УХВАЛА

м. Київ

13.03.2024Справа № 910/2457/20

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг»
прозвернення стягнення на грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укрнерего»
у справі№910/2457/20
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг»
доПублічного акціонерного товариства «Центренерго»

простягнення заборгованості
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідача:Бездоля Ю.О.
від ПАТ «Укренерго»:Верещагіна А.О.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/2457/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2021, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 та постановою Верховного Суду від 21.06.2022, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг» заборгованість у розмірі 11 531 205,12 грн., вартість доставки вугілля у розмірі 1 020 416,04 грн., пеню у розмірі 789 423,42 грн., 3% річних у розмірі 585 971,57 грн., інфляційні у розмірі 1 104 542,67 грн. та судовий збір у розмірі 225 473,38 грн.

04.01.2022 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

13.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг», в якій стягувач просить суд звернути стягнення на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Центренерго».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання 13.03.2024 не з`явився, через систему «Електронний суд» направив заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку з проведенням з іншими сторонами перемовин щодо добровільного врегулювання заборгованості.

Судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання у зв`язку з обмеженістю у суду строків для розгляду заяви, поданої в рамках приписів ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, а також відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження викладених заявником обставин у заяві про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача та ПАТ «Укренерго» в судове засідання з`явилися, надали пояснення по справі, проти задоволення заяви позивача заперечували.

Розглянувши матеріали поданої заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17 зазначено, що предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які виконавець просить звернути стягнення.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. При цьому, суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03 від 28.10.2010).

Існування боргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» перед боржником у даній справі заявник обґрунтовує наявністю у Господарському суді міста Києва справи №910/7701/23 за позовом ПАТ «Центренерго» до ПАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення 58 193 659,40 грн.

В той же час, судом встановлено, що розгляд справи Господарського суду міста Києва №910/7701/23 на даний момент не завершено, а відтак заборгованість ПАТ «Центренерго» перед відповідачем у даній справі є спірною.

Судом встановлено, що матеріали заяви не містять будь-яких інших доказів на підтвердження наявності у ПАТ «Центренерго» безспірної заборгованості у розмірі 58 193 659,40 грн. перед ПАТ «Укренерго».

Враховуючи вищевикладене, виходячи із заявлених стягувачем (заявником) вимог, наведених ним обґрунтувань та наданих доказів, приймаючи до уваги положення ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укрнерего».

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укрнерего».

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 19.03.2024.

Суддя В.П. Босий