РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2024 року м. Чернігів справа № 927/1518/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Дубровської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (код 04061978) 16000, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Захисників України, 2 ()
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» (код 40258479) 16000, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Базарна, 17
про усунення перешкод у користуванні майном

за участі представників сторін:

від позивача: Шахунов М.О. (в порядку самопредставництва)

від відповідача: Луцюк А.М. керівник

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 20.02.2024 по 04.03.2024, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 04.03.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» про усунення перешкод у користуванні майном, якою позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке входить до складу комплексу будівель (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), розташованим по АДРЕСА_1 , шляхом звільнення складу зернового, зазначеного у технічному паспорті під літерою К1 площею 842,2 м2 (внутрішня площа 837,9 м2) та складу зерново-речового, зазначеного у технічному паспорті під літерою Л-1 площею 350,0 м2 (внутрішня площа 334,2 м2).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на використання відповідачем у власній господарській діяльності нерухомого майна за відсутності правовстановлюючих документів.

При цьому, позивач зазначає, що 21.08.2019 на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.11.2018 у справі № 739/1232/18 за територіальною громадою було зареєстровано право власності, зокрема на спірне майно, що є частиною комплексу будівель (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами) загальною площею 2965 м2 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 постановлено:

позовну заяву Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про усунення перешкод у користуванні майном залишити без руху;

зобов`язати Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

- позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

- докази направлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків та копій належно оформленої позовної заяви та доданих до неї документів;

роз`яснити Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду від 13.11.2023 була направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 13.11.2023 14:31.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 13.11.2023 є такою, що отримана позивачем 13.11.2023.

20.11.2023, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків позивачем до Господарського суду Чернігівської області подані запитувані докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.11.2023 постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначити розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 26 грудня 2023 року;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Станом на 26.12.2023 процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

За заявою позивача, задоволеною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2023, призначене на 26.12.2023 підготовче засідання проведено в режимі відеоконференції.

В підготовчому засіданні 26.12.2023 оголошено перерву до 11.01.2023; одночасно постановлено задовольнити клопотання повноважного представника позивача про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції; встановити строки для подання позивачем відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позову заяву, для подання відповідачем заперечння протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

05.01.2023 (зданий для відправки до відділення поштового зв`язку 02.01.2023) до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 30.12.2023 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач просить вирішити даний спір згідно з положеннями діючого законодавства України.

При цьому, відповідач вказує, що свого часу спірне майно належало КСП «Новгород-Сіверський», власником якого були пайовики підприємства; на майно були виготовлені сертифікати.

Після ліквідації юридичної особи на її території перебувало ТОВ «Бізнес-Контакт», яке використовувало майно та земельні паї. В 2015-2016 роках були виготовлені акти на землю і частина пайовиків уклали договори оренди з ТОВ «Фазар-Агро» та ТОВ «Світанок-2016». Між керівниками товариств була домовленість поділити господарські приміщення та території, зокрема відповідач згодився на окрему територію з двома тимчасовими приміщеннями: дерев`яні будівлі без фундаменту, в одній з яких пошкоджені дах та ворота (в подальшому товариство за власний кошт закупило матеріал та провело ремонтні роботи).

В 2017 році керівництво ТОВ «Фазар-Агро» та ТОВ «Світанок-2016» провело зустріч з міським головою за участю колишнього керівника ТОВ «Бізнес-Контакт» на предмет майнових паїв, який підтвердив факт виготовлення майнових сертифікатів та розпаювання майна, однак в подальшому відповідна документація була втрачена.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.11.2018 у справі № 739/1232/18 відповідач вважає таким, що ухвалене без встановлення та дослідження всіх обставин за відсутності представників ТОВ «Фазар-Агро» та ТОВ «Світанок-2016».

Частиною 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Вищезгаданою ухвалою суду від 27.11.2023, серед іншого, встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідний процесуальний документ отриманий відповідачем 30.11.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 000 642 675 71, а тому останнім днем процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву є 15.12.2023.

Таким чином, відповідна заява по суті справи є такою, що товариством з пропуском встановленого судом процесуального строку.

Разом з тим, 05.01.2024 до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення відповідача, які за своїм змістом є клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого на подання відзиву на позовну заяву.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що директор товариства перебуває у відпустці за місцем своєї реєстрації (Київська область) і лише 15.12.2023 прибув до м. Новгород-Сіверський та ознайомився зі змістом позовних вимог; як наслідок у відповідача була відсутня можливість підготувати та своєчасно подати до відзив на позовну заяву.

Присутній в підготовчому засіданні 11.01.2024 повноважний представник позивача не заперечив проти даного клопотання відповідача.

За змістом ст. 118, 119 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про можливість його задоволення.

09.01.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь від 09.01.2024 на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач вважає доводи відповідача такими, що не спростовують доводів та підстав для задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву фактично не заперечив факт користуванням ним спірним майном, визначаючи, при цьому, підставою набуття права користування ним домовленість керівників господарюючих суб`єктів ТОВ «Фазар-Агро» та ТОВ «Світанок-2016», які орендували земельні ділянки пайовиків. Однак дана підстава набуття права користування нерухомим майном цивільним законодавством України не передбачена; натомість право власності на спірне майно зареєстровано за органом місцевого самоврядування в установленому діючим законодавством України порядку та підтверджується належними доказами. При цьому, відповідач своїми діями створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належним йому майном, а тому останній має право вимагати усунення таких перешкод.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 постановлено:

закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 01 лютого 2024 року;

викликати для участі в судовому засіданні представника Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в якості позивача. Повідомити позивача, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» в якості відповідача. Повідомити відповідача, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

клопотання сторін про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 11.01.2024 була направлена сторонам до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 11.01.2024 22:07.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 11.01.2024 є такою, що отримана сторонами 12.01.2024.

15.01.2024, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли заперечення від 12.01.2024 відповідача, якими останній фактично підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

До початку судового засідання 01.02.2024 повноважні представники сторін в телефонному режимі повідомили про виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь їх у судовому засіданні в режимі відеоконференції (технічні проблеми на сервісі Easycon).

Даний факт підтверджується Актом № 20-24 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку, складеним 01.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.02.2024 постановлено:

призначити судове засідання на 20 лютого 2024 року;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

В судовому засіданні 20.02.2024 оголошено перерву до 04.03.2024; одночасно постановлено:

клопотання сторін про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 05.02.2016, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 00000579.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом ст. 335 Цивільного кодексу України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.11.2018 у справі № 739/1232/18 (провадження 2-о/739/85/18) ухвалено передати безхазяйну нерухому річ, а саме комплекс будівель (майстерню електриків, майстерню (токарню, кузню, зварювальну), майстерню для ремонту сільгосптехніки, прохідну, заправку, склад запчастин, склад зерновий, склад зерново-речовий, склад речовий, будинок побуту, їдальню, магазин), розташований за адресою: АДРЕСА_1 у власність територіальної громади міста Новгород-Сіверський, Чернігівської області.

Згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вказане вище рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області набрало законної сили 22.12.2018.

Вирішуючи вказаний вище спір, в межах справи № 739/1232/18 судом були встановлені наступні обставини:

«У серпні 2018 року Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області звернулася до суду із заявою, в якій просив передати у комунальну власність територіальної громади м. Новгород-Сіверський нерухому безхазяйну річ, а саме комплекс будівель розташований по АДРЕСА_1 . До комплексу будівель входять: майстерня електриків, майстерня (токарня, кузня, зварювальна), майстерня для ремонту сільгосптехніки, прохідна, заправка, склад запчастин, склад зерновий, склад зерново-речовий, склад речовий, будинок побуту, їдальня, магазин (а.с.4). Згідно рішення Новгород-Сіверської міської ради про перейменування вулиць та провулків у м. Новгород-Сіверський, вулиця Будьонного перейменована на вулицю Благовіщинська (а.с.47). Згідно інформації з Державного реєстру юридичних осіб - за адресою: АДРЕСА_1 знаходилась юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверське», ідентифікаційний код 30956221. Записом №7000236 від 22.12.2010 року державну реєстрацію юридичної особи припинено (а.с.30-32). Згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області від 14.12.2010 року (справа №4/106б/28б) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, а юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверське» (юридична адреса Новгород-Сіверський, вул. Будьонного, 51, код 30956221- ліквідовано (а.с.33-34). Згідно акту обстеження від 07.07.2017 року комісією у складі начальника відділу ЖКГ міської ради Сергієнко В.М., головного спеціаліста відділу ЖКГ міської ради Гончарова О.В., начальника відділу містобудування та архітектури Новгород-Сіверської міської ради Сердюка О.В. проведено обстеження будівель розташованих у АДРЕСА_1 та виявлено комплекс будівель, які тривалий час не використовуються за призначенням. У деяких будівлях відсутні: вікна, двері, ворота та ін. Прилегла територія поросла заростями бурянів та клену. По даним МБТІ відомості стосовно власників відсутні (а.с.2). Як вбачається з повідомлення Відділу державної реєстрації Новгород-Сіверської міської ради №14-10/239 від 31.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 за відомостями відділу державної реєстрації зареєстровані особи відсутні (а.с.40). За повідомленням КП «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року, реєстрація на нерухоме майно яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 - відсутня (а.с.38 ). Рішенням про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна №36142840 від 14.07.2017 року (а.с.29) державним реєстратором прав на нерухоме майно Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, комплекс будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 було взято на облік, як безхазяйне нерухоме майно. Відкрито облікову справу на об`єкт нерухомого майна. 09.09.2017 року та 06.04.2018 року у місцевій газеті «Сіверський край» було опубліковано відповідне оголошення про взяття на облік покинутих будівель за адресою: АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме як безхазяйні нерухомі речі для подальшої передачі їх у комунальну власність міста Новгород-Сіверський у відповідності зі ст. 335 ЦК (а.с.35,36). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 , відомості в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і в Державному реєстрі іпотек щодо вищезазначеного нерухомого мана відсутні (а.с.37). Згідно акту обстеження від 20.11.2018 року, проведеного депутатом Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області Акальмазом М.В., встановлено, що комплексом будівель по АДРЕСА_1 ніхто не користується (а.с.45). За ст.333 ЦПК України, суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади.»

Таким чином, під час вирішення спору в межах справи № 739/1232/18 був встановлений той факт, що комплекс будівель (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами) загальною площею 2965 м2, розташований по АДРЕСА_1 , до якого входять, зокрема склад зерновий та склад зерново-речовий, є безхазяйною нерухомою річчю, а тому в силу закону підлягає передачі у комунальну власність.

В силу приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України дана обставина не доказується при розгляді справи № 927/1518/23.

21.08.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості щодо реєстрації права власності на комплекс будівель (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами) загальною площею 2965 м2, розташований по АДРЕСА_1 , складовими частинами якого є: прохідна, 1, Б; майстерня для ремонту сільгосптехніки, 1, В; заправка, 1, Г; майстерня (токарня, кузня, зварювальна), 1, Д; майстерня електриків, 1, Е; склад запчастин, 1, Ж; склад речовий, 1, З; будинок побуту, 1, І; склад зерновий, 1, К; склад зерново-речовий, 1, Л; їдальня, 2, М; магазин, 1, Н.

Державна реєстрація права власності на вказаний вище об`єкт нерухомості була проведена згідно рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.11.2018 у справі № 739/1232/18 (провадження 2-о/739/85/18); власником майна значиться Територіальна громада, Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, код 04061978.

Факт реєстрації за Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області права власності на вище вказаний об`єкт нерухомості підтверджується також наявним в матеріалах справи сформованим 28.08.2019 Витягом № 178863227 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Як вбачається з матеріалів справи 28.12.2022 позивач звернувся до відповідача з проханням до 15.01.2023 звільнити склад зерновий та склад зерново-речовий, оскільки товариство використовує відповідне майно у своїй господарській діяльності без будь-яких дозвільних документів; дане звернення отримано адресатом 30.12.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 16 9.

Оскільки відповідне звернення з боку відповідача залишилось без жодної реакції, позивач звернувся до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області з проханням провести перевірку щодо факту самовільного проникнення невстановленими особами до спірних приміщень, притягнути винних осіб до визначеної чинним законодавством відповідальності та посприяти звільненню майна (заява від 16.01.2023 № 04-18/148 про вчинення правопорушення).

Листом від 16.02.2023 № 2391/124/46-2023 відділ поліції повідомив позивача про те, що ним був проведений ряд заходів, зокрема опитування керівника відповідача (відповідні пояснення співпадають з обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву); на думку правоохоронних органів, у таких подіях не вбачаються ознаки кримінального правопорушення, натомість вбачаються ознаки цивільно-правових взаємовідносин, які вирішуються в приватному порядку в суді.

Крім того, комісією з самоврядного контролю за використанням та охороною земель у населених пунктах Новгород-Сіверської міської ради з виїздом на місце була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель комунальної власності (Акт від 09.02.2023 обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 ).

З даного Акту вбачається, що «Перевіркою встановлено, що на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області за адресою: АДРЕСА_1 , проводиться використання самовільно зайнятих земель сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,2500 га, на яких відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розміщено майно, а саме склад зерновий (площа забудови 842,4 кв.м.) та склад зерново-речовий (площа забудови 350,0 кв.м.) власником яких є Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області.

Наявність правовстановлюючого документа: відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України.

Господарська (або інша) діяльність: на час проведення перевірки будівлі використовуються ТОВ «Світанок-2016».

Фактичний стан використання земельної ділянки: на земельній ділянці знаходиться частина комплексу нежитлових будівель, а саме склад зерновий (площа забудови 842,4 кв.м.) та склад зерново-речовий (площа забудови 350,0 кв.м.). в ході обстеження земель комісія встановила, що орієнтовний розмір земельної ділянки, що використовується складає 0,2500 га.

Пропозиції щодо переведення в інші угіддя): залишити незмінно.

Вжиті заходи до порушників щодо усунення порушення земельного законодавства: 27.12.2022 Новгород-Сіверською міською радою направлено лист до ТОВ «Світанок-2016» щодо усунення порушень, 16.01.2023 направлено заяву про вчинення правопорушення до Новгород-Сіверського РВ ГУНП в Чернігівській області.»

Згідно ст. 316, 317, 321, 327, 328 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як вже було вказано вище, Новгород-Сіверська міська рада, у встановлений чинним законодавством спосіб (за рішенням суду), набула право власності на нерухоме майно комплекс будівель (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами) загальною площею 2965 м2, розташований по АДРЕСА_1 , складовими частинами якого є, зокрема склад зерновий та склад зерново-речовий.

З огляду на те, що відповідач без достатніх правових підстав користується зазначеним нерухомим майном, позивач позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним територіальній громаді майном.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1, 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить, зокрема право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Конституція України встановлює (ст. 41), що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже, в разі наявності таких відносин, власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Відповідні висновки суду узгоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.04.2019 у справі 904/2083/18.

Частина 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтями 2, 13, 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основною засадою (принципом) господарського судочинства є, зокрема змагальність сторін.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Звертаючись з даним позовом позивач належними засобами доказування довів факт використання відповідачем у власній господарській діяльності нерухомого майна за відсутності дозвільних документів; натомість відповідачем не подано доказів на спростування фактів (обставин), викладених у позові, та підтвердження правомірності користування ним спірними приміщеннями.

Частиною 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишаються поза увагою як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 2 684,00 грн судового збору, який з урахуванням результатів вирішення даного спору покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» (16000, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Базарна, 17; код 40258479) усунути перешкоди у користуванні Новгород Сіверською міською радою Чернігівської області (16000, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Захисників України, 2; код 04061978) нерухомим майном, яке входить до складу комплексу будівель (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами) загальною площею 2965 м2, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом звільнення складу зернового, зазначеного у технічному паспорті під літерою К1 площею 842,2 м2 (внутрішня площа 837,9 м2) та складу зерново-речового, зазначеного у технічному паспорті під літерою Л-1 площею 350,0 м2 (внутрішня площа 334,2 м2).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок-2016» (16000, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Базарна, 17; код 40258479) на користь Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (16000, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Захисників України, 2; код 04061978) 2 684 грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 14.03.2024.

Суддя А.С.Сидоренко