNE, 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_6 , дата перереєстрації на нового власника 25.06.2020 за договором купівлі-продажу;

- DAEWOO LAN OS, 2008 року випуску, VIN-код: НОМЕР_7 , дата перереєстрації на нового власника 14.06.2019 по договору, укладеному в ТСЦ;

- LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2016 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , дата перереєстрації на нового власника 24.06.2020 за договором купівлі- продажу, що підтверджується відповіддю ГСЦ МВС № 31/2776-2749-2023 від 10.02.2023.

Транспортний засіб, який до 24.06.2020 належав боржнику - легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 p. в., державний номер на період перебування автомобіля у власності боржника - НОМЕР_8 , VIN-код: НОМЕР_4 , колір чорний, тип палива: D - дизель, об`єм двигуна - 2993 см3, тип кузова - універсал-В, був проданий Відповідачу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 червня 2020 року №7466/20/019109, виданий ТОВ Ф.А.Р.Т. на автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2016 p. в., VIN-код: НОМЕР_4 , копія якого було надано ТСЦ № 5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області.

Наразі вказаний транспортний засіб зареєстрований за державним номером НОМЕР_3 .

На виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства та з метою встановлення дійсної ринкової ціни легкового автомобіля марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER SPORT, 2016 p. в., державний номер на період перебування автомобіля у власності боржника - НОМЕР_8 , VIN-код: НОМЕР_9 , колір чорний, тип палива: D - дизель, об`єм двигуна - 2993 см3, тип кузова - універсал станом на дату укладення правочину, арбітражний керуючий підготував та надіслав до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз заяву №02-01/31-180 від 10.07.2023 про проведення автотоварознавчої експертизи з проханням провести автотоварознавчу експертизу вказаного транспортного засобу.

Отримано відповідь №11708/11284-12-23/54 від 14.08.2023, відповідно до якої надано висновок експерта від 10.08.2023 №20553/23-54 за результатами проведення судової транспортно- товарознавчої експертизи, копія якого додається.

Ознайомившись з висновком експерта від 10.08.2023 №20553/23-54 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, арбітражний керуючий отримав відомості про те, що середня ринкова вартість автомобіля марки LAND ROVER, модель Range Rover Sport, VIN-код: НОМЕР_4 , 2016 року випуску, станом на 24.06.2020 (дату укладення Оспорюваного договору), складає 1 603 961,48 грн з урахуванням ПДВ.

У відповідності до отриманої копії договору купівлі-продажу від 24.06.2020 №7466/20/019109 ціна транспортного засобу складає 797 758,42 грн.

Арбітражний керуючий стверджує, що ТОВ Самсон Захід здійснив відчуження транспортного засобу Відповідачу за ціною, яка більш, ніж удвічі, нижча за середню ринкову вартість такого автомобіля: 1 603 961,48 /797 758,42 = 2,01.

Оспорюваний договір був укладений у період існування заборгованості перед кредитором у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135, код за ).

Зокрема, вимоги кредитора - ОСОБА_2 , випливають з договору № 5/2020 про надання поворотної фінансової допомоги від 04.05.2020, договору № 02/03/П про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 02.03.2020, договору № 15-03-Ф про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 15.03.2016 та договору поставки № 23-12 від 23.12.2019.

Тобто у момент існування боргу перед своїм контрагентом, в межах сумнівного періоду, встановленого ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, за 3 роки до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, товариство-боржник здійснив відчуження наявного у його власності транспортного засобу за ціною, яка нижча за ринкову.

Таким чином, ліквідатор банкрута стверджує, що внаслідок відчуження транспортного засобу 24 червня 2020 року на користь Відповідача за ціною, яка більш, ніж удвічі нижча за середню ринкову, майна Заявника було і залишалось недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Товариство з обмеженою відповідальністю Самсон Захід (код за ) характеризується ознаками стійкої фінансової неспроможності упродовж усього аналізованого періоду як до, так і після відчуження транспортного засобу за ціною, яка нижча за середню ринкову; у боржника не було та не є достатньо майна для задоволення вимог кредиторів..

Крім цього, як вбачається із аналізу виписок руху коштів по банківських рахунках боржника, розрахунків за Оспорюваним договором між Заявником та Відповідачем здійснено не було, що є додатковою самостійною підставою для визнання Оспорюваного договору недійсним у відповідності до ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Арбітражний керуючий вважає, що Оспорюваний договір, відповідно до якого було здійснено перереєстрацію на відповідача легкового автомобіля марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 p. в., державний номер НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_4 , колір чорний, тип палива: D - дизель, об`єм двигуна НОМЕР_10 , тип кузова - універсал-В, повинен бути визнаний недійсним із застосуванням наслідків його недійсності.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Отже, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109, укладеного з власником транспортного засобу ТОВ САМСОН ЗАХІД, як продавцем та фізичною особою ОСОБА_4 .

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 ГК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Частиною першою ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За загальним правилом, у спорі про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (див. висновки сформовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, від 02.10.2019 у справі № 587/2331/16-ц, від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17, від 19.11.2019 у справі № 918/204/18).

Ліквідатор боржника (позивач) правовою підставою заявлених вимог визначив приписи статті 42 КУзПБ.

Отже, колегія суддів зауважує, що в даному випадку суду слід встановити, чи є договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109, що укладений між ТОВ Ф.А.Р.Т, що діяв як комісіонер на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ТОВ САМСОН ЗАХІД, як продавцем та фізичною особою ОСОБА_4 , як покупцем, фраудаторним; таким, що вчинений боржником до відкриття провадження у справі про банкрутство, внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим; чи мало місце відчуження автомобіля за ціною, нижчою від ринкової і внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

02.06.2021 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду прийняв у справі № 904/7905/16 постанову, в пункті 111 якої сформував висновок щодо застосування статті 42 КУзПБ згідно якого норми цієї статті з урахуванням приписів пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, який стосується процесуальних норм КУзПБ, застосовується до усіх заяв арбітражних керуючих та кредиторів, поданих після вступу в дію КУзПБ, а темпоральним критерієм її застосування є дата відкриття провадження у справі про банкрутство. Передбачений статтею 42 КУзПБ трирічний строк у будь-якому разі відраховується від дати відкриття провадження у справі про банкрутство. Такий строк з огляду на вступ в дію КУзПБ 21.10.2019 може повноцінно діяти лише у разі відкриття відповідного провадження після 21.10.2022.

В постанові від 15.07.2021 у справі № 927/531/18 КГС у складі ВС зазначив, що інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Верховний Суд звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:

- особа (особи) "використовувала/використовували право на зло";

- наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають);

- враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (див. висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника (див. висновки сформовані у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №904/7905/16).

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

У період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.

Дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Отже будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (див. висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17), від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16).

Крім того, слід звернути увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним.

Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди кредиторам, ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами є очевидним використанням приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню ("вживанням права на зло").

За цих умов недійсність договору як приватно-правова категорія є інструментом, який покликаний не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.

Як убачається із матеріалів справи, 24.06.2020 між ТОВ Ф.А.Р.Т, що діяв як комісіонер на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ТОВ САМСОН ЗАХІД (банкрут), як продавцем та фізичною особою ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №7466/20/019109. Загальна вартість транспортного засобу (автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р. в., VIN-код: НОМЕР_4 , колір чорний, тип палива: D - дизель, об`єм двигуна НОМЕР_10 , тип кузова універсал-В, державний номер на період продажу - НОМЕР_8 ) 797 758 грн. 42 коп.

Відповідні договори долучено заявником до матеріалів справи разом із супровідним листом ТСЦ МВС №5141 в Одеській області від 22.03.2023 №31/15/5141-320. У супровідному листі ТСЦ МВС зазначено, що спірний автомобіль, який належав ТОВ ХЛІБЕКСПОРТ-2010 (попередня назва ТОВ Самсон Захід) перереєстровано на нових власників на підставі договору купівлі-продажу та договору комісії від 24.06.2020 №7466/20/019109, виданих ТОВ Ф.А.Р.Т.. Суд неодноразово ухвалами зобов`язував відповідачку надати до суду зазначені договори, проте адвокат Семенюти Я. Ю. зазначила, що можливості надати витребувані договори у відповідачки не має. Проте, обставини укладення та купівлі автомобіля, зокрема і вартість згідно із договором купівлі-продажу транспортного засобу №7466/20/019109 від 24.06.2020, не заперечувала.

В матеріалах справи також, наявні, наданий ТСЦ МВС №5141 в Одеській області, Акт огляду реалізованого транспортного засобу від 24.06.2020 та Акт технічного стану транспортного засобу від 24.06.2020 до договору комісії №7466/20/019109. Згідно з Актом висновок про технічний стан транспортного засобу або його складової частини задовільний, відсоток зносу 10%, ціна продажу 797 757 грн 42 коп.

З метою встановлення ринкової вартості спірного автомобіля арбітражний керуючий ліквідатор банкрута звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою від 10.07.2023 №02-01/31-180 про проведення автотоварознавчої експертизи. В заяві арбітражний керуючий просив провести автотоварознавчу експертизу транспортного засобу - автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2016 p., універсал-В, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) - НОМЕР_4 , номерний знак - НОМЕР_8 , на предмет встановлення ринкової вартості вказаного автомобіля станом на дату продажу - 24.06.2020, використовуючи для цього копію договору купівлі-продажу транспортного засобу №7466/20/019109, який знаходиться у ліквідатора товариства - арбітражного керуючого Карасюка О.В.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи КНДІСЕ від 10.08.2023 №20553/23-54 середня ринкова вартість автомобіля марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р. в., VIN-код: НОМЕР_4 станом на 24.06.2020 складає 1 603 961 грн. 48 коп.

У висновку експерта зазначено, що такий підготовлений для подання до суду, про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок експерт повідомлений.

Суд бере до уваги приписи ГПК України про те, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Таким чином, експертиза не може мати для суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися судом з урахуванням всіх встановлених обставин справи в сукупності з поясненнями сторін, як того вимагає стаття 86 ГПК України.

Висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальними правилами статті 86 ГПК України (постанова КГС ВС від 12.02.2020 у справі № 910/21067/17).

Разом з тим, згідно з долученою до матеріалів справи інформації дилерським сервісним центром ТОВ ВІННЕР-ОДЕСА спірний автомобіль обслуговувався/ремонтувався регулярно протягом 2017-2022 років, про що надано акти виконаних робіт. Зокрема, здійснювалося заміна масел, фільтрів як в період до продажу, так і після. Останній акт виконаних робіт датовано 11.02.2022.

Судова колегія також зауважує, що пробіг автомобіля згідно з інформацією із актів офіційного дилерського сервісного центру ТОВ ВІННЕР-ОДЕСА станом на 03.02.2020 становив 13 911 км., а станом на 02.03.2021 17 506 км.

При цьому скаржник, як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі зазначає, що вартість спірного автомобіля обумовлена його технічним станом на момент продажу, необхідністю його відновлення, проведення ремонтних робіт та придбання додаткових матеріалів.

На підтвердження таких обставин щодо технічного стану автомобіля на момент продажу надано суду лист майстерні ФОП Могилюка Валерія Івановича, в якому останній повідомляє про те, що звернення ОСОБА_1 щодо проведення діагностики технічного стану автомобіля LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, VIN-код: НОМЕР_4 на станції технічного обслуговування відбулося 24.06.2020. Крім того, зазначено про долучення попереднього замовлення-наряду на роботи №2359.

Проте, перекладеного на державну мову відповідного замовлення-наряду на роботи №2359 на вимогу ухвали суду першої інстанції матеріали справи не надано.

Колегія суддів вказує, що у даному випадку слід керуватися стандартом доказування вірогідність доказів.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Законодавством покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Отже, судова колегія з врахуванням описаних вище фактичних обставин справи, з врахуванням описаних доводів сторін спору та доказів в їх обґрунтування вважає більш вірогідною стверджуваної ліквідатором банкрута обставини про те, що спірний автомобіль проданий за ціною, що є суттєво нижчою ринкової ціни такого автомобіля.

При цьому скаржником не надано суду переконливих, належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження незадовільного технічного стану автомобіля в момент його продажу чи ремонту автомобіля, придбання необхідних деталей після його купівлі, тощо в такій сукупності, щоб стверджувати, що ціна продажу спірного автомобіля (в два рази меншою за ринкову вартість такого автомобіля) була обґрунтованою з огляду на його технічний стан.

Така обставина дає змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору.

Крім того, скаржником не надано доказів та не оспорено твердження ліквідатора, що вартість автомобіля повністю не сплачена.

З аналізу виписок по банківських рахунках боржника ліквідатором повного розрахунку за придбаний автомобіль не встановлено.

Одночасно, однією із кваліфікуючих ознак оплатного договору як такою, що вчинений на шкоду кредитору є момент укладення договору.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент укладення спірного договору ТОВ Самсон Захід мало грошові зобов`язання перед ініціюючим кредитором у справі про банкрутство, які в подальшому були підтверджені рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2022 №159/4205/21 яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Самсон Захід на користь ОСОБА_2 66 701 048 грн. 47 коп. (шістдесят шість мільйонів сімсот одну тисячу сорок вісім) гривень 47 копійок.

Слід звернути увагу, що будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення.

Оскільки оспорюваний договір вчинено боржником протягом трьох років року, що передував відкриттю Господарським судом Волинської області ухвалою від 07.02.2023 провадження у справі про банкрутство ТОВ Самсон Захід ("підозрілий період" згідно частини першої статті 42 КУзПБ), такий правочин та дії боржника щодо відчуження майна у цей період є сумнівними, при вирішенні питання щодо недійсності цього договору належить враховувати дійсні мотиви, через які боржником вчинено правочин з відчуження наявного у нього майна, добросовісність цих мотивів.

У цій справі сукупність встановлених обставин свідчить, що укладення ТОВ Самсон Захід через комісіонера договору від 24.06.2020 №7466/20/019109 та відчуження автомобілю за ціною нижче ринкової призвело до зменшення обсягу майнових активів боржника (недостатності майна для задоволення вимог кредиторів), його неплатоспроможності, відтак є спрямованим на завдання шкоди кредиторам, а тому наявні підстави для визнання його недійсним.

Оспорюваний правочин вчинено без очевидної економічної мети задля зменшення обсягу майнових активів боржника та його неплатоспроможності. Такі дії боржника не можуть розцінюватися як добросовісні щодо кредиторів, тому не можуть бути підставою для висновку, навіть за умови вчинення певних дій на виконання цього правочину, що оспорюваний договір не містить ознак фраудаторного правочину. До того ж цей факт оцінюється судом у сукупності з іншими встановленими судами обставинами, які в цьому разі не свідчать про легітимну мету укладеного договору.

Разом з тим, в даній справі слід взяти до уваги сукупність обставин у справі про банкрутство ТОВ Самсон Захід, зокрема, під час провадження у справі про банкрутство ТОВ Самсон Захід арбітражний керуючий виявив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у відповідні періоди були керівниками товариства-банкрута. Посадові особи товариства-банкрута ні на запити ліквідатора, ні на виконання ухвали суду від 16.06.2023 будь-яких документів (установчих, бухгалтерських) не надали.

Відтак, враховуючи обставин справи про банкрутство ТОВ Самсон Захід, а також сукупність наданих доказів конкретно в межах заяви ліквідатора Карасюка О. В. до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109 недійсним на підставі ст. 42 КУзПБ.

За наведеного, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позову.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 21.12.23 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 21.12.23 у справі № 903/86/23 (903/884/23) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 21.12.23 у справі № 903/86/23 (903/884/23) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №903/86/23 (903/884/23) повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "20" березня 2024 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.