СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

14 березня 2024 року м. Харків Справа № 917/542/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 не з`явився;

позивача ОСОБА_2 не з`явився;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", Полтавська область, м. Горішні Плавні (вх.№ 3213 від 04.03.2024) про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 ухваленої за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", Полтавська область, м. Горішні Плавні, (вх. №2211 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22 (суддя Тимощенко О.М., ухвалене в м. Полтава, дата складення повного тексту 28.09.2023)

за позовом: ОСОБА_1 , м. Київ, ОСОБА_3 , м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", Полтавська область, м. Горішні Плавні,

про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 51695682,34грн. заборгованості та на користь ОСОБА_3 84359824,38грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" та Ferrexpo plc про:

- визнання недійсним Повідомлення компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) про намір скористатися правами, передбаченими статтею 65-2 Закону України Про акціонерні товариства, щодо обов`язкового продажу акцій акціонерами Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій від 01.04.2019;

- визнання недійсним рішення Наглядової ради Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат, оформлене протоколом № 6 від 03.05.2019;

- визнання недійсною Публічну безвідкличну вимогу компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат від 17.05.2019;

- стягнення солідарно з Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) та з Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 51695682,34грн, з яких: 36823063,82грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 3311049,19грн - три процента річних, 11561569,33грн - інфляційна складова заборгованості; 5) стягнення солідарно з Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) та з Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_3 84359824,38грн, з яких 60089877,07грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 5403150,04грн - три процента річних, 18866797,27грн - інфляційна складова заборгованості.

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивачі зазначали, що 22.02.2018 Наглядова рада Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ПрАТ "Полтавський ГЗК") своїм протоколом № 1 прийняла рішення про продаж товариством 1250 штук раніше викуплених власних акцій своєму власнику домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ Полтавський ГЗК компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo АG).

В 1 кварталі 2018 року власник домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ Полтавський ГЗК компанія Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) придбала у ПрАТ Полтавський ГЗК 1250 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, що підтверджується роздруківками з державного сайту https://smida.gov.ua інформації про власників крупних пакетів акцій емітента ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 4 квартал 2017 року та на 1 квартал 2018 року.

26.12.2018 Наглядова рада ПрАТ Полтавський ГЗК своїм Протоколом № 8 прийняла рішення про продаж Товариством 14 148 штук раніше викуплених власних акцій своєму власнику домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ Полтавський ГЗК компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo АG).

В 1 кварталі 2019 року власник домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ Полтавський ГЗК компанія Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) придбала у ПрАТ Полтавський ГЗК 14 148 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, що підтверджується роздруківками з державного сайту https://smida.gov.ua інформації про власників крупних пакетів акцій емітента ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 4 квартал 2018 року та на 1 квартал 2019 року.

01.04.2019 компанія Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) подала ПрАТ Полтавський ГЗК повідомлення про намір скористатися правами, передбаченими статтею 65-2 Закону України Про акціонерні товариства, щодо обов`язкового продажу акцій акціонерами ПрАТ Полтавський ГЗК на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій (надалі - Повідомлення про намір).

02.04.2019 Наглядова рада ПрАТ Полтавський ГЗК прийняла рішення обрати суб`єктом оціночної діяльності Українську універсальну біржу, уповноважити Заступника Голови Правління з фінансових питань Кладієва М.Д. підписати з Українська універсальна біржа відповідний договір (Протокол № 3 засідання Наглядової ради ПрАТ "Полтавський ГЗК" від 02.04.2019).

25.04.2019 відбулися чергові Загальні збори акціонерів ПрАТ Полтавський ГЗК, на яких були обрані всі Члени Наглядової ради ПрАТ Полтавський ГЗК, запропоновані мажоритарним акціонером Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) , на яких 1-ий позивач - ОСОБА_1 голосував проти прийняття рішення про вчинення (затвердження) значних правочинів.

03.05.2019 Наглядова рада ПрАТ Полтавський ГЗК рішенням, оформленим протоколом № 6 засідання Наглядової ради ПрАТ Полтавський ГЗК, затвердила ринкову вартість 1 (однієї) акції ПрАТ Полтавський ГЗК та ціну обов`язкового продажу 1 (однієї) акції ПрАТ Полтавський ГЗК в розмірі 34,24 грн на підставі звіту з оцінки майна № ЦП/753.

17.05.2019 компанія Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) надала ПрАТ Полтавський ГЗК Публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій ПрАТ Полтавський ГЗК (надалі ПБВ).

Позивачі зазначали, що 05.06.2019 вони отримали грошові кошти за акції ПрАТ Полтавський ГЗК, а 06.06.2019 закінчився термін, в який ПрАТ Полтавський ГЗК повинен був викупити у ОСОБА_1 власні акції на підставі вимоги про обов`язковий викуп акцій від 02.05.2019.

11.06.2019 у ОСОБА_1 було списано 165 114 акцій, а у ОСОБА_3 було списано 269 442 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК на підставі Публічної безвідкличної вимоги компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) від 17.05.2019, що підтверджується виписками про операції з цінними паперами за 11.06.2019.

Звертаючись до суду з відповіднім позовом позивачі наголошували, що відповідний позов подано з метою захисту та відновлення порушених прав позивачів на отримання повної та справедливої вартості акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, яких вони були позбавлені внаслідок реалізації відповідачами процедури обов`язкового продажу акцій акціонерами на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій в порядку статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» за заниженою ціною акцій.

Зокрема, з метою визначення справедливої вартості акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, 19.09.2019 ОСОБА_1 подав звіт з оцінки майна № ЦП/753 на рецензування до Громадської організації Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів, який 21.10.2019 Експертна рада Громадської організації Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів своєю рецензією № 100-ЕР від 21.10.2019 визнала таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

В подальшому, 01.11.2019 ОСОБА_1 замовив проведення незалежної оцінки вартості 1 (однієї) простої іменної акції у пакеті простих іменних акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, що становить 100% статутного капіталу ПрАТ Полтавський ГЗК, станом на 01.04.2019 року у суб`єкта оціночної діяльності ТОВ КК Острів.

Також, другий позивач - ОСОБА_3 01.11.2019 замовив .проведення незалежної оцінки вартості 1 (однієї) простої іменної акції у пакеті простих .іменних акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, що становить 100% статутного капіталу ПрАТ Полтавський ГЗК, станом на 01.04.2019 у суб`єкта оціночної діяльності ТОВ Увекон-Харків.

Крім того, 14.01.2022 ОСОБА_3 відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України замовив проведення судово-економічної експертизи для подання до суду з таких питань:

- яка ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 гривень за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат () станом на 01.04.2019?

- чи підтверджується документально ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 гривень за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат () станом на 01.04.2019 у розмірі 34 грн. 24 коп., зазначена у звіті з оцінки майна від 30.04.2019 № ЦП/753, складеному оцінювачем ОСОБА_4 , та у п.4 Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат від 17.05.2019?

- яким є розрахункове співвідношення між справедливою вартістю акцій Ferrexpo plc та Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат станом на 01.04.2019?.

23.05.2022 ОСОБА_1 отримав звіт з незалежної оцінки вартості 1 (однієї) простої іменної акції у пакеті простих іменних акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, що становить 100% статутного капіталу ПрАТ Полтавський ГЗК, який виконав суб`єкт оціночної діяльності ТОВ КК Острів на рецензування до Громадської організації Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів.

30.05.2022 ОСОБА_3 отримав звіт про оцінку однієї простої акції ПрАТ Полтавський ГЗК у відповідності до вимог ст. 65-2 Закону України Про акціонерні товариства, станом на 01 квітня 2019 року, який виконав суб`єкт оціночної діяльності ТОВ Увекон-Харків на рецензування до Громадської організації Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів.

01.06.2022 Експертна рада Громадської організації Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів своєю рецензією № 18-ЕР від 01.06.2022 визнала звіт з незалежної оцінки вартості 1 (однієї) простої іменної акції у пакеті простих іменних акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, що становить 100% статутного капіталу ПрАТ Полтавський ГЗК, який виконав суб`єкт оціночної діяльності ТОВ КК Острів таким, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

02.06.2022 Експертна рада Громадської організації Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів своєю рецензією № 19-ЕР від 02.06.2022 року визнала звіт про оцінку однієї простої акції ПрАТ Полтавський ГЗК у відповідності до вимог ст. 65-2 Закону України Про акціонерні товариства, станом на 01 квітня 2019 року, який виконав суб`єкт оціночної діяльності ТОВ Увекон-Харків таким, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

07.07.2022 ОСОБА_3 отримав від ТОВ Експертна група ЕС енд ДІ лист № 101/0707/2202 від 07 липня 2022 року в якому було зазначено, що у разі надання експертам на дослідження документів, що містять інформацію про фінансовий стан подібних ПрАТ Полтавський ГЗК підприємств та ринковий курс їх акцій на визнаних світових фондових біржах, можливо проведення додаткової експертизи з визначення ринкової вартості 1 простої іменної акції ПрАТ Полтавський ГЗК порівняльним підходом.

Крім того, 2-ий позивач - ОСОБА_3 зазначав, що в публічному доступі знайшов фінансову звітність за 2018 рік та ринковий курс акцій станом на 01 квітня 2019 року наступних публічних компаній акцій: BHP (BHP Billiton), Rio Tinto та Vale (Companhia Vale do Rio Doce), які займаються видобутком залізної руди та окатів.

У зв`язку із вказаними обставинами, ОСОБА_3 було замовлено проведення комплексної комісійної судової економічної та оціночно-будівельної експертизи, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

1. Яка ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019, визначена із застосуванням доходного підходу?

2. Яка ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN НОМЕР_1 , емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019, визначена із застосуванням порівняльного підходу?

3. Яка ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), станом на 01.04.2019 у 100% пакеті акцій, визначена із застосуванням майнового підходу (методом накопичення активів або методом поточної вартості ймовірного результату ліквідації цілісного майнового комплексу, з урахуванням ринкової вартості нерухомого майна)?

4. Яка ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96грн за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019, визначена із застосуванням балансового методу майнового підходу за формулою, яка передбачена Методикою комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрованою в Міністерстві юстиції 29.01.2016, реєстраційний номер 0.1.18 (розділ 3.6 Визначення вартості акцій за балансовим методом)?

5. З урахуванням відповідей на перше четверте питання, яка ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN НОМЕР_1 , емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019, визначена з метою реалізації права обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій?

6. Чи підтверджується документально ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат () станом на 01.04.2019 у розмірі 34 грн 24 коп., зазначена у звіті з оцінки майна від 30.04.2019 № ЦП/753, складеному оцінювачем ОСОБА_4 , та у п. 4 Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо збагачувальний комбінат від 17.05.2019?

7. Яким є розрахункове співвідношення між справедливою вартістю акцій Ferrexpo plc та Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат станом на 01.04.2019?

22.06.2022 за результатами комісійної судово-економічної експертизи ТОВ "Експертна група "ЕС енд ДІ" було складено висновок експертів № 1041/63401.

Відповідно до змісту вказаної експертизи, експертами було визначено ринкову вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн. за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019:

- 153,81 грн - із застосуванням доходного підходу;

- 149,65 грн - із застосуванням порівняльного підходу;

- 53,45 грн - із застосуванням балансового методу майнового підходу за формулою, яка передбачена Методикою комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрована в Міністерстві юстиції 29.01.2016, реєстраційний номер 0.1.18 (розділ 3.6 Визначення вартості акцій за балансовим методом).

Отже, як стверджували позивачі, найбільша визначена експертами ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN НОМЕР_1 , емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019 дорівнює 153,81 грн.

Експертизою визначене розрахункове співвідношення між справедливою вартістю акцій Ferrexpo plc та ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019, яке складає 274,43%, тобто розрахункова справедлива вартість 1 акції ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 складає 274,43% справедливої (біржової) вартості 1 акції Ferrexpo plc, визначеної за даними про останню угоду, укладену 01.04.2019, а за відсутності укладених угод у цей день з використанням інформації про останню укладену угоду до дати оцінки, на яку визначається курс.

Ціна останньої угоди на Лондонській біржі 01.04.2019 року по акціям компанії Ferrexpo plc становила 2,632 фунта-стерлінга Великобританії за одну акцію, а офіційний курс фунта-стерлінга 01.04.2019 року становив 35,61625 грн.

Отже вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN НОМЕР_1 , емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019, із застосуванням методу прямої залежності, дорівнює 2,632 * 35,61625 * 2,7443 = 257,256 грн.

Експертизою також було визначено розрахункове значення справедливої вартості однієї простої іменної акції Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат станом на 01.04.2019, яке дорівнює 257,26 грн.

Позивачі наголошували, що метод прямої залежності не унормований в Національних стандартах № 1 та № 3, проте, лише в даному конкретному сквіз-ауті серед всіх проведених на даний момент 410 сквіз-аутів, саме цей метод надає можливість визначити вартість відновлення своєї втраченої частки в ПрАТ Полтавський ГЗК шляхом придбання акцій Ferrexpo plc, яка є материнською компанією ПрАТ Полтавський ГЗК, в необхідній кількості.

ОСОБА_1 був власником НОМЕР_2 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, ОСОБА_3 був власником НОМЕР_3 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК (165114 * 2,7443 = 453122; 269442 * 2,7443 = 739430).

Станом на 01 квітня 2019 року:

- 165114 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК дорівнювали 453122 акцій Ferrexpo plc;

- 269442 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК дорівнювали 739430 акцій Ferrexpo plc.

Отже, позивачам для того, щоб зберегти свою частку в ПрАТ Полтавський ГЗК треба було купити 453122 і 739430 акцій материнської компанії ПрАТ Полтавський ГЗК, а саме публічної компанії Ferrexpo plc, акції якої торгуються на Лондонській біржі. А для того, щоб купити 453122 і 739430 акцій публічної компанії Ferrexpo plc, позивачі повинні були отримати за свої акції ПрАТ Полтавський ГЗК із розрахунку не менше 257,256 грн. за одну акцію, і лише в цьому випадку позивачі не втрачають ні в грошових коштах, ні в частці, яку вони втратили під час сквіз-ауту.

Позивачі наголошували, що в даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, а саме аналогію визначення вартості нерухомого майна порівняльним підходом методом одного співвідношення (співставлення), який і є в цьому конкретному випадку методом прямої залежності до визначення вартості цінних паперів.

Зокрема, згідно Національного стандарту № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року за № 1442, розділу Особливості застосування методичних підходів, пункту 20: Узгодження отриманих величин вартостей об`єктів порівняння здійснюється за вартістю об`єкта порівняння, яка зазнала найменших коригувань, що є зворотною аналогією методу прямої залежності для визначення вартості цінних паперів компанії через вартість цінних паперів материнської компанії.

Отже, позивачі вважали, що справедлива ціна обов`язкового продажу акцій ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 року за одну акцію дорівнює 257,256 грн.

Згідно частини 3 статті 8 Закону України "Про акціонерні товариства", наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем.

Отже, наглядова рада має право збільшити ринкову вартість акцій на 10% від визначеної вартості оцінювачем.

При визначенні оцінювачем правильної ринкової вартості однієї акції ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 він би отримав значення 234,579 грн., отже, наглядова рада могла затвердити ціну викупу однієї акції в розмірі:

234,579 * 10% + 234,579 = 258,0369 грн. (що є більше 257,256)

Виходячи з наведеного вище, позивачі вважали, що справедлива ціна обов`язкового продажу акцій ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 за одну акцію дорівнює 257,256 грн.

Враховуючи кількість акцій, що належала позивачам, та ціну акцій, яку компанія Ferrexpo AG фактично за них сплатила, розмір доплати розраховується наступним чином:

- ОСОБА_1 - справедлива вартість пакету акцій 42 476 567,18 грн (165 114 * 257,256) - вартість пакету акцій, яка сплачена Ferrexpo AG 5 653 503,36 грн = 36 823 063,82 грн;

- ОСОБА_3 - справедлива вартість пакету акцій 69 315 571,15 грн (269 442 * 257,256) - вартість пакету акцій, яка сплачена Ferrexpo AG 9 225 694,08 грн = 60 089 877,07 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача 36823063,82грн. доплати, а ОСОБА_3 просив суд стягнути з відповідача 60089877,07грн. доплати.

Крім цього, позивачами було нараховано до сплати відповідачу 3% річних та інфляційні на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з 06.06.2019, тобто з наступного дня за днем, коли зобов`язання із сплати позивачам вартості їхніх акцій мало бути виконане в повному обсязі, по 04.06.2022 (день звернення з цим позовом до суду).

А саме: ОСОБА_1 нараховано 3311049,19грн. 3% річних та 11561569,33грн. інфляційних; ОСОБА_3 нараховано 5403150,04грн. 3% річних та 18 866 797,27 грн інфляційних, вказані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до господарського суду Полтавської області з відповідним позовом.

02.08.2022 позивачами подано до господарського суду Полтавської області та в судовому засіданні господарського суду Полтавської області, яке відбулось 02.08.2022 підтримано додаткові пояснення (вх. № 5147) та заявлено наступні заяви та клопотання: про відмову від позовних вимог немайнового характеру та закриття провадження у справі №917/542/22 в частині вимог немайнового характеру; про долучення нових доказів; про залучення співвідповідача.

Крім того, в ході підготовчого засідання господарського суду Полтавської області, яке відбулось 02.08.2022 позивачами було змінено клопотання про залучення співвідповідача на клопотання про заміну неналежного відповідача на належного.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.08.2022р., зокрема, задоволено клопотання позивачів про заміну неналежного відповідача на належного; замінив неналежного відповідача "Феррекспо АГ" (Ferrexpo AG) на належного відповідача - Ferrexpo plc; прийнято відмову позивачів від позовних вимог в частині: 1) визнання недійсним Повідомлення компанії Феррекспо АГ (Ееггехро АС) про намір скористатися правами, передбаченими статтею 65-2 Закону України Про акціонерні товариства, щодо обов`язкового продажу акцій акціонерами Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій від 01.04.2019 року; 2) визнання недійсним рішення Наглядової ради Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат, оформлене протоколом № 6 від 03.05.2019 року; 3) визнання недійсною Публічну безвідкличну вимогу компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG) про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат від 17.05.2019; закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог; повернув ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за подання вимог немайнового характеру - 3721,50 грн; повернув ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за подання вимог немайнового характеру - 3721,50 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.10.2022 закрито підготовче провадження у справі № 917/542/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2022.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.02.2023 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", повернувся у справі № 917/542/22 до стадії підготовчого провадження та зупинено провадження у справі № 917/542/22 до розгляду Верховним Судом справи № 910/15551/20.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 скасовано ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.02.2023 та відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про зупинення провадження у справі; постановлено повернути справу до господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.

Після повернення матеріалів справи до місцевого господарського суду, 18.09.2023 відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" подано до господарського суду Полтавської області клопотання про призначення у справі №917/542/22 судової економічної експертизи (вх. № 11651).

19.09.2023р. до початку розгляду справи по суті, до суду надійшла спільна заява позивачів від 19.09.2023 про часткове залишення позову без розгляду (вх.№11735 від 19.09.2023), в якій позивачі просили суд залишити всі позовні вимоги до 2-го відповідача Ferrexpo plc без розгляду.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22 задоволено заяву позивачів про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до Ferrexpo plc; залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Ferrexpo plc на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України; залишено без розгляду клопотання Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про призначення експертизи (вх. № 11651 від 18.09.2023) на підставі ст. 207 ГПК України, у зв`язку із поданням вказаного клопотання після закінчення встановленого процесуального строку без поважних причин.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.09.2023р. у справі №917/542/22 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 51695682,34грн., з яких: 36823063,82грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 3311049,19грн. - 3% річних, 11561569,33грн. - інфляційні, 775435,24грн. витрат по сплаті судового збору; стягнуто з Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_3 84359824,38грн, з яких 60089877,07грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 5403150,04грн. - 3% річних, 18866797,27грн. - інфляційні, 868350,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 92, 321, 353 Цивільного кодексу України, статей 4, 8, 51, 53, 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" мотивовані тим, що дослідження обставин законності і обґрунтованості рішення наглядової ради про затвердження ринкової вартості акцій, яке ухвалюється відповідно до ст. 65-2 Закону "Про акціонерні товариства", має істотне значення для вирішення цього спору, оскільки, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.11.2020 у справі № 908/137/18 , наявність певної недобросовісної поведінки з боку власника домінуючого контрольного пакета акцій (зокрема, опосередкованої рішеннями акціонерного товариства) може спричинити покладення на міноритарного акціонера, який не має можливості вплинути на визначення ціни акцій, непропорційного тягаря у зв`язку з примусовим відчуженням належних йому акцій.

Проте, рецензією на звіт, складеною Громадською організацією "Всеукраїнське об`єднання "Українське товариство оцінювачів" № 100-ЕР від 21.10.2019, а також висновком експертів за результатами комісійної судово-економічної експертизи, складеним 22.06.2022 ТОВ Експертна група ЕС енд ДІ звіт з оцінки майна Української універсальної біржі від 30.04.2019 № ЦП/753 визнано таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що рішенням наглядової ради ПрАТ Полтавський ГЗК, оформленим протоколом № 6 засідання Наглядової ради ПрАТ Полтавський ГЗК від 03.05.2019, яким було затверджено ринкову вартість 1 (однієї) акції ПрАТ Полтавський ГЗК, без урахування ПДВ (з округленням до копійок), станом на 01.04.2019 у розмірі 34,24 грн було затверджено вочевидь несправедливу вартість акцій, визначену Українською універсальною біржею, як ринкову.

Щодо визначення справедливої вартості акцій (суми компенсації), господарським судом першої інстанції було враховано правову позицію викладену у постанові Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі № 905/671/19 та зазначено про те, що при сквіз-ауті ціною викупу має бути не середня ринкова (біржова) ціна, а найбільша з існуючих на ринку та визначених експертом за допомогою різних методів, і саме така ціна має вважатися справедливою.

Досліджуючи наданий позивачем висновок експертів № 1045/64701 за результатами комплексної комісійної судової економічної та оціночно-будівельної експертизи, проведеної ТОВ "Експертна група "ЕС енд ДІ", судом було встановлено, що експертами було визначено ринкову вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн. за акцію, код ISIN НОМЕР_1 , емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019:

- 153,81 грн - із застосуванням доходного підходу;

- 149,65 грн - із застосуванням порівняльного підходу;

- 53,45 грн - із застосуванням балансового методу майнового підходу за формулою, яка передбачена Методикою комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрована в Міністерстві юстиції 29.01.2016, реєстраційний номер 0.1.18 (розділ 3.6 Визначення вартості акцій за балансовим методом).

Отже, найбільша визначена експертами ринкова вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN UA, емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019 дорівнює 153,81 грн.

Експертизою також було визначено розрахункове співвідношення між справедливою вартістю акцій Ferrexpo plc та ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019, яке складає 274,43%, тобто розрахункова справедлива вартість 1 акції ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 складає 274,43% справедливої (біржової) вартості 1 акції Ferrexpo plc, визначеної за даними про останню угоду, укладену 01.04.2019, а за відсутності укладених угод у цей день з використанням інформації про останню укладену угоду до дати оцінки, на яку визначається курс.

Ціна останньої угоди на Лондонській біржі 01.04.2019 року по акціям компанії Ferrexpo plc становила 2,632 фунта-стерлінга Великобританії за одну акцію, а офіційний курс фунта-стерлінга 01.04.2019 року становив 35,61625 грн.

Отже вартість однієї простої іменної акції номінальною вартістю 9,96 грн за акцію, код ISIN НОМЕР_1 , емітент Приватне акціонерне товариство Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат (), у 100% пакеті акцій станом на 01.04.2019, із застосуванням методу прямої залежності, дорівнює 2,632 * 35,61625 * 2,7443 = 257,256 грн.

Експертизою також визначено розрахункове значення справедливої вартості однієї простої іменної акції Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат станом на 01.04.2019, яке дорівнює 257,26 грн.

При цьому, суд звернув увагу на те, що при здійсненні розрахунку справедливої ціна обов`язкового продажу акцій ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 за одну акцію, було застосовано метод прямої залежності, який не унормований в Національних стандартах № 1 та № 3, проте, саме цей метод надає можливість визначити вартість відновлення своєї втраченої частки в ПрАТ Полтавський ГЗК шляхом придбання акцій Ferrexpo plc, яка є материнською компанією ПрАТ Полтавський ГЗК, в необхідній кількості.

Судом було зазначено, що на момент сквіз-ауту 1-ий позивач ОСОБА_1 був власником 165 114 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК, 2-ий позивач ОСОБА_3 був власником 269 442 акцій ПрАТ "Полтавський ГЗК".

Станом на 01 квітня 2019 року:

- 165114 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК дорівнювали 453 122 акцій Ferrexpo plc;

- 269442 акцій ПрАТ Полтавський ГЗК дорівнювали 739 430 акцій Ferrexpo plc.

Отже, позивачам для того, щоб зберегти свою частку в ПрАТ Полтавський ГЗК треба було купити 453 122 і 739 430 акцій материнської компанії ПрАТ Полтавський ГЗК, а саме публічної компанії Ferrexpo plc, акції якої торгуються на Лондонській біржі.

Для того, щоб купити 453 122 і 739 430 акцій публічної компанії Ferrexpo plc, позивачі повинні були отримати за свої акції ПрАТ Полтавський ГЗК із розрахунку не менше 257,256 грн. за одну акцію.

У даному випадку судом було застосовано аналогію закону, а саме аналогію визначення вартості нерухомого майна порівняльним підходом методом одного співвідношення (співставлення), який і є в цьому конкретному випадку методом прямої залежності до визначення вартості цінних паперів та здійснено висновок про те, що справедлива ціна обов`язкового продажу акцій ПрАТ Полтавський ГЗК станом на 01.04.2019 за одну акцію дорівнює 257,256 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, позивачі мають право на отримання компенсації за 1 акцію у розмірі 257,256 грн (найвища вартість акції), що дорівнює справедливій вартості однієї акції у пакеті акцій 100% від статутного капіталу ПрАТ "Полтавський ГЗК".

Крім того, місцевий господарський суд перевіривши надані позивачами розрахунки 3% річних та інфляційних дійшов висновку про їх правомірність та обґрунтованість, та дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь 1-го позивача - 3% річних в сумі 3 311 049,19грн. та інфляційних у розмірі - 11561569,33грн., а також стягнення з відповідача на користь 2-го позивача 3% річних в сумі 5403150,04грн. та інфляційних у розмірі 18866797,27грн.

Окрім викладеного, судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності, з тих підстав, що пунктами 12, 19 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19) та у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені, зокрема, статтею 257 Цивільного кодексу України продовжуються на строк вказаних обставин, що свідчить про те, що строк позовної давності у даній справі вважається продовженим та не сплив станом на час звернення позивачів до суду з відповідним позовом.

ПрАТ "Полтавський ГЗК" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2023р. у справі №917/542/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим відповідачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт звертав увагу суду на те, що судом першої інстанції було порушено принцип повноти та всебічності з`ясування всіх обставин справи внаслідок відмови (залишення клопотання без розгляду) у призначенні у справі судової економічної експертизи, а також надання переваги доказам, наданих позивачами та неврахування доказів відповідача.

Внаслідок порушення судом вимог ст. 86 ГПК, суд дійшов до помилкового висновку про те, що звіт Української універсальної біржі визнаний таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний, що в свою чергу, спричинило прийняття судом іншого помилкового висновку про те, що рішенням від 03.05.2019 (протокол Nє 6) наглядова рада ПрАТ "Полтавський ГЗК" затвердила вочевидь несправедливу вартість акцій, визначену Українською універсальною біржею, як ринкову.

Скаржник також наголошував, що безпідставними є аргументи суду першої інстанції про те, що відповідач не заявив клопотання про призначення експертизи після постановлення судом ухвали про повернення до підготовчого засідання за клопотанням самого відповідача (ухвала від 15.02.2023). Так, зокрема, в судовому засіданні господарського суду Полтавської області, яке відбулось 15.02.2023 представником відповідача першим було подано клопотання про зупинення провадження у справі, і після його задоволення, коли провадження було зупинено, відповідач вже не міг заявляти інші клопотання.

Отже, за наведених обставин, господарський суд першої інстанції залишив без розгляду вмотивоване клопотання відповідача про призначення експертизи, в той час, як вказане клопотання не було заявлене відповідачем під час підготовчого провадження з поважних причин, що дає підстави апелянта стверджувати, що оскаржуване рішення, прийняте 19.09.2023 є необґрунтованим, тобто таким, що ухвалене не на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на те, що відповідне клопотання було залишено місцевим господарським судом без розгляду, аналогічне клопотання було заявлено скаржником одночасно з поданням вказаної апеляційної скарги.

Окрім викладеного, апелянт також вважав, що судом було безпідставно застосовано аналогію закону у питанні «справедливої» вартості акцій. Скаржник наголошував, що до правовідносин сквіз-ауту за участю акціонера, який вже на момент набрання чинності Закону є власником домінуючого контрольного пакету акцій, застосовуються норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону, який містить інші положення ніж ст. 65-2 Закон України «Про акціонерні товариства».

Незважаючи на те, що судом першої інстанції було зазначено про фактичні обставини, що заявник вимоги був власником домінуючого пакету акцій вже на момент набрання чинності Закону, не були застосовані зазначені норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Зазначені норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону не містять положень про найвищу ціну акцій протягом останніх 12 місяців, що передують даті набуття особою домінуючого контрольного пакету акцій, а посилаються на середній біржовий курс акцій на відповідній фондовій біржі за останні три місяці їх обігу, якщо акції включено до біржового реєстру, та ринкову вартість акцій, визначену суб`єктом оціночної діяльності, у випадку, якщо акції не включені до біржового реєстру.

Отже, з викладеного, на думку апелянта, вбачається, що під час розгляду даної справи суд у питанні визначення ціни обов`язкового продажу акцій повинен був застосувати положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» від 23.03.2017 за № 1983-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а не положення ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 за № 514-VI.

Апелянт зазначив, що на йогог думку господарським судом першої інстанції безпідставно при розгляді даної справи було застосовано правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 905/671/19 щодо визначення ціни викупу акцій.

Фактичні обставини справи даної справи не є подібними до справи №905/671/19, оскільки у справі № 905/671/19 заявник вимоги сквіз-ауту набув право власності на домінуючий контрольний пакет акцій після набуття чинності зазначеним Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» від 23.03.2017 за № 1983- VIII, про що власне і зазначено у постанові, при цьому у даній справі за №917/542/22 заявником вимоги сквіз-ауту є мажоритарний акціонер, який вже на момент набрання чинності Закону був власником домінуючого контрольного пакету акцій.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що обставини у даній справі відрізняються від обставин справи №905/671/19 щодо питання підстав виникнення права на сквіз-аут та відповідно нормами, які мають бути застосовані до порядку визначення ціни викупу акцій.

Апелянт також наголошував, що мажоритарний акціонер Ferrexpo AG є діючою компанією, не є ліквідованою, не перебуває в процесі ліквідації, здійснює активну діяльність, не вбачається виключних підстав підняття корпоративної завіси для виконання акціонерним товариством зобов`язання акціонера.

Отже, в даному випадку апелянт вважає повністю безпідставними позовні вимоги про стягнення саме з нього сум заборгованості по зобов`язанню з оплати акцій ПрАТ «ПГЗК».

На думку скаржника, за своєю природою процедура сквіз-ауту полягає у обов`язковому продажі акцій міноритарними акціонерами на користь власника контрольного домінуючого пакета акцій товариства за Законом України «Про акціонерні товариства» обов`язок з оплати акцій, що викуповуються, покладений саме на власника контрольного домінуючого пакета акцій, а не на товариство.

За наведених обставин, апелянт вважає, що судом було безпідставно визначено ПрАТ «Полтавський ГЗК» як належного відповідача у даній справі, у зв`язку із чим, в задоволенні позову має бути відмовлено.

Окрім викладеного, апелянт наголошує на безпідставності стягнення з нього 3% річних та інфляційних, з огляду на те, що передбачений порядок процедури сквіз-ауту забезпечує неможливість виникнення заборгованості заявника вимоги перед міноритаріями, тому що передбачає перерахування грошових коштів міноритаріям вперед списання акцій, тобто акції не можуть бути списані без перерахування грошових коштів на користь міноритарія.

Апелянт стверджував, що сума грошових коштів, зазначена в рішенні суду має іншу природу, по суті то є доплата за акції, яку як вважають позивачі вони мають отримати, розрахована у спосіб, що не передбачений законом, ґрунтується на категоріях, не пов`язаних з нормами права.

Зазначена сума доплати за акції не є заборгованістю, оскільки сум грошових коштів за акції в розмірі, визначеному в рішенні суду, виникла власне на підставі оскаржуваного рішення суду.

Одночасно з поданням апеляційної скарги апелянт звернувся з клопотанням про призначення судової економічної експертизи, проведення якої просив доручити Київському науково - дослідному інституту судових експертиз та поставити на вирішення експерта запитання: - Яка ринкова вартість 1 (однієї) простої іменної акції Приватного акціонерного товариства Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат станом на 01.04.2019?.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 залишено без задоволення апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"; рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22 залишено без змін.

При ухваленні постанови, судом апеляційної інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання апелянта - Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про призначення судової економічної експертизи, з тих підстав, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22, яка в силу приписів пункту 14 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, вже було вирішено відповідне питання щодо залишення без розгляду клопотання Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про призначення експертизи (вх. № 11651 від 18.09.2023).

Проте, скаржник відповідним процесуальним правом, наданим йому законодавцем не скористався, ухвала господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 оскаржена не була, а отже набрала законної сили, у зв`язку із чим, відсутні правові та процесуальні підстави для розгляду клопотання апелянта щодо призначення судової економічної експертизи, заявленого ним одночасного з поданням апеляційної скарги.

04.03.2024 Приватним акціонерним товариством "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" подано до апеляційного господарського суду заяву про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 (вх.№3213), в якій просить суд роз`яснити положення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 щодо наступного:

- чому вартість 1 акції ПрАТ "ПГЗК" має бути справедливою, а не ринковою?;

- чому судом апеляційної інстанції при визначенні справедливої вартості 1 акції ПрАТ "ПГЗК" було застосовано метод прямої залежності, який (метод) не унормований в Національних стандартах №1 та №3?;

- чому судом апеляційної інстанції при визначення вартості 1 акції ПрАТ "ПГЗК" була застосована аналогія та здійснено визначення вартості нерухомого майна порівняльним методом співвідношення згідно Національного стандарту №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442?;

- чому судом апеляційної інстанції при вирішенні даної справи за №922/542/22 були застосовані висновки Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19?.

Також, ПрАТ "ПГЗК" просив суд здійснити розгляд заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з викликом представників сторін.

В заяві про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" посилається на те, що господарський суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивуючи рішення суду про задоволення позову, зазначив, що ціна акцій має бути не тільки ринковою, а і справедливою. На сторінці 29 рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22 суд констатував, що найбільша визначена експертом ринкова вартість однієї акцій ПрАТ «ПГЗК» дорівнює 153,81грн.

Як зазначив місцевий господарський суд, вказана ринкова вартість не приймається судом до уваги, оскільки - "При здійсненні розрахунку справедливої ціна обов`язкового продажу акцій ПрАТ "Полтавський ГЗК" станом на 01.04.2019 за одну акцію, було застосовано метод прямої залежності не унормований в Національних стандартах №1 та №3. Позивачі зазначають, що саме цей метод надає можливість визначити вартість відновлення своєї втраченої частки в ПрАТ "Полтавський ГЗК" шляхом придбання акцій Ferrexpo рlc, яка є материнською компанією ПрАТ "Полтавський ГЗК", в необхідній кількості".

Проте, заявник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Закон України "Про акціонерні товариства" не містить визначення терміну "справедлива" вартість акцій, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо справедливої вартості акцій не містять розкриття цього критерію, викладеною у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19.

Законодавство, яке регулює спірні правовідносини також не визначає такого критерію вартості акцій на момент проведення процедури сквіз-ауту акцій ПрАТ "Полтавський ГЗК".

Мотивуючи судове рішення про те, що позивачі мають право на отримання компенсації за 1 акцію у розмірі 257,26грн. як найвищої вартості акцій, що дорівнює справедливій вартості однієї акції у пакеті акцій (сторінка 30 рішення суду), господарський суд першої інстанції послався на наступне: "у даному випадку застосовано, аналогію закону, а саме аналогію, а саме аналогію визначення вартості нерухомого майна порівняльним підходом методом співвідношення...згідно Національного стандарту №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442".

Разом з тим, як зазначає заявник, відповідно до частини 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України аналогія закону застосовується якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, тоді суд застосовує закон, що регулює подібні відносини.

Цінні папери не відносяться до нерухомого майна, як об`єкт оцінки, цінні папери відносяться до фінансових інтересів, тобто об`єктів у нематеріальній формі, що визначено Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових : прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440.

Таким чином, спірні відносини в частині визначення ринкової вартості цінних паперів врегульовані законодавством, а тому відсутні правові підстави для застосування аналогії закону (подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09.03.2023 у справі №915/1499/20, від 05.12.2023 y справі №433/832/20).

Отже, за наведених обставин, заявник вважає, що суди першої та апеляційної інстанції суди в оскаржуваних рішеннях застосували статті 8 Цивільного кодексу України та статті 11 ГПК без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених зокрема у вказаних вище постановах Верховного Суду щодо можливості застосування аналогії закону і застосували її в той час, коли спірні правовідносини вже були врегульовані законодавством.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 призначено заяву Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вх.№3213 від 04.03.2024) про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 ухваленої за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вх. №2211 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22 до розгляду в судовому засіданні на "14" березня 2024 о 10:00 год.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2024, у зв`язку із відпусткою судді Терещенко О.І., для розгляду заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

13.03.2024 представником - Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" адвокатом Лазебним Д.В. подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 (вх.№3736), у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні в місті Києві по захисту інтересів Компанії Індумет С.А., необхідність відрядження виникла терміново - ввечері 12.03.2024.

Представник ПрАТ "Полтавський ГЗК" 14.03.2024 зазначив, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, як суд апеляційної інстанції, буде розглядати апеляційну скаргу арбітражного керуючого Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" Глеваського В.В. на ухвалу Київського апеляційного суду від 21.08.2013 у справі №824/180/19 (провадження №61-13205ав23), якою було відмовлено в задоволенні заяви арбітражного керуючого Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" Глеваського В.В. про визнання виконавчих документів у даній справі такими, що не підлягають виконанню, у справі за заявою Індумет С. А. (Indumet S.A.) про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду, винесеного у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії 25 березня 2019 року у справі №173823 про стягнення грошових коштів з Лендмонт Лтд (Landmont Ltd), Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод», Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу".

Розгляд даної апеляційної скарги у справі №824/180/19 (провадження Nє 61-13205ав23) призначено на 14.03.2024 о 10-00 годині.

Також, представник відповідача - адвокат Лазебний Д.В. зазначає, що є єдиним представником відповідача, який уповноважений відповідачем представляти його інтереси під час розгляду Східним апеляційним господарським судом заяви відповідача про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22, і до судового засідання, яке призначено на 14.03.2024 на 10:00 годині, є неможливим знайти та підготувати іншого представника відповідача для забезпечення права на захист останнього.

Судова колегія, розглянувши вказане клопотання, зазначає, що згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до пункту 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, враховуючи зміст наведених правових норм, суд, розглядаючи клопотання учасника справи про відкладення розгляду апеляційної скарги, повинен оцінити обставини, на які останній посилається у ньому як на підставу для відкладення з точки зору їх поважності та за результатами такої оцінки або визнати такі причини неявки поважними і, як наслідок, відкласти розгляд справи, або відмовити у задоволенні такого клопотання у разі визнання причин неявки представника учасника справи неповажними.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.).

У даному контексті судом враховано, що відповідно до положень частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

Наведені представником відповідача адвокатом Лазебним Д.В. причини неявки в судове засідання судова колегія не визнає поважними з огляду на те, що відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні інших своїх представників.

Неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України), проте, відповідачем суду таких доказів не надано.

При цьому, судом враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

14.03.2024 позивачем ОСОБА_2 подано до апеляційного господарського суду заперечення на заяву про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 (вх.№3752), в якій просить суд розглянути вказану заяву без його участі за наявними матеріалами справи.

14.03.2024 позивачем ОСОБА_1 подано до апеляційного господарського суду заперечення на заяву про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 (вх.№3753), в якій просить суд: розглянути вказану заяву без його участі за наявними матеріалами справи; визнати зловживанням процесуальними правами подання заяви від 04.03.2024 про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22; постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідача штрафу в сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами та вчинення дій з метою перешкоджання судочинству; постановити окрему ухвалу через зловживання процесуальними правами представником відповідача - адвокатом Лазебним Дмитром Володимировичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1916 від 15.04.2015 видане Радою адвокатів Харківської області), який підписав заяву від 04.03.2024 про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 року по справі № 917/542/22.

Розглянувши клопотання позивача Голубицького С.Г. про зловживання процесуальними правами, викладене в запереченнях на заяву про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від. 21.02.2024, колегія суддів дійшла висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод у розгляді справи) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Колегія суддів звертає увагу, що основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій тощо. Разом з тим, межа між дійсним наміром захистити свої права та зловживанням процесуальними правами дуже тонка, а тому суди повинні ретельно з`ясовувати підстави звернення до суду з позовом, заявлених клопотань, подання заяв, наслідки такого звернення та мету, яку має намір особа досягти.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 1 статті 245 Господарського процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи.

За оцінкою апеляційного суду, подання відповідачем ПрАТ "Полтавський ГЗК" заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 не може бути визнане зловживанням правом у розумінні положень пункту 2 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів зазначає, що визнання дій учасників справи як зловживання процесуальними правами є правом суду, яке ним реалізовується залежно від конкретних обставин справи, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не знайшов правових підстав для визнання дій відповідача ПрАТ "Полтавський ГЗК", як зловживанням процесуальними правами щодо недобросовісної поведінки відповідача з приводу подання заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22.

Також, судова колегія зазначає, що відповідач скористався передбаченим положеннями статті 245 Господарського процесуального кодексу України правом на подання відповідної заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача Голубицького С.Г. про зловживання процесуальними правами ПрАТ "Полтавський ГЗК".

З огляду на викладене, судова колегія також не вбачає правових підстав для задоволення клопотання позивача - Голубицького С.Г. в частині постановлення окремої ухвали через зловживання процесуальними правами представником відповідача - адвокатом Лазебним Дмитром Володимировичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1916 від 15.04.2015 видане Радою адвокатів Харківської області), яким було підписано заяву від 04.03.2024 про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22.

Розглянувши в судовому засіданні заяву відповідача про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22, перевіривши матеріали справи, а також наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до частини 1 статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш чіткій і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення виникає через неоднозначне розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, то господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і, при цьому, зрозуміло, де наводиться правова норма, а не суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 245 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 у справі №911/2050/16, від 10.07.2018 у справі №461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі №638/11634/17(К/9901/4439/17), від 18.06.2019 у справі №903/922/17 та від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19 та в подальшому знайшла своє відображення, зокрема у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №911/2581/14, від 09.02.2022 у справі № 904/4380/21, від 06.07.2022 у справі № 904/766/21 та в ухвалах Верховного Суду від 06.02.2023 у справі №910/17954/20, від 08.03.2023 у справі №910/18544/21, від 30.03.2023 у справі №910/1442/22, від 03.04.2023 у справі №904/2105/22.

Судовою колегією встановлено, що заявник фактично в заяві про роз`яснення про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 просить суд апеляційної інстанції надати оцінку доводам апелянта, що стосуються справи №917/542/22, тоді як роз`ясненням судового рішення в силу положень статті 245 Господарського процесуального кодексу України є засобом виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту шляхом викладення його у більш ясній і зрозумілій формі.

Колегія суддів звертає увагу заявника на те, що при апеляційному перегляді рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2023 у справі №917/542/22 суд апеляційної інстанції надавав правову оцінку всім доводам апелянта, постанова Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 є повною, чіткою та зрозумілою, містить аналіз застосованих правових норм, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини, а також викладена у визначеній статтею 282 Господарського процесуального кодексу України послідовності.

Таким чином, заявником не наведено та не зазначено жодних незрозумілостей щодо змісту постанови Східного апеляційного господарського суду, а зазначені відповідачем у заяві про роз`яснення судового рішення обставини, не свідчать про наявність у постанові Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 недоліків, які потребують роз`яснення.

Крім того, судова колегія наголошує, що приписи статті 245 Господарського процесуального кодексу України не передбачають можливості надання судом юридичної консультації щодо роз`яснення правових наслідків відповідного судового рішення.

Враховуючи викладене та оскільки заява відповідача - Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22 не відповідає приписам статті 245 Господарського процесуального кодексу України, не спрямована на усунення неточностей рішення суду або його незрозумілості шляхом роз`яснення, підстави для задоволення такої заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 245, 269-270 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вх. №3213 від 04.03.2024) про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №917/542/22.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий