ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024м. ДніпроСправа № 904/5819/20 (465/1593/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М. за участю секретаря судового засідання Бакаєвої А.О., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79,

про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку її виплати

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

07.03.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (далі - відповідач) про стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 01.04.2007 по 30.09.2012 в сумі 9 336,58 грн. та компенсації за затримку виплати заробітної плати в сумі 52 561,31 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 09.05.2023 у справі №465/1593/23 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.07.2023 справу за позовом ОСОБА_1 , м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку її виплати передано на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в межах справи №904/5819/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Камші Н.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано позивачу ОСОБА_1 протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до господарського суду Дніпропетровської області:

- належні докази надсилання на адресу ТОВ "Львівські автобусні заводи" в особі керуючого санацією Глеваського Віталія Васильовича (поштова адреса: Торгова площа,10, м.Біла Церква, Київська область, 09117) копії позовної заяви і доданих до неї документів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України

- копію паспорту та ідентифікаційного номеру.

26.09.2023 до господарського суду Дніпропетровської області поштою надійшла заява на виконання вимог ухвали від 30.08.2023 позивача ОСОБА_1 з додатками, а саме з копією паспорту та ідентифікаційного номеру, а також з належними доказами надсилання на адресу ТОВ "Львівські автобусні заводи" в особі керуючого санацією Глеваського Віталія Васильовича копії позовної заяви і доданих до неї документів.

26.09.2023 до господарського суду Дніпропетровської області поштою надійшло клопотання від 22.09.2023 позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, в якому позивач просив витребувати у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи":

- табелі обліку робочого часу за період з 01.04.2007 р. по 30.09.2012 р.;

- затверджену тарифну ставку;

- бухгалтерські розрахункові листки за вказаний період;

- довідку про суму заборгованої зарплати при розрахунку;

- заяви про надання відпусток за свій рахунок за вказаний період (в разі наявності);

- накази про простій підприємства з підписом про ознайомлення за вказаний період.

26.09.2023 до господарського суду Дніпропетровської області поштою надійшло клопотання від 21.09.2023 позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без участі.

26.09.2023 до господарського суду Дніпропетровської області поштою також надійшла заява про уточнення позовних вимог від 22.09.2023, в якому позивач просить:

1. приєднати до матеріалів справи дану заяву про уточнення позовних вимог;

2. стягнути з Товариства з обмеженою діяльністю "Львівські автобусні заводи" на мою користь:

- заробітну плату в сумі 9 336 грн. 58 коп.;

- компенсацію за затримку виплати заробітної плати в сумі 44 125 грн. 74 коп.;

- індексацію заробітної плати в сумі 6 526 грн. 24 коп.;

- компенсацію за затримку виплати індексації зарплати в сумі 21 177 грн. 56 коп.;

- моральну шкоду в сумі 10 000 грн.;

3. допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи №904/5819/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

15.11.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив від 15.11.2023 керуючого санацією Глеваського В.В. на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому арбітражний керуючий просив відмовити у задоволені позовної заяви в повному обсязі.

22.11.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про долучення до матеріалів справи доказів надсилання відзиву від 15.11.2023 на адресу позивача ОСОБА_1 .

При розгляді судом позову ОСОБА_1 встановлено, що 12.09.2016 Франківським районним судом м. Львова у справі 465/2188/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"стягнуто 21 417,87 грн. заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2009 по червень 2013 року та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 62 416,12 грн. Цей же період зазначено позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

У цьому рішенні та в рішенні Франківського районного суду м. Львова від 13.07.2019 у справі 465/1990/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" встановлені обставини, які мають значення для вирішення спору у справі №904/5819/20(465/1593/23).

30.11.2023 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено:

- перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/5819/20(465/1593/23) за правилами загального позовного провадження;

- призначити підготовче засідання на 28.12.2023 об 11:00 год.;

- зобов`язати ОСОБА_1 надати Господарському суду Дніпропетровської області належним чином засвідчені копії судових рішень у справах №465/1990/17 та 465/2188/16-ц з відміткою про набрання ними законної сили.

27.12.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про проведення підготовчого засідання без участі.

27.12.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення наступних судових засідань режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

28.12.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про застосування наслідків спливу строків позовної давності за позовними вимогами ОСОБА_1 .

В підготовче засідання 28.12.2023 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2023 заяву позивача ОСОБА_1 про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції задоволено, відкладено підготовче засідання на 22.01.2024 об 11:00 год., запропоновано керуючому санацією Глеваському В.В. надати контррозрахунок стягуваної суми.

08.01.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла клопотання ОСОБА_1 , в якому позивач просив відхилити клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про застосування наслідків спливу строків позовної давності та просив задовольнити позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" в повному обсязі. Позивач стверджував, що про порушення своїх прав дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №3582-3079/С-52/8-1300/23 від 14.02.2023.

22.01.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові письмові пояснення керуючого санацією Глеваського В.В. щодо вжиття заходів для отримання первинної бухгалтерської, кадрової документації боржника, у яких арбітражний керуючий вказує, що документи, які мають значення для розгляду предмету позову, не надходили від голови комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" Коновальчука А.С. у відповідь на запит. Щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності ОСОБА_2 зазначає, що позивач ОСОБА_1 звільнений 19.06.2013, звернувся з позовом до Франківського районного суду м.Львова 07.03.2023, а 09.03.2023 - відкрито провадження у справі, тобто позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву про стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності.

22.01.2024 також до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про приєднання додатків до матеріалів справи, а саме:

- копія запиту арбітражного керуючого Глеваського В.В. №08/01/24-15 від 08.01.2024;

- копії опису, накладної та фіскального чеку;

- копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 по справі №904/5819/20.

Присутній в підготовчому засіданні 22.01.2024 позивач ОСОБА_1 просив суд провести наступне засідання по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 усне клопотання позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2024 об 10:00 год.

24.01.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення, датовані 23.01.2024, від керуючого санацією Глеваського В.В. про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ "Львівські автобусні заводи" про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за затримку її виплати.

29.01.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області електронною поштою надійшло клопотання №29/01/24-3 від 29.01.2024 керуючого санацією Глеваського В.В. про проведення судового засідання, що призначене на 14.02.2024 на 10:00 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2024 об 10:00 год.

05.02.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові пояснення, датовані 03.02.2024, позивача ОСОБА_1 , яким останній звертав увагу суду на те, що відповідач подав відзив на позовну заяву, пояснення позивача на відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, тобто заперечення, передбачені ст. 167 ГПК України, поза межами строку, встановленими ухвалою суду від 27.09.2023 р., а запит з вихідним № 08/01/24-15 від 08.01.2024 р. до колишнього керівника ТОВ "Львівські автобусні заводи" Коновальчука А. С. на передачу первинної бухгалтерської документації колишніх працівників підприємства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поданий з порушенням строків, передбачених част. 3 ст. 80 ГПК України.

05.02.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові пояснення, датовані 04.02.2024, позивача ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що відповідач не надав бухгалтерський розрахунок всіх виплачених сум при звільненні, не виплатив належних сум при звільненні, щомісячно не надавав розрахункові листки із зазначенням в них нарахувань зарплати, виплачував зарплату нерегулярно, а саме рідше одного разу в місяць, також позивач зазначив, що термін позовної давності не сплинув.

13.02.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією Глеваського В.В. про відкладення судового засідання, що призначене на 14.02.2024 о 10:00 на іншу дату, через його зайнятість в іншому судовому засіданні.

13.02.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення від 19.01.2024 вих. №13/02/24-34 керуючого санацією Глеваського В.В. про відмову у позові з огляду на наявні матеріали справи, в тому числі заяву керуючого санацією про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

У судовому засіданні 14.02.2024 розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово позивача.

З метою дотримання процесуальних прав відповідача, надання йому права участі у судовому засіданні при вирішенні спору по суті, суд прийшов до висновку про доцільність відкладення судового засідання на іншу дату.

14.02.2024 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено:

- клопотання керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського В.В. про відкладення судового засідання - задовольнити;

- відкласти розгляд справи по суті на 11.03.2024 на 10:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті №1-102 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

08.03.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського В.В., в якому керуючий санацією просив провести судове засідання, що призначене на 11.03.2024 на 10:00 год., без участі та відмовити у задоволенні позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши представників відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , м. Львів (далі позивач, ОСОБА_1 ) перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, (далі відповідач, ТОВ "Львівські автобусні заводи") з 01.04.2007 (наказ про прийняття на роботу від 02.04.2007 № 28-кс), працював на посаді електромонтера в енергетичному цеху ТОВ "Львівські автобусні заводи", а з 01.04.2011 був переведений на посаду дільничого енергетика у Відділ головного енергетика. 19.06.2013 позивач був звільнений з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін ( наказ про звільнення від 19.06.2013 № 64/вк), що підтверджується копією трудової книжки та не заперечується відповідачем.

Як стверджує позивач, у день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку, не видав копії наказу про звільнення та не надав письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми заробітної плати, чим порушив приписи ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до Пенсійного фонду України за призначенням пенсії. Отримавши розрахунок пенсії, позивачем встановлено, що ТОВ "Львівські автобусні заводи" не доплачувало йому заробітну плату з 01.04.2007 по 30.09.2012 згідно довідки форми ОК-5, наданою Пенсійним фондом України.

Відповідно до поданих розрахунків та ст.ст. 116, 117 КЗпП України просить уточнені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позовних вимог не визнав, та вважає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розрахунку заборгованості, оскільки обґрунтовує свої вимоги довідкою ОК-5, наданою Пенсійним фондом України.

В свою чергу, позивач заперечення відповідача спростував, посилаючись на те, що ним подано до суду усі документи, які він зазначає у своїх розрахунках, крім того обов`язком відповідача було надання доказів, які б спростували позовні вимоги.

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 08.12.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство, на даний час триває процедура санації.

Згідно з ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено в межах справи про банкрутство відповідача №904/5819/20, що первинні бухгалтерські документи не передавались керуючому санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи". Згідно клопотань відповідача, ним були направлені численні запити до голови комісії припинення ТОВ "Львівські автобусні заводи" Коновальчука А.С. про витребування вищевказаних документів, але відповідь не надходила. (з матеріалів справи лист про витребування документів від 08 січня 2024 року №08/01/24-15).

Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу від 06.03.2023 (довідки ОК-5), наданою позивачу Пенсійним фондом України, за період його роботи з 01.04.2007 по 30.09.2012 в межах заявлених позовних вимог на ТОВ "Львівські автобусні заводи" була нарахована заробітна плата у такому розмірі:

Місяць2012
Січень-1234,91---1494,72
Лютий--132,801026,64955,10-
Березень----1049,90-
Квітень1192,83---1294,731539,53
Травень1201,15---1465,78-
Червень1117,25--1391,11--
Липень1180,20-1567,93---
Серпень1133,63---1535,22-
Вересень1010,77---1610,051286,16
Жовтень1101,95-----
Листопад1139,33---1619,28-
Грудень1279,07---1079,52-
Позивач вже звертався за захистом своїх трудових прав до суду, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2016 у справі №465/2188/16-ц, яке набрало законної сили 10.10.2016 року, на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2009 року по червень 2013 року у сумі 21417,87 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 62416,12 грн.

У цьому ж рішенні встановлено, що годинна робоча ставка працівника ОСОБА_1 становить 9,10 грн. (на посаді електромонтера з ремонту і обслуговування шостого розряду). З переводом на посаду дільничого енергетика, а саме - з 01.04.2011, ставка становила 10,38 грн.

Згідно ч.4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 статті 74 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з положень КЗпП України, Закону України Про оплату праці, заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження, табель обліку робочого часу, розрахунково-платіжна відомість. Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові. За цих обставин, втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку нарахування та виплати заробітної плати. Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено в постанові від 28.03.2018 у справі №243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією.

Оскільки в матеріалах справи відсутні табелі обліку робочого часу позивача ОСОБА_1 за період роботи з 2007 по 2012 роки, при розрахунку заробітної плати суд керується листами Міністерства соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу, згідно з якими:

1) згідно листа Міністерства соціальної політики України від 09.10.2006 №6540/0/14-06/13 норма робочого часу на 2007 рік при 40-годинному робочому тижні становила 2002 години.

2) згідно листа Міністерства соціальної політики України від 18.09.2007 №6884/0/14-07/13 норма робочого часу на 2008 рік при 40-годинному робочому тижні становила 2011 годин, зокрема згідно додатку до листа кількість робочих днів у січні 2008 року становила 21 робочих днів.

3) згідно листа Міністерства соціальної політики України від 30.09.2008 №10338/0/14-08/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2009 рік, норма робочого часу на 2009 рік при 40-годинному робочому тижні становила 2004 годин.

4) згідно листа Міністерства соціальної політики України від 25.08.2009 №9681/0/14-07/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2010 рік, норма робочого часу на 2010 рік при 40-годинному робочому тижні становила 2004 годин.

5) згідно листа Міністерства соціальної політики України від 25.08.2010 №9111/0/14-10/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2011 рік, норма робочого часу на 2011 рік при 40-годинному робочому тижні становила 1996 годин.

6) згідно листа Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 №8515/0/14-11/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік норма робочого часу на 2012 рік при 40-годинному робочому тижні становила 2001 годин, зокрема згідно додатку до листа кількість робочих днів у січні 2012 року становила 20 робочих днів, у квітні 2012 року 20 робочих днів, у вересні 2012 року 20 робочих днів.

Доказів, які б підтверджували той факт, що позивач працював на умовах неповного робочого дня чи неповного робочого тижня, представник відповідача не надав. Незабезпечення збереження відповідачем документів щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам не звільняє роботодавця від обов`язку щодо виплати заробітної плати за відпрацьований час.

Позивач арифметично неправильно розрахував суму заборгованості по невиплаченій заробітній платі у зв`язку з порушенням строків її виплати, а саме: за жовтень 2007 року та липень 2009 року.

Отже, згідно проведених розрахунків, в межах заявлених позовних вимог, на підставі індивідуальної відомості про застраховану особу від 06.03.2023 (довідки ОК-5), наданою позивачу Пенсійним фондом України та листів Міністерства соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу за період роботи з 01.04.2007 по 30.09.2012, загальна сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню, складає 9263,98 грн. (з урахуванням тарифної ставки позивача за 1 годину роботи 9 грн.10 коп., а з 01.04.2011 10,38 грн.):

Місяць,рікКількість годин в місяці, год.Нарахована зарплата згідно ОК-5, грн.Необхідно було виплатити, грн.Недоотримана зарплата, грн.Сума компенсації за затримку виплати заробітної плати, грн.
04.2,831446,90254,071842,01
05.1,151374,10172,951245,41
06.7,251446,90329,652315,46
07.0,201601,60421,402912,72
08.3,631592,50458,873150,14
09.0,771456,00445,232981,71
10.1,951674,40572,453709,48
11.9,331601,60462,272921,08
12.9,071519,70240,631484,45
01.4,911528,80293,891753,35
02.,801456,001323,206102,60
07.7,931674,40106,47 474,54
02.6.641456,00429,361583,05
06.1.111528,80137,69460,02
02..101456,00500,901532,28
03.9.901592,50542,601615,32
04.4.731660,80366,071071,49
05.5.781577,76111,98324,18
08.5.221816,50281,28828,93
09.0.051826,88216,83637,26
11.9.281826,88207,60608,48
12.9.521826,88747,362184,53
01.4.721650,42155,70455,11
04.9.531650,42110,89321,91
09.6.161660,80374,641102,57
Загальна сума 9263,9843618,08

Вирішуючи даний спір, суд виходить з вимог ч.2 ст.47 КЗпП України, якою передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Згідно наявних матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач не провів остаточного розрахунку з позивачем.

Позивачем заявлено до стягнення також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01.04.2007 по 30.09.2012. Вказану компенсацію також перераховано у зв`язку з арифметично неправильно розрахованою сумою заборгованості по невиплаченій заробітній платі позивачем.

Статтями 1,2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів, у тому числі заробітної плати, індексації у випадку порушення встановлених строків її виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація проводиться у разі затримки виплати на один і більше календарних місяців.

Під час розрахунку компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід враховувати вищезначений Закон та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення сум нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Загальна сума компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 перерахована судом та становить 43618,06 грн.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення індексації заробітної плати за період роботи з 01.04.2007 по 30.09.2012 у зв`язку з порушенням строків її виплати у сумі 6526,24 грн.

Статтею 33 Закону України Про оплату праці встановлено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно статті 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Сума індексації заробітної плати нараховується виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, затвердженого Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи викладене, судом приймаються розрахунки позивача, якими підтверджується, що загальна сума стягнення індексації заробітної плати за період роботи з 01.04.2007 по 30.09.2012 складає 6526,24 грн., оскільки такий розрахунок перевірено судом і грунтується на об`єктивних даних та не спростовується представником відповідача.

Оцінюючи доводи позивача про стягнення з ТОВ Львівські автобусні заводи" компенсацію за затримку виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.04.2007 по 30.09.2012 у сумі 21177,56 грн., суд вважає їх вірними та обгрунтованими.

Статтями 1,2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів, у тому числі індексації у випадку порушення встановлених строків її виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація проводиться у разі затримки виплати на один і більше календарних місяців.

Згідно ст.3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Враховуючи викладене, судом приймаються розрахунки позивача, якими підтверджується, що загальна сума заборгованості по компенсації за затримку виплати індексації ОСОБА_1 складає 21177,56 грн., оскільки такий розрахунок перевірено судом і грунтується на об`єктивних даних та не спростовується представником відповідача.

Разом з тим, щодо позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування відповідачем моральної шкоди в розмірі 10000 грн., то суд вважає, що в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою шодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 вищевказаної статті, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року та від 27 лютого 2009 року № 5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Також згідно з пунктом 5 зазначеної постанови Пленуму ВСУ, обов`язковою умовою для настання відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди є наявність вини з боку заподіювача такої шкоди. Разом з цим, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Як вбачається із змісту п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» №4 від 31 березня 1995 року обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За вимогами чинного процесуального законодавства, обставини, зазначені позивачем на підтвердження вимог щодо наявності моральної шкоди мають бути підтверджені належними засобами доказування, за відсутності яких можна стверджувати про недоведеність позивачем факту завдання йому моральної шкоди.

Однак, судом встановлено, що позивачем не доведено факт заподіяння моральних, душевних чи фізичних страждань, спричинених відповідачем, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками, зазначеними позивачем у позові, та не аргументовано суму морального відшкодування, а тому суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди.

Стосовно застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак на дату звернення позивача до суду, зміст ч.2 статті 233 КЗпП України був змінений на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-IX, який набув чинності 19.07.2022, та викладений у наступній редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, строк звернення до суду з даною позовною заявою почав відлічуватись з 01.07.2023 року та становив 3 місяці з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивач подав позовну заяву 07.03.2023, тобто строк позовної давності ним не пропущено.

Тому посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, як на підставу для відмови у задоволенні позову, підлягають відхиленню.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані в частині сплати недонарахованої заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати, індексації заробітної плати та компенсації за затримку виплати індексації заробітної плати, що підтверджуються матеріалами справи і представником відповідача не спростовані, тому стягненню з відповідача підлягає 9263 (дев`ять тисяч двісті шістдесят три) грн. 98 коп. недонарахованої заробітної плати за період з 01.04.2007 по 30.09.2012, компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 43618 (сорок три тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 06 коп. за період з 01.04.2007 по 30.09.2012, індексація заробітної плати у розмірі 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 24 коп. за період з 01.04.2007 по 30.09.2012 та компенсація за затримку виплати індексації заробітної плати у розмірі 21177 (двадцять одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 56 коп.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2684,00 грн., від сплати якого звільнений позивач, підлягає стягненню з відповідача в дохід держбюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 94, 115-116 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 9 263 (дев`ять тисяч двісті шістдесят три) грн. 98 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 43 618 (сорок три тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 06 коп., індексацію заробітної плати у розмірі 6 526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 24 коп. та компенсацію за затримку виплати індексації заробітної плати у розмірі 21 177 (двадцять одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 56 коп. за період роботи з 01.04.2007 по 30.09.2012.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", (51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, ) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено - 18.03.2024.

Суддя Н.М. Камша